Справа № 524/3606/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000888 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ганнівка Глобинського району Полтавської області, громадянки України, українки, освіта середня, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працює, місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту від 20.04.2015 року під час досудового розслідування встановлено, що в березні 2015 року ОСОБА_5 з метою надання інтимних послуг за грошову винагороду надала оголошення на сайті Укрго, де зазначила, що надає послуги інтимного характеру, і надала номер свого мобільного телефону. 08.04.2015 року приблизно 17 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 в ході розмови по мобільному телефону з невідомим їй чоловіком, який попросив в неї двох дівчат, які нададуть йому послуги сексуального характеру за грошову винагороду, погодилася активно посприяти добровільному сексуальному спілкуванню незнайомому йому чоловікові. Діючи з прямим умислом , направленим на порушення моральних засад суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, ОСОБА_5 зателефонувала своїм знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які завідомо для ОСОБА_5 надавали послуги сексуального характеру за грошову винагороду, і запропонувала їм надати послуги сексуального характеру раніше незнайомому їм чоловіку за грошову винагороду з боку останнього. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодилися на пропозицію ОСОБА_5 , і домовилися зустрітися в той же день приблизно 17-30 год. за адресою АДРЕСА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на звідництво для розпусти, ОСОБА_5 направила за даною адресою з метою звідництва для розпусти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.302 КК України, як звідництво для розпусти.

21.04.2015 року між старшим прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000888, та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України в обсязі підозри, Вказаною угодою сторони погодили покарання для ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про винуватість між обвинуваченим та прокурором.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.ст.470,472 КПК України.

З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 21.04.2015 року про визнання винуватості між ст. прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373,374, 475 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 21.04.2015 року між старшим прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - мобільний телефон марки НТС DESIRE 300301e ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольру з флеш-картою об`ємом 8 Gb №Y08GD34 MAN0080580, сім-картою Лайф№ НОМЕР_2 , акумуляторною батареєю до телефону, чохлом на задню кришку телефону червоного кольору повернути ОСОБА_5 у її володіння та користування.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський райсуд м. Кременчука шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: