Справа № 11-1296/44 2008 року Головуючий у 1-й інстанції
Категорія ст. 366 ч. 1 КК України Савченко А.Г.
Доповідач: Кожевніков О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого Кожевнікова О.В.

Суддів Копитько
Л.І., Денисенко Л.М.

за участю прокурора
Гринь Н.Г.

захисника ОСОБА_1,

засудженої
ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника потерпілих
ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава
16 січня 2008

року кримінальну справу
за апеляцією потерпілих ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава
від 21

вересня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженка с. Драбинівка

Новосанжарського району

Полтавської області, одруженої, має на утриманні
малолітню дитину, проживає АДРЕСА_1, раніше не судима,

засуджена за ст..
366 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 510 грн. з

позбавленням права обіймати посади, пов'язані з слідчою
діяльністю в

органах внутрішніх справ на 1 рік.

На підставі ст.. 80
КК України вона
звільнена від відбування

покарання в зв'язку з закінченням строку давності.

В задоволенні позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

2

Вирішена доля речових доказів.

За вироком
ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що працюючи слідчим СВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області 28 травня 2004 року внесла в протокол опису майна від 18
травня 2004 року завідомо неправдиві відомості про опис автомобіля «ВАЗ 21053»
д.н. НОМЕР_1, в той час як опис не проводився, а підробила підписи понятих
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В апеляції
потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З врахуванням внесених змін просять вирок
скасувати та постановити новий посилаючись на те, що суд безпідставно виключив
обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 364 ч. З КК України та перекваліфікував її дії з
ч. 2 на ч. 1 ст. 366 КК України, а також відмовив їм в позові про відшкодування
моральної шкоди. Та закриваючи справу неправильно послався на ст. 80 КК
України, яка не підлягала застосуванню.

Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.

Вислухавши
доповідача, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5, які
підтримали апеляцію, заперечення проти її задоволення засудженої та її
захисника, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляцію без
задоволення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Винуватість
засудженої у вчинені службового підроблення матеріалами справи доведена, що не
спростовується в апеляції.

Твердження в
апеляції про те, що вказані дії повинні додатково бути кваліфіковані за ст. 364
КК України є безпідставним.

Судом
встановлено, що засуджена як службова особа внесла у офіційний документ -
протокол опису майна цивільного відповідача, завідомо неправдиві відомості.
Вказані дії містять ознаки злочину, передбаченого ст. 366 КК України, яка
передбачає відповідальність за службове підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше
підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих
документів.

Диспозиція ст.
364 КК України встановлює відповідальність за зловживання владою або службовим
становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах
або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового
становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду
охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або
державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Оскільки ознаки зловживання службовим становищем в
інкримінованих засудженій діях відсутні, висновок суду про виключення з
обвинувачення ст. 364 ч. З КК України є правильним.

3

Обґрунтованим є
і рішення суду щодо відмови в задоволенні цивільного позову про відшкодування
потерпілим моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає:

1)
у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у
приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної
особи.

Приймаючи до
уваги, що протиправні дії вчинені засудженою безпосередньо не були направлені
проти потерпілих, а завдали шкоди авторитету державної влади, вони не мають
права відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК
України на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до
вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності,
якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули
три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене
покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно з ст. 12
КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України віднесений до невеликої
тяжкості, а отже суд правильно звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання за
спліном строку давності. При цьому суд помилково послався на застосування ст.
80 КК України, положення якої стосуються звільнення від відбування покарання у
зв'язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На вказану
невідповідність обґрунтовано посилаються апелянти, а отже апеляція в цій
частині підлягає задоволенню, а вирок уточненню.

Керуючись ст.ст.
365. 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію потерпілих
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок
Октябрського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2007 року щодо ОСОБА_2
уточнити, вважати її звільненою від основного та додаткового покарання із
закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України.

В інший частині вирок залишити без змін.