Справа № 1-233
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
серпня 2007 року Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого судді Берегового
О.Ю.

при
секретарі Нечипорук
Т.В.

з участю
прокурора Грималюка
В.В.

розглянувши у
відкритому засіданні в залі суду місті Тульчині справу про

обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, уродженця АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, не
одруженого, не працюючого, раніше судимого 04.02.2003 року Тульчинським р/с по
ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі,
04.04.2005 року звільненний умовно достроково на 10 місяців 30 днів, у вчиненні
злочину передбаченого ст. 395 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
був засуджений Тульчинським районним судом 04 лютого 2003 року за ст.ст. 185
ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнившись з місць
позбавлення волі умовно достроково на 10 місяців 30 днів на шлях виправлення не
став та почав порушувати громадський апорядок, за що 12 лютого 2007 року
Тульчинським районним судом у відношенні громадянина ОСОБА_1. Було встановлено
адміністративний нагляд.

Серед
обмежень передбачених адміністративним наглядом йому заборонялося залишати
постійне місце проживання та виїжджати за межі населеного пункту без дозволу
керівництва Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області. Про
встановлення таких обмежень ОСОБА_1. Був ознайомлений в суді.

Однак,
19 травня 2007 року ОСОБА_1., з метою ухилення від адміністративного нагляду,
самовільно, навмисно, без дозволу керівництва Тульчинського РВ УМВС України у
Вінницькій області, без будь-яких поважних причин залишив місце проживання
АДРЕСА_1 і в період часу з 19.05.2007 року по 17.07.2007 року місце перебування
його було невідоме.

17.07.2007
року ОСОБА_1 був затриманий і доставлений в Тульчинський РВ УМВС України у
Вінницькій області.

Підсудний
ОСОБА_1. свою вину в скоєні
інкримінованого йому злочину визнав і суду показав, що в лютому 2007 року йому
було встановлено адміністративний нагляд Тульчинським районним судом та
ознайомлено з обмеженнями. Його постійно перевіряли працівники міліції і йому
це набридло, хотілося вільного безконтрольного життя тому він поїхав і проживав
певний час в м. Тульчині у громадянки ОСОБА_2. В скоєному щиро кається, просить
суворо не карати.

Крім
визнання підсудним своєї вини, його вина також підтверджується матеріалами
справи: копією вироку про засудження підсудного /а.с. 14-15/, копією постанови
про встановлення адміністративного нагляду /а.с. 17/ та іншими матеріалами
справи.

Дослідивши
зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1. в самовільному
залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду
доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 395 КК
України.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1., суд враховує
суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудного, який характеризується
негативно.

До
обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд відносить щире каяття
в скоєному злочині.

Обтяжуючих
обставин, судом не встановлено.

Стосовно
запобіжного заходу обраного відносно підсудного ОСОБА_1., то суд вважає,
що до вступу вироку в законну силу його слід залишити без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 321-324 КГЖ України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України і призначити
йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області
протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.