Справа№751/2778/13-к
Провадження №5/751/145/2013
УХВАЛА

08 квітня 2013 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

з участю:

засудженої ОСОБА_1

прокурора Потапенко Є.Е.

при секретарі судового засідання Данілевській Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Чернігові в залі суду справу за клопотанням захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 , в порядку ст. 539 КПК України, про звільнення ОСОБА_1 від покарання за хворобою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 засуджена вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10.11.2009 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України , по епізоду , що мав місце 09.07.2009 року , до 3 років позбавлення волі; згідно ч. 4 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинення покарання призначеного вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 04.08.2009 року , призначено покарання 3 роки позбавлення волі ; за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, по епізоду , що мав місце 07.08.2009 року , до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України до покарання по вищезазначеному вироку приєднано частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі покарання за попереднім вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 04.08.2009 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення.

Згідно постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 25.06.2012 року , строк відрахування покарання ОСОБА_1 рахується з моменту її фактичного затримання , з 14.05.2012 року.

Засуджена ОСОБА_1 прибула до Чернігівської виправної колонії № 44 28.07.2012 року з Селезнівської ВК № 143 Луганської області .

22.03.2013 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1, в якому захисник просить : звільнити ОСОБА_1 від покарання за хворобою.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10.11.2009 року ОСОБА_1 була засуджена вироком Краснокутського районного Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_1 була надана відстрочка виконання вироку в зв»язку з тим, що на момент винесення вироку вона страждала відкритою формою туберкульозу легень. Крім туберкульозу легень ОСОБА_1 страждає на ряд тяжких захворювань , зокрема : ВІЛ-інфекція ІV клінічної стадії, анемією, бронхіальною астмою, обструктивним хронічним бронхітом, гепатитом С, емфіземою легень, лицьовим хронічним нефритом, хронічним гайморитом, фібромою, кистою шийки матки. З даними діагнозами ОСОБА_1 перебувала під наглядом обласного центру профілактики та боротьби зі СПІДом м. Харкова з 29.12.2008 року. З 16.03.2011 року ОСОБА_1 пожиттєво призначена антиретровірусна терапія.

За період з 28.03.2011 року по теперішній час ОСОБА_1 двічі проходила огляд в міжрайонній фтизіатричній медико-соціальній комісії комунального закладу охорони здоров»я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», їй була встановлена ІІ група інвалідності по причині - загальні захворювання з ураженням внутрішніх органів.

По даним обласного клінічного противотуберкульозного диспансеру № 7 м. Харкова, в якому перебувала під наглядом ОСОБА_1, їй поставлений діагноз: вперше діагнозований тебуркульоз верхньої долі правої легені (інфільтративний), емфізема легень, гепатит С.

Захворювання, якими страждає засуджена ОСОБА_1, такі як ВІЧ-інфекція, інфільтративний туберкульоз легень, емфізема легень, включені в перелік захворювань, які являються підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Зазначає, що ці захворювання є тяжкими , вони загрожують життю самої засудженої , здоров»ю та життю інших засуджених, працівникам колонії. На даний час здоров»я ОСОБА_1 погіршилось.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_1 підтримала клопотання захисника ОСОБА_2 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні та наявні в матеріалах справи докази. Повідомила , що свої інтереси буде захищати без адвоката. Щодо захворювання, пояснила, що вона задихається коли рухається , відчуває слабість , не може нормально їсти. На даний час її найбільше тривожать інфекційні захворювання та гінекологія. Призначення лікарів фтизіатра та гінеколога вона приймає. Однак, їй не призначено лікування по ВІЛ-інфекції. До лікарської комісії з приводу звільнення за хворобою не зверталась, та дане питання лікарською комісією не розглядалось. На її думку, стан здоров»я у неї погіршується, ті захворювання , які є у неї є підставою для звільнення її за хворобою.

В судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії № 44 заперечила щодо задоволення клопотання засудженої ОСОБА_1 . Пояснила, що стан здоров»я засудженої контролюється. В лютому 2013 року вона була оглянута лікарями ЧМП № 4 для МСЕК, де встановлено діагноз : ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV. Дане захворювання не підпадає під Перелік захворювань , які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, зокрема п. 2.3 « СНІД. Термінальна стадія IV» . У ОСОБА_1 не встановлено термінальної стадії. Рішенням Чернігівської фтизіопульмонологічної міжрайонної МСЕК від 21.03.2013 року ОСОБА_1 повторно визнана інвалідом П групи.

На даний час стан здоров»я засудженої не погіршився та не перешкоджає їй відбувати покарання , лікування , яке необхідне засудженій установа може забезпечити. На даний час вона приймає ліки від туберкульозу та включена на отримання ліків по ВІЛ, які установа має отримати в найближчий час.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку, що клопотання не обґрунтоване, підстави на звільнення ОСОБА_1 від покарання за хворобою відсутні.

Заслухавши думку засудженої, яка просила задовольнити подання, вислухавши думки представника Чернігівської ВК № 44 та висновок прокурора, який вважає клопотання необґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженої , суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 , в порядку ст. 539 КПК України, про звільнення ОСОБА_1 від покарання слід відмовити з таких підстав.

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов'язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров'я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України 18.01.2000 N 3/6 (далі Перелік захворювань).

Як вбачається з матеріалів справи у засудженої ОСОБА_1 виявлені цілий ряд захворювань, але жодне з виявлених захворювань не передбачене вищезгаданим переліком.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 256 від 13.05.92 року, огляд хворого та розгляд матеріалів його медичного обстеження здійснюється комісією після обов'язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікувальних установ.

В лютому 2013 року ОСОБА_1 була оглянута лікарями ЧМП № 4 для МСЕК, де встановлено діагноз : ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV. Дане захворювання не підпадає під Перелік захворювань , які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, зокрема п. 2.3 « СНІД. Термінальна стадія IV» . У ОСОБА_1 не встановлено захворювання , передбаченого в п. 2.3 Переліку , а саме : « СНІД. Термінальна стадія IV» , у засудженої - клінічна стадія .

21.03.2013 року Чернігівська фтизіопульмонологічна міжрайонна МСЕК прийняла рішення, яким ОСОБА_1 повторно визнана інвалідом П групи.

Спеціальною лікарською комісією матеріали медичного обстеження ОСОБА_1 не розглядалися ні за ініціативою лікуючого лікаря , ні за ініціативою самої засудженої.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає, що засудженою не надано доказів, що хвороби, які були діагностовані у неї перешкоджають подальшому відбуванню покарання засудженою.

За час утримання в установі зарекомендувала себе задовільно , порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку не порушує, стягнення та заохочення не оголошувались. У колективі засуджених та у спілкуванні з представниками адміністрації завжди тактовна і привітна. За характером особа імпульсивна, залежна від думки оточення, невпевнена у собі, правил санітарії та особистої гігієни дотримується, зовні та у побуті тактовна.

У зв'язку з викладеним, суд, враховуючи тяжкість захворювань, що були діагностовано в засудженої ОСОБА_1 , тяжкість та характер вчинених нею злочинів, її поведінку , ступінь виправлення, ставлення до призначеного лікування , не знаходить підстав для звільнення засудженої від покарання за хворобою.

Керуючись ст. 84 КК України , ст. 152,154 КВК України , ст.ст. 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 , в порядку ст. 539 КПК України, про звільнення ОСОБА_1 від покарання за хворобою - відмовити .

На ухвалу суду прокурор, захисник вправі подати апеляцію до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи діб, з моменту оголошення повного тексту судового рішення, а засуджена - в той же строк, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя С.М. Ченцова