ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: Юзьвяк Б.Г.,

за участю прокурора: Бірука П.В.,.

при секретарі: Свирида М.І. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого з середньою освітою, неодруженого, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, раніше не судимого,

що обвинувачується за ч.l ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Дубенського районного суду від 13.11.1998 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі lf4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, з 13.11.1998 року і· до повноліття дитини, тобто до 23.11.2015 року.

ОСОБА_1, маючи можливість сплачувати аліменти з коштів, які він може отримувати від ведення підсобного господарства, від зайняття підприємницькою діяльністю, та маючи можливість влаштуватися на роботу, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, мір для свого працевлаштування та здобуття засобів для сплати аліментів не приймав.

період з 01.10.2005 року по 01.01.2006 року ОСОБА_4 рахується заборгованість по виплаті аліментів на суму 1642 гривні 40 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково, та дав слідуючі показання. Аліменти він не сплачує тому, що немає можливості і не має роботи. Після розформування колгоспу роботи немає, шукав роботу, але не знайшов. Якби виконавча служба влаштувала б його на роботу, він би працював і сплачував аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, на утримання дитини аліментів не отримує з 2005 року. Зверталась з цього приводу у виконавчу службу, де їй пояснювали, що платник аліментів на виклики не з'являється, за місцем проживання не проживає.

У відповідності до ст.299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі крім показань підсудного, потерпілої, та документів, що характеризують особу підсудного.

При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Підсудному ОСОБА_4 А,П. роз'яснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності, і допустимості, суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1

Його дії органами попереднього слідства вірно кваліфіковано за ч.l ст .164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ).

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує що обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання немає.

Суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, але ухилявся від явки до суду та кримінальної відповідальності, мір для утримання дитини не вживає.

За таких обставин суд вважає за можливе при призначенні покарання підсудному обрати покарання у вигляду обмеження волі.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.l ст.164 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк покарання рахувати 24 червня 2010 року, дня затримання та взяття під варту.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній взяття під варту.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: