Справа № 1-206/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» травня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Краснощокій Н.А.,

за участю прокурора - Таран Л.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, який народився 07 липня 1985 року в м. Вишневе, Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не засудженого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, 30 липня 2010 року, близько 12 год. ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, матеріали відносно яких виділені в інше провадження, у пошуках місця вчинення злочину, на автомобілі НОМЕР_1, під його керуванням, виїхали у напрямку Броварського району Київської області.

Цього ж дня, близько 17 год. проїжджаючи автодорогою «Київ-Чернігів», на початку с. Семиполки, Броварського району, Київської області, помітили продуктовий магазин, що розташований по вул.. Київське Шосе, 1-а, в звязку з чим у них і виник умисел на таємне викрадення чужого майна з вказаного магазину. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_2 залишився в салоні вказаного автомобіля, а ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пішли до приміщення магазину, де ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почали відволікати увагу продавця, а ОСОБА_6, в той час, в умовах очевидності почав вчиняти таємне викрадення майна з каси магазину, а саме, грошей в сумі 2400грн., карток поповнення рахунку операторів мобільного звязку: «Лайф» - 20 шт., вартістю 35 грн. кожна, на загальну суму 700 грн., «МТС» - 15 шт., вартістю 15 грн. кожна, на суму в 525 грн., «Білайн» - 20 шт., вартістю 15 грн., на загальну суму в 300 грн., «Київстар» - 20 шт., вартістю 30 грн. за кожну, на загальну суму в 600 грн., а всього на загальну суму 4760 грн., що належали власнику магазина ОСОБА_7

В подальшому, дії ОСОБА_3 були виявлені продавцем магазину ОСОБА_8, проте, незважаючи на це, останній продовжував свої дії, і з метою звернення викраденого майна у свою власність, почав виходити з магазину, в звязку з чим дії такого переросли з таємного викрадення майна на відкрите, і тим самим, вийшли за межі попередньою домовленості з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які свої ролі у попередній домовленості, направлені на таємне викрадення чужого майна, виконали повністю, і ніякої участі у відкритому викрадені чужого майна, не брали.

В такий спосіб потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму в 4760 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, винним себе, в предявленому йому обвинуваченні, визнав повністю та суду показав, що 10 липня 2010 року, близько 12 год. він перебував у м. Вишневому, Київської області, коли до нього, як водія приватного таксі підійшли раніше йому знайомий ОСОБА_4, наглядно знайомий ОСОБА_3, та раніше незнайомий, як потім стало відомо, ОСОБА_5 ОСОБА_3 попросив відвезти їх в Чернігівську область до дачного будинку, на що він погодився. Під час руху від хлопців у розмові почув про те, що останні мають намір вчинити таємну крадіжку в якомусь магазині. Прийнявши умови такої розмови близько 17 год. вони під»їхали до одного з магазинів, що знаходиться у с. Семиполки, Броварського району, по автодорозі Київ- Чернігів. Зупинивши автомобіль ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з такого та направилися до магазину, що знаходився через дорогу. Він, в цей час, залишився в автомобілі. Через деякий час хлопці повернулися і вони автомобілем повернулися до м. Вишневого, де за використання послуг таксі дали йому картки поповнення операторів мобільного звязку та гроші, проте, в якому розмірі вже не памятає.

Суд, за погодженням з учасниками процесу вважає провести розгляд справи у відповідності до вимог ст. 299 ч. 3 КПК України, зміст яких для учасників судового розгляду зрозумілий, і такі не заперечують проти їх застосування при розгляді справи.

Даючи оцінку показам підсудного та тим фактичним обставинам справи, що не оспорюються сторонами, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а тому і визнає його винним у вчиненні цього злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та часткове відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується позитивно (а.с. 212), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 209), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 208), а тому вважає призначити йому покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання та встановленням іспитового строку, оскільки таким чином буде досягнута мета ст. 50 КК України.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд визнає, що ОСОБА_2 на час розгляду справи не є особою небезпечною для суспільства, а тому вважає за можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази, що проходять по справі і знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Броварського МВ картки для поповнення рахунку звязку мобільних операторів «Лайф» та «МТС» - повернути ОСОБА_7 в його законне володіння та користування; автомобіль марки «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_9 залишити в законному володінні та користуванні такого.

Заявлений по справі цивільний позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням суми відшкодованих матеріальних збитків.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_2 від призначеного судом покарання звільнити, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.

Після набрання вироком законної сили покласти на засудженого ОСОБА_2 обов»язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме,

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з»являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою в Чернігівському СІЗО на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши такого з-під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбутого покарання час перебування такого під вартою, а саме з 20 січня 2011 року по 13 травня 2011 року.

Речові докази, що проходять по справі і знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Броварського МВ картки для поповнення рахунку звязку мобільних операторів «Лайф» та «МТС» - повернути ОСОБА_7 в його законне володіння та користування; автомобіль марки «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_9 залишити в законному володінні та користуванні такого.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 1190 грн., як заподіяні такому матеріальні збитки.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Броварського міськрайонного

суду Київської області ОСОБА_10