Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 серпня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарях - Ілляш С.І., Журавель І.Д.,

за участю прокурорів - Морозова В.Ю., Панова В.Є.,

захисника - ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного
суду м. Києва кримінальну справу
за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Макарів,
Київської області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, не
одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого
01.02.2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч. 3 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи раніше засудженим 01.02.2008 року Києво-Святошинським
районним судом Київської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення
волі з іспитовим строком 2 роки, маючи
судимість, яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях
виправлення не став, належних висновків не зробив та під час не відбутої
частини покарання повторно вчинив новий злочин.

25.03.2008 року, приблизно о 22 год.
30 хв., ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по вул.
Кіквідзе, 36 в м. Києві, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом
обману, підійшов до ОСОБА_2 та попросив в останнього мобільний телефон «Nokia
5700» під приводом здійснення телефонного дзвінка зі своєї сім-карти. ОСОБА_2 не усвідомлюючи його злочинні наміри та
будучи введеним в оману, дістав зі свого телефону сім-карту та добровільно
передав телефон ОСОБА_1 Заволодівши чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефон
«Nokia 5700», вартістю 1 850 грн., який належить ОСОБА_2, ОСОБА_1 з місця
вчинення злочину з викраденим зник.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні
свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю,
підтвердив свої показання, які він дав під час досудового слідства про те, що
він, що 25.03.2008 року, приблизно о 19 год. 00 хв., він перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 підійшли до
знайомих останнього, які знаходилися біля зупинки громадського транспорту по
вул. Кіквідзе, 36 в м. Києві. В цей час у його виникла необхідність
зателефонувати, але телефону у нього з собою не було, а була лише сім-картка.
Він попросив у одного з хлопців телефон, щоб зателефонувати. Хлопець вставив у
телефон його сім-карту та добровільно передав телефон йому. Відійшовши від них,
ОСОБА_1 вирішив не повертати телефон, а тому сів в громадський транспорт та
поїхав до станції метро «Вокзальна» комунального підприємства "Київський
метрополітен" в м. Києві, де продав
телефон невідомому чоловіку. Свої дії
оцінив негативно. Щиро розкаявся. Зазначив, що злочин вчинив у зв'язку з
скрутним матеріальним становищем. Гроші в подальшому витратив на дорогу додому.
Не заперечував зазначену у обвинувальному
висновку кількість і вартість майна, яким заволодів.

Враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_1 не оспорював фактичні обставини
справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції,
заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.
299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі,
крім тих, що характеризують особу підсудного.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку, що
винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю,
а його умисні дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2
ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене
повторно.

Тому суд обмежився дослідженням
матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу підсудного.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання, є
щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину
неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання, є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
наступні обставини справи:

- ступінь
тяжкості вчиненого підсудним злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу
ОСОБА_1, який має постійне місце проживання, не одружений, тимчасово не працює,
раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не
перебуває.

Тому, суд вважає за необхідне призначити
підсудному ОСОБА_1 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та
виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових злочині за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення
волі, ближче до нижчої межі встановленої санкції статті Особливої частини КК
України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1
вчинив злочин будучи засудженим 01.02.2008 року
Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до
3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, суд вважає за необхідне при призначенні покарання за сукупністю
вироків застосувати положення ст. 71 КК України.

На підставі викладеного суд не дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1
без відбування покарання і вважає, що
виправлення підсудного ОСОБА_1 враховуючи
тяжкість вчиненого ним злочину, його
особу, та усі обставини справи, можливо тільки в умовах ізоляції від
суспільства.

Цивільний позов ОСОБА_2 підсудний
ОСОБА_1 визнав у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що цивільний позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити
йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_1, визначити за сукупністю вироків
відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного
покарання, невідбутної частини покарання за вироком Києво-Святошинського
районного суду Київської обл. від 01.02.2008
року - у виді 3 (трьох) років 1 (одного)
місяця позбавленя волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 слід обраховувати починаючи з
моменту його затримання з 06.06.2008 року, відповідно до вимог ст. 72 КК
України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1 850 (одна
тисяча вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 850 (одна тисяча вісімсот
п'ятдесят) грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити без зміни у вигляді триманні під вартою та утримувати його у
Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому який утримується під
вартою з моменту отримання копії вироку.

Суддя В. Карабань