Справа №639/910/15-к
Провадження №1-в/639/431/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Харківським слідчим ізолятором клопотання захисника в інтересах засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, до арешту офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого, останній раз: 21 листопада 2012 року Московським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 року, за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

про застосування на підставі ст.81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування клопотання захисник та засуджений ОСОБА_5 посилались на той факт, що останній став на шлях виправлення, режим тримання не порушує, заохочувався адміністрацією установи, зв`язок з рідними підтримує, має на утриманні малолітню дитину та матір, яка є особою пенсійного віку, на даний час довів своє виправлення, подальше його перевиховування можливе без ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 підтримали подане клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Представник Харківського слідчого ізолятора не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Прокурор під час судового засідання заперечував проти застосування умовно-дострокового звільнення у відношенні засудженого ОСОБА_5 посилаючись на те, що він раніше неодноразово засуджувався за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, за період знаходження у слідчому ізоляторі мав 5 стягнень, в установі не був працевлаштований та не отримував заробітну плату, що відповідно, на думку прокурора, є перешкодою для застосування вимог ст.81 КК України до вказаної особи.

Заслухавши пояснення захисника та засудженого, представника адміністрації Харківського слідчого ізолятору та прокурора, вивчивши надані матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 року, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, кримінальна справа за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України виділена в окреме провадження та направлена прокурору Харківської області для проведення додаткового розслідування.

Початок строку: 01 вересня 2010 року, кінець строку: 30 березня 2016 року.

ОСОБА_5 зараховано в строк покарання знаходження в СІЗО з 23.06.2009 року по 11.09.2009 року, з 24.09.2009 року по 08.12.2009 року.

На момент розгляду клопотання 13.05.2015 року засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, тобто: 5 років 1 місяць 15 днів, залишилась не відбута частина строку 10 місяців 15 днів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вивченням даних про особу засудженого ОСОБА_5 встановлено, що за час тримання в Харківському слідчому ізоляторі він вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушував, за що мав п`ять дисциплінарних стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Останнім часом зарекомендував себе з позитивної сторони, а саме: став брати активну участь у роботах з благоустрою установи, за що мав одне заохочення у вигляді подяки. Підтримує зразкову частоту у камері. За характером спокійний, розсудливий, спілкується із ув`язненими різної спрямованості. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, коректний, виконує їх вимоги під контролем. Зв`язок з рідними підтримує, провину у скоєному злочину визнав, у скоєному розкаюється. За час утримання заробітну платню не отримував, виконавчі листи до фінвідділу не надходили (а.с.114-116, 119).

На даний час застосовані до ОСОБА_5 стягнення 23.09.2010, 03.11.2010, 06.09.2011, 28.09.2011, 01.07.2012 року в силу ч.14 ст.134 КВК України є погашеними, у зв`язку з чим засуджений вважається таким, що не має стягнення. 05.02.2015 року начальником Харківського СІЗО до ОСОБА_5 застосовано заохочення у вигляді подяки, за активну участь у роботах з благоустрою території установи (а.с.117).

Засуджений ОСОБА_5 залучався до суспільно корисної праці та приймав участь в роботах з благоустрою території ізолятору, за що він отримав заохочення, однак заробітної плати за це не отримував, про що прямо визначено в ч.5 ст.118 КВК України.

Крім того, ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також матір, яка є особою пенсійного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.121-124).

Згідно висновку медичного огляду Харківського слідчого ізолятору від 07.05.2015 року, ОСОБА_5 має захворювання - тромбофлебічний синдром лівої гомілки, набряково-больова форма; хронічна венозна недостатність 2-го ступеню, перебуває на диспансерному обліку у лікарів медичної частини (а.с.118).

Відповідно до довідки ТОВ «Талмікс», після звільнення ОСОБА_5 може бути працевлаштованим на посаду складальника виробів з окладом згідно штатного розпису (а.с.106).

За матеріалами справи, після звільнення засуджений буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , де буде проживати разом з цивільною дружиною ОСОБА_8 , донькою ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_7 .

Посилання прокурора на наявність у відношенні ОСОБА_5 на розгляді у Московському районному суді м. Харкова кримінальної справи за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.3 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України не може бути правовою підставою для відмови у застосуванні ст.81 КК України, оскільки відповідно до листа Московського районного суду м. Харкова вищезазначену справу не призначено до судового розгляду.

Вимогами ч.1 ст.62 Конституції України встановлено, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На даний час ОСОБА_5 засуджений та відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року, який набрав законної сили у встановленому законом порядку.

Враховуючи всі встановлені обставини справи, вивчивши дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого злочину та праці, додержання ним вимог режиму, відсутність у нього стягнень з липня 2012 року, наявність одного заохочення, наміри засудженого щодо прилучення до суспільно корисної праці, факт знаходження у нього на утриманні малолітньої доньки та матері, яка є пенсіонеркою, тому суд приходить до висновку, що засуджений на даний час сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим на підставі ст.81 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за вироком Московського районного суду м.Харкова від 21 листопада 2012 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 року, на не відбуту частину строку покарання 10 (десять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1