№
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2008 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Отрош І.О., при
секретарі Шапутько С.В. за участю прокурора: Гуцу-Біденка В.Г., розглянувши
справу за скаргою ОСОБА_1на постанову старшого прокурора відділу Головного
управління представництва в суді, захисту інтересів громадян та держави при
виконання судових рішень Генеральної прокуратури України В. Гуцу-Біденко від
21.12.2007 року про порушення кримінальної справи стосовно судді Солом'янського
районного суду м. Києва ОСОБА_1за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд з вказаною скаргою. Просить
скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена без достатніх
приводів та підстав, передбачених законодавством України та з порушенням
чинного законодавства України, та відмовити в порушенні кримінальної справи
відносно неї як судді Солом'янського районного суду м. Києва за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, в зв'язку з відсутністю події
злочину. /а.с.1-4/.

В судове засідання заявник, належним чином повідомлена про дату, час та
місце розгляду скарги не з»явилась, направивши до суду свого представника та
повідомивши суд про причини своєї неявки, які визнані судом поважними та
визнано можливим слухання справи у відсутність заявника.

Представник адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав, посилаючись на викладені у
скарзі обставини.

Прокурор Гуцу-Біденко В.Г. доводи скарги не визнав. Вважає, що скарга на
вказану постанову є безпідставною, оскільки кримінальна справа відносно
заявниці порушена у відповідності з вимогами ст. ст. 94, 98 КПК України за
наявності на те приводів та підстав, просив залишити скаргу ОСОБА_1 без
задоволення. При цьому прокурор зазначив, що приводом для порушення
кримінальної справи була заява громадянина ОСОБА_3 про перевірку в порядку ст.
97 КПК України питання дотримання суддею ОСОБА_1 вимог чинного законодавства
України під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу на предмет наявності в її діях ознак злочинів, передбачених
ч.1 ст.365, ч.ч.1,2 ст.375, ч.1 ст.382 КК України, вирішення питання про
порушення кримінальної справи стосовно судді Солом»янського районного суду м.
Києва ОСОБА_1 по факту вчинення нею
злочинів, передбачених цими ж статтями КК України під час здійснення правосуддя
при розгляді заяви ОСОБА_4 від 12.09.2007 року про перегляд рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 12.08.2005 року за нововиявленими
обставинами. Підставою для порушення кримінальної справи була наявність
достатніх даних та доказів, зібраних в ході перевірки, які вказували на
наявність в діях судді ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК
України, в тому числі окрема ухвала від 07.11.2007 року, якою доведено до
відома Ради суддів міста Києва щодо порущень які мали місце при здійсненні
правосуддя та винесенні під головуванням судді ОСОБА_1 ухвали суду від
21.09.2007 року.

Дослідивши матеріали, на підставі яких було порушено кримінальну справу,
заслухавши пояснення адвоката, думку прокурора, вивчивши матеріали скарги,
суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів данної справи вбачається, постановою старшого прокурора
відділу Головного управління представництва в суді, захисту інтересів громадян
та держави при виконання судових рішень Генеральної прокуратури України В.
Гуцу-Біденко від 21.12.2007 року було порушено кримінальну справу стосовно
судді Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за фактом винесення
завідомо неправосудної ухвали від 21.09.2007 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст. 375 КК України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 30.01.03 за №
3-рп/2003 суд, розглядаючи скарги на постанови слідчого та прокурора про
порушення кримінальної справи, перевіряє наявність приводів і підстав,
передбачених ст. ст. 94, 98 КПК України, для винесення таких постанов.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК України суд, розглядаючи скаргу на постанову
про порушення кримінальної справи повинен перевіряти наявність приводів і
підстав для винесення зазначеної
постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення
постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати
ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Статтею 94 КПК України встановлений вичерпний перелік приводів та підстав
для порушення кримінальної справи. Відповідно до ч.2 ст.94 цього Кодексу,
справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування
доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину, тобто
кримінальна справа може бути порушена лише при наявності достатніх даних, на
основі яких встановлюються об'єктивні ознаки вчиненого злочину.

Судом встановлено, що приводом
для порушення кримінальної справи була заява громадянина ОСОБА_3 від
26.11.2007 року про перевірку в порядку ст. 97 КПК України питання дотримання
суддею ОСОБА_1 вимог чинного законодавства України під час розгляду цивільної
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу на предмет наявності
в її діях ознак злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.ч.1,2 ст.375, ч.1 ст.382
КК України, вирішення питання про порушення кримінальної справи стосовно судді
Солом»янського районного суду м. Києва
ОСОБА_1 по факту вчинення нею злочинів, передбачених цими ж статтями КК
України під час здійснення правосуддя при розгляді заяви ОСОБА_4 від 12.09.2007
року про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12.08.2005
року за нововиявленими обставинами.

Об'єктивною ознакою злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, є
постановлення суддею неправосудного вироку, рішення, ухвали, постанови і ця неправосудність
повинна бути для судді завідомою, тобто суддя має усвідомлювати, що він приймає
неправосудне рішення і бажає цього.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи, висновок про
неправосудність прийнятої 21.09.2007 року судом у складі судді ОСОБА_1 ухвали,
якою задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами
рішення суду від 12.08.2005 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, прокурором зроблено на
підставі наявних судових рішень у цій справі з розгляду інших заяв ОСОБА_4 про
перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 12.08.2005 року у
справі, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 07.11.2007 року якою скасовано
ухвалу від 21.09.2007 року, окремої ухвали
від 07.11.2007 року згідно якої встановлено, що суд грубо порушив норми
процесуального законодавства при розгляді заяви за нововиявленими обставинами.

Оцінюючи представлені в матеріалах перевірки докази з позицій їх
відповідності, допустимості та достатності для висновку про наявність чи
відсутність об'єктивних ознак даного злочину в діях судді ОСОБА_1, суддя не
вважає їх такими, оскільки згідно чинного процесуального законодавства України
законність та обґрунтованість судового рішення перевіряється не інакше, як
судом апеляційної та касаційної інстанції, судове рішення, яке набрало законної
сили і чинне, вважається законним та обґрунтованим.

Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва ухвала від
21.09.2007 року, якою задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення суду від 12.08.2005 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу скасовано.

Разом з тим, порушуючи кримінальну справу прокурор не зазначив підстав для
її порушення і не вказав з яких підстав
ухвала від 21.09.2007 року визнана неправосудною та в чому полягає завідомість
неправосудності цієї ухвали, оскільки саме по собі скасування ухвали ще не є
підставою для порушення кримінальної справи.

Крім того, як вбачається з диспозиції ч.1 ст.375 КК України, кримінальна
відповідальність за цією нормою кримінального закону може наступати лише у разі
постановлення суддею ухвали , яка вирішує справу по суті, чого суддею ОСОБА_1
зроблено не було, оскільки питання про права, обов'язки чи охоронювані законом
інтереси осіб у даній цивільній справі судом у вказаній ухвалі не вирішувалось.

Виходячи з вищевикладеного, наданих матеріалів перевірки,
суддя приходить до висновку, що відповідних, допустимих та достатніх даних, які
б вказували на наявність події та ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК
України, при винесенні постанови у прокурора не було, а тому і не було підстав
для порушення кримінальної справи.

Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 94, 98 КПК України
в постанові від 21.12.2007 року відсутні достатні підстави прийняття рішення
старшим прокурором про порушення кримінальної справи стосовно судді
Солом»янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за фактом винесення завідомо
неправосудної ухвали від 21.09.2007 року, в зв'язку з чим дана постанова
підлягає скасуванню, а в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.375 КК України слід відмовити за відсутністю в її діях
складу злочину.

Керуючись ст.ст.94, 98, 236-7, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову старшого прокурора відділу Головного управління представництва в
суді, захисту інтересів громадян та держави при виконання судових рішень
Генеральної прокуратури України В. Гуцу-Біденко від 21.12.2007 року про
порушення кримінальної справи стосовно судді Солом'янського районного суду м.
Києва ОСОБА_1 за фактом винесення завідомо неправосудної ухвали від 21.09.2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за
ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, - скасувати.

В порушенні кримінальної справи стосовно судді Солом'янського районного
суду м. Києва ОСОБА_1 за фактом винесення завідомо неправосудної ухвали від
21.09.2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, - відмовити.

На постанову судді може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва
протягом семи діб з дня її винесення через Печерський районний суд м.Києва.

Суддя: