Справа № 132/1327/15-к
Ухвала
Іменем України
"26" травня 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 3 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженці м.Калинівка Вінницької області; громадянки України; розлучена; працює завідуючою ясла-садок Дружелюбівської сільської ради, проживає за адресою АДРЕСА_1 ; раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000091 від 3 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.05.2015 року по даному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 26 травня 2015 року.

26.05.2015 року адвокат ОСОБА_4 , який захищає інтереси ОСОБА_5 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору.

В клопотанні він вважає, що на даний час наявні законні та обґрунтовані підстави для повернення обвинувального акту прокурору по таких підставах.

Так, згідно постанови слідчого ОСОБА_6 від 21.04.2015 року адвоката ОСОБА_4 було допущено до участі у даному кримінальному провадженні як захисника ОСОБА_5 (копія додається).

Під час вручення його підзахисній ОСОБА_5 повідомлення про підозру він був ознайомлений слідчим ОСОБА_6 з Висновком експерта № 1098/1099/14-21 від 29.08.2014 року та Висновком експерта № 1596/14-21 від 24.09.2014 року.

Дані висновки на думку адвоката та на думку його підзахисної є такими, що містять масу неточностей та невідповідностей, а самі висновки експертизи складені з грубим порушеннями діючого законодавства України, а тому вони не є належним та допустимими доказами в кримінальному провадженні на підставі ст. ст. 84 - 87, 89 КПК України, та в розумінні ст. 94 КПК України не можуть оцінюватись судом для прийняття відповідного рішення.

Також адвокат звертає увагу суду на той факт, що вказані вище висновки експертиз є основоположними для даного кримінального провадження, оскільки саме на них базується підозра ОСОБА_5 та саме дані висновки експертизи визначають:

суть повідомленої ОСОБА_5 підозри;

кваліфікацію кримінального правопорушення; розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

При цьому , ч.3 ст. 17 КПК України визначено, що підозра не може ґрунтуватись на доказах отриманих незаконним шляхом, а тому, 29 квітня 2015 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого з письмовими клопотаннями про призначення повторних експертиз (копії додаються), але дані клопотання були залишені слідчим без задоволення, про що складені відповідні постанови про відмову в задоволенні клопотань (копії додаються).

Дані постанови про відмову в задоволенні клопотань були оскаржені адвокатом до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області та 22 травня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, Вінницьким міським судом Вінницької області була прийнята ухвала, якою скаргу задоволено та зобов`язано старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 призначити по даному кримінальному провадженню повторну земельно-технічну та оціночно-земельну експертизу (копія додається).

Крім того у відповідності до вимог ст. 533 КПК України, вказана ухвала слідчого судді, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, і підлягають виконанню на всій території України.

Також згідно ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили, та яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Таким чином, в зв`язку із обов`язком слідчого, прокурора виконати ухвалу суду та призначити повторну експертизу адвокат вважає, що досудове розслідування не може бути закінченим, є таким, що триває, тому взагалі відсутні правові підстави для проведення розгляду обвинувального акту під час підготовчого судового засідання.

Окрім того, загальний порядок оголошення про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів сторін регулюється ст. 290 КПК України. У ч.1 цієї статті зазначено, що, «Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази, достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування».

Про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, слідчим адвоката було письмово повідомлено 07.05.2015 року. При цьому слідчий не дотримався вимог п. 8 ст. 135 КПК України щодо вчасного повідомлення адвоката не пізніше ніж за три дні до дня вчинення процесуальної дії, оскільки з 09.05.15 по 11.05.2015 р. святкові дні, а вже 13.05.2015 р, направив до Калинівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт з додатками, хоча адвокат не був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, та йому не було надано копії обвинувального акту та реєстру матеріалів, та адвокатом не було реалізоване право відкрити зібрані стороною захисту матеріали.

Хоча про своє бажання щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування він повідомив слідчого письмово своєю заявою від 08.05.2015 року, про що є відповідна відмітка канцелярії УМВС України у Вінницькій області. При цьому у вказаній заяві він зазначив про те, що ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування він буде після розгляду Вінницьким міським судом поданих ним скарг, і що розгляд скарг призначений на 13.05.2015 року.

п. 14 ч. 2 ст. 42 КПК України передбачено право сторони захисту на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 КПК України захисник користується усіма процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого захист якого він здійснює.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві»: «Суди мають вимагати від органів досудового слідства неухильного дотримання вимог закону щодо строків і порядку пред`явлення підозрюваному та його захиснику матеріалів досудового слідства. Недодержання органами досудового слідства зазначених вимог є істотним порушенням кримінально-процесуального закону.»

Тобто, такі дії слідчого та прокурора по переданню матеріалів кримінального провадження до суду без ознайомлення адвоката з даними матеріалами є істотним порушенням кримінально-процесуального Закону та тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору в порядку ч. З ст. 314 КПК України.

Також ч. 9 ст. 290 КПК України передбачено: «Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.»

Але такого письмового підтвердження, щодо надання захиснику ОСОБА_4 доступу до матеріалів кримінального провадження, у прокурора не має, так як доступу до матеріалів йому надано не було. Це в свою чергу є грубим порушенням вимог ч. 9 ст. 290 КПК України.

У ч. 10 ст. 290 КПК України зазначено, що сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ. Для унеможливлення зловживання вказаним правом у ч. 10 ст. 290 КПК України встановлено, що «у разі зволікання під час ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності та умов доступу до них зобов`язаний установити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.»

В даному випадку, якщо слідчий мав підстави вважати, що адвокат ОСОБА_4 зволікає з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, він повинен був звернутись до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами провадження.

Тому даними діями слідчого було грубо порушено вимоги ч. 10 ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України: «Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.»

Тобто, у відповідності до вимог ч. 12 ст. 290 КПК України в даному випадку суд не може допустити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки зазначені в ньому обставини та докази не були відкритті адвокату для ознайомлення.

Згідно ст. 293 КПК України: «Одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.»

При переданні обвинувального акту до Калинівського районного суду Вінницької області розписки з підписом адвоката ОСОБА_4 суду не надано, оскільки ні слідчим, ні прокурором адвокату не було вручено копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

А тому, адвокат вважає, що слідчий та прокурор передчасно закінчили досудове розслідування та передали обвинувальний акт з додатками до суду, з метою уникнення призначення повторних експертиз по кримінальному провадженню, які є обов`язковими, чим допустили порушення норм діючого КПК України та порушили конституційне право ОСОБА_5 на захист.

Таким чином, слідчим та прокурором було порушено вимоги ст. 293 КПК України.

Згідно ст. 13 «Право на ефективний засіб юридичного захисту» Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04.11.1950 року: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.»

ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що „Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Згідно ч. З ст. 129 Конституції України: «Основними засадами судочинства є: законність, забезпечення доведеності вини та забезпечення обвинуваченому права на захист.»

ст. 7 КПК України передбачено: «Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист.»

п.3 ст. 11 КПК України визначено, що: «Кожен має право захищатися усіма засобами, що не заборонені законом, свої права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження

Відповідно до п. ч. З ст. 314 КПК України: «У підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.»

Крім того ч. 1 ст. 21 КПК України передбачено: Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

ч. З ст. 21 КПК України визначено: Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

ч. 6 ст. 22 КПК України зазначено: Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведені порушення вимог ст. ст. 7, 42, 45, 290, 293 КПК України та той факт, що досудове розслідування не є закінченим, адвокат, вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та повинен бути повернутий прокурору.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги свого клопотання.

ОСОБА_5 вимоги адвоката ОСОБА_4 підтримала, просить повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечує.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши клопотання адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про задоволення даного клопотання.

Так, відповідно до ч.3 п.3. ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Суд, вважає, що в даному клопотанні адвокат навів достатньо вагомих підстав для повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 прокурору, що знайшли своє підтвердження в ході підготовчого судового засідання.

Крім цього відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування. В наданому реєстрі до обвинувального акта відсутня постанова про допуск захисника ОСОБА_4 до участі в кримінальному провадженні, що не дає можливості суду достовірно встановити з якої стадії досудового розслідування він почав приймати участь, чи заявляв клопотання під час досудового розслідування, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000091 від 3 квітня 2014 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку із невідповідністю вимогам КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити особисте зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: