Справа № 211/4187/14-к
Провадження № 1-кп/211/48/15
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000003 по обвинуваченню

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого директором ТОВ «Монолітбудмонтаж», не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 , будучи засновником товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Монолітбудмонтаж» (), розташованого по вул. Леоніда Бородича 15А в Довгинцівському районі в м. Кривому Розі, обіймаючи посаду директора зазначеного товариства, був наділений повноваженнями виконувати адміністративно - господарські і організаційно - розпорядчі функції вказаного підприємства, мав право приймати на роботу та звільняти з роботи працівників зазначеного товариства.

Діючи з метою ухилення від сплати обов`язкових платежів і відрахувань з доходів співробітників, ОСОБА_9 вирішив, грубо порушуючи законодавство про працю, використовувати найману працю працівників без офіційного оформлення з ними трудових правовідносин.

В період часу з грудня 2011 року по листопад 2013 року ОСОБА_9 з корисливих мотивів, в своїх особистих інтересах незаконно без належного оформлення трудових відносин прийняв на роботу ОСОБА_5 , в період часу з вересня 2013 року по грудень 2013 року незаконно без належного оформлення трудових відносин прийняв на роботу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , найману працю яких використовував під час проведення будівельних робіт на різноманітних об`єктах в м. Кривому Розі, с. Нива Трудова Апостоловського району Дніпропетровської області та м. Ялта.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них причин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтями 2, 21, 24. 48, 253 КЗпГІ України передбачено, що:

«...Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.»;

«Трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін ... »;

«Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: ...6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України... Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу... Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.»;

«Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.»;

«Особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню ».

Відповідно до статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець зобов`язаний: 1) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних, зазначених у пункті 2 цієї частини, надавати посадовим особам територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; 2) подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників;виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами..

Відповідно до статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: 1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої постановою Кабінету міністрів України № 58 від 29.07.1993 року до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення.

ОСОБА_9 в порушення вказаним норм права, з метою незаконного ухилення від платежів до Пенсійного фонду, фонду соціального страхування від тимчасової непрацездатності, податку з доходів та соціальних платежів зазначеним вище працівникам не зробив відповідних записів в їх трудових книжках, не видав наказів про прийняття їх на роботу, не відраховував обов`язкових відрахувань з нарахованої заробітної плати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 вину у вчинені злочину визнав частково та пояснив, що ОСОБА_5 він знав з 2006р. за іншим місцем роботи. Коли він організовував ТОВ «Монолітбудмонтаж», ОСОБА_12 попросив взяти його на роботу, що він і зробив. Зарплату він йому платив, коли працювали на «Сухій Балці».

ОСОБА_6 та ОСОБА_13 він вперше побачив в серпні 2013р, вони були в нього на співбесіді, але на роботу він їх не приймав, вони домовлялися з іншими особами про роботу.

Незважаючи на часткове визнання, вина підсудного у вчинені злочину доказується крім його пояснень поясненнями потерпілих, свідка, матеріалами кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці листопада початку грудня 2011р. він приїхав в Кривий Ргі, подзвонив ОСОБА_14 , якого знав раніше, той запропонував йому роботу. Він працював на різних об`єктах, за різними спеціальностями по лінії будівельного фаху. Офіційно він не був працевлаштований, гроші за роботу йому давав особисто ОСОБА_15 .

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що його в 2013р. запросили працювати в ТОВ «Монолітбудмонтаж» для будівництва водопроводу для свинарника в с. Нива Трудова. Виконробом в нього був ОСОБА_12 , в село на своєму авто їх возив ОСОБА_16 . Працював він 4,5 місяці. Заробітну плату платили частками, видавав головний інженер. а за останній місяць взагалі не заплатили.

В листопаді їх направили до м. Ялта, дали на квитки 200 гривень. Там вони пропрацювали три тижні, платили по 50 гривень через день. Вони розмовляли з головним інженером стосовно заробітної плати, той обіцяв заплатити, але так і не заплатили і по теперішній день.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він працював на іншій фірмі, головний інженер ОСОБА_16 запросив його в ТОВ «Монолітбудмонтаж» для будівництва свинарника в с. Нива Трудова, він погодився. Пізніше він познайомився з ОСОБА_15 . Виконробом в них був ОСОБА_17 . Працювали 4,5 місяці, гроші не платили. Вони почали обурюватися, тоді стали платити. Зарплату видавав ОСОБА_16 , один раз йому особисто видав зарплату ОСОБА_15 . Він також працював в м. Ялта. Офіційно він не був прийнятий на роботу. Розмову про заборгованість вели з ОСОБА_16 , а ОСОБА_18 при цьому стояв у нього за спиною.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що була знайома з ОСОБА_14 і за його проханням виконувала в його офісі деякі роботи з постачання, готувала звіти. Також вона видавала гроші працівникам ТОВ «Монолітбудмонтаж». Гроші їй давав ОСОБА_16 , який казав, кому, скільки і за що треба платити. Вона оформляла відрядження в м. Ялту.

Потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 підтвердили пояснення свідка в частині того, що отримували гроші від неї. При цьому ОСОБА_20 пояснив, що вона видавала йому гроші в присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_18 .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Монолітбудмонтаж» зареєстрований в цьому реєстрі за адресою АДРЕСА_2 , директором підприємства є ОСОБА_9 (т.1 а.с.28-30).

За повідомленням управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу серед застрахованих осіб, які перебували в трудових відносинах з ТОВ «Монолітбудмонтаж» і отримували заробітну плату, відсутні прізвища ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (т.1 а.с.18-21).

Згідно акту перевірки ТОВ «Монолітбудмонтаж», проведеної 18-19.06.2014р. територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області, незважаючи на заперечення ОСОБА_9 про роботу на вказаному підприємстві ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , факт наявності трудових відносин з ними підтверджується документально. Прізвище ОСОБА_22 є в переліку працівників, які проходили перевірку знань. Він проходив медичний огляд за направленням директора ТОВ «Монолітбудмонтаж», наказом № 15 від 10.09.2012р. був призначений старшим по виробництву робіт на об`єкті «Реконструкция жилых и хозяйственных строений в Центрально-Городском районе по ул. Вахтангова, 10 г. Кривой Рог…». Перечислені інші накази, в яких є прізвище ОСОБА_23 заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_13 на видачу грошових коштів від 19.11.2013р. (т.1 а.с.108-127).

Таким чином, суд вважає безспірно встановленим, що підсудний грубо порушив законодавство про працю, використовуючи найману працю ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 без належного їх працевлаштування, що підтверджується поясненнями потерпілих, свідка ОСОБА_24 та перерахованими письмовими доказами.

Дії ОСОБА_9 судом кваліфікуються за частиною 1 статті 172 КК України за ознаками: інше грубе порушення законодавства про працю.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Раніше ОСОБА_9 не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (т.2 а.с.59-65 довідки, запит, копії свідоцтв про народження).

Пом`якшуючих, обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді штрафу.

ОСОБА_14 звернувся з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році». Ця заява підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19.04.2014р., із змінами, які набрали чинності 14.05.2014р., звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_14 вчинив злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Згідно свідоцтвам про народження він має двох синів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. Тому до нього може бути застосований Закон України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_9 винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Відповідно до пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання.

Речові докази: три поліетиленових пакети з документами, чотири комп`ютерні блоки, ноутбук, які знаходяться в кімнаті речових доказів Довгинцівського РВ КМУ, після набрання вироком законної сили повернути ТОВ «Монолітбудмонтаж»; копії документів, які перебувають в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1