Справа №1-90 2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30 травня 2008
року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого
- судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Олійник К.О.,

за участю прокурора-
Телечкан Д.В.,

адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м.
Снігурівка Миколаївської області,
АДРЕСА_1, українця та громадянина України, військовозобов”язаний резерву, з
середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2006 року
народження, працюючого Херсонському СМЕУ-4 Одеської залізниці, раніше не судимого

за ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26
січня 2008 року близько 04-00 підсудний
ОСОБА_2, в порушення п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 12.1., 12.2., 12.3. Правил
дорожнього руху України та дорожніх знаків 3.29, 1.1, керуючи в стані алкогольного сп»яніння транспортним
засобом - марки «ВАЗ-21011» з державним номерним знаком НОМЕР_1, в темну
частину доби на слизькій асфальтованій проїзній частині 14 км автодороги Т-1505
(Снігурівка-Антонівка) у напрямку м.Снігурівка Миколаївської області проявив
неуважність до дорожньої обстановки і її зміни, не контролював руху
транспортного засобу, не обрав небезпечної швидкості, перевищивши встановлене
обмеження максимальної швидкості руху, і як наслідок не справився з керуванням, допустив з»їзд
автомобіля у кювет з перекиданням транспортного засобу. При цьому потерпілому
пасажиру ОСОБА_3. було спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої трави
голови з переломами кісток зводу і основи черепу, крововиливи над і під тверду
мозкову оболонку, забій головного мозку, від яких він помер на місці
дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні підсудний вину в
скоєнні злочину та заявлений цивільний позов потерпілої про відшкодування
моральної шкоди визнав повністю. Пояснив, що вночі 26 січня 2008 року, після
вживання спиртних напоїв, керував автомобілем марки «ВАЗ-21011», перевозячи
пасажирами ОСОБА_3. і ОСОБА_4. На ділянці автодороги від с.Баратівка до
м.Снігурівка на повороті не впорався з керуванням, автомашину знесло у кювет,
вона перекинулася. Після зупинки транспортного засобу з ОСОБА_4. встановили, що
потерпілий отримав тяжкі травми, а надалі помер на місці пригоди. З дорожньою
обстановкою, наявністю небезпечного повороту та обмеженням швидкості руху
попередньо був знайомий. Недотримання Правил дорожнього руху і як наслідок
втрату керування автомобілем пояснював станом алкогольного сп»яніння.

Крім повного визнання вини
підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5. про те, що потерпілий ОСОБА_3. - її син
ввечорі 25 січня 2008 року пішов з дому зі знайомим. Де надалі він знаходився і
які дії вчиняв потерпілій невідомо. Про
смерть сина дізналася наступного дня. Злочином їй завдано моральну шкоду від
втрати близької людини. Просила задовільнити її вимоги про відшкодування на
суму 50 000 грн.

За згоди учасників процесу,
судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким з учасників судового слідства не оспорювалися.

Дослідивши докази, суд кваліфікує дії підсудного за ст. 286 ч.2 КК України
- як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує на
тяжкість вчиненого злочину, що є тяжким злочином, вчиненим з необережності,
обставини справи, дані про особу підсудного, який характеризується виключно
позитивно, пом"якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, першу судимість, обтяжуючу покарання обставину -
вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння.

На підставі викладеного, суд
приходить висновку про можливість виправлення підсудного без відбування
покарання та звільняє його від відбування основної міри покарання з
випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілої про
відшкодування моральної шкоди суд вважає підлягаючим задоволенню у заявленому
розмірі за визнанням підсудним на
підставі ст.1167 ЦК України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєні
злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавлення
права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити
засудженого від відбування основної міри призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов”язки відповідно
п.п.2,3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5. на відшкодування заподіяної моральної шкоди - 50 000
(п»ятдесят тисяч) грн.

Міру запобіжного заходу засудженому
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий доказ : автомобіль марки
ВАЗ-21011 державний номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до
Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15-ти діб з
моменту проголошення, засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий