УХВАЛА

"22" квітня 2015 р. Справа № 608/402/15-к

Номер провадження1-кп/608/49/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000547 від 25 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чортківського районного суду Тернопільської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження, в якому відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 24 квітня 2015 року.

В ході судового розгляду кримінального провадження на вирішення суду поставлено питання про продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор вважає, що відносно обвинуваченого слід продовжити строк тримання його під вартою терміном на один місяць.

Обвинувачений та його захисник просять змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини наголошує, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини Єчус проти Литви вбачається, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, а у рішеннях цього ж суду Яблонський проти Польщі, I.A. проти Франції, Іловецький проти Польщі зазначено, що п. 3 ст. 5 Конвенції передбачає, що зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані. У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі Вренчев проти Сербії).

Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Чахла проти Сполученого Королівства, зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

З Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (далі - інформаційний лист) вбачається, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України).

Незважаючи на те, що судове слідство по кримінальному провадженню ще не завершено, однак, суд, враховує що по кримінальному провадженню допитані потерпілий, свідки, досліджені докази, а також обвинувачений має місце проживання в АДРЕСА_1 , тривалий час знаходиться під вартою, а також, приймаючи до уваги положення, що викладені у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Ноймайстер проти Австрії, відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі та правові позиції викладені Європейським судом з прав людини зокрема у своїх рішеннях Харченко проти України, Мустафаєв проти України), Олейнікова проти України, Кравченко проти України, Третьяков проти України, Іззетов проти України, Цигоній проти України, Буров проти України, в яких зазначено, що продовження тримання під вартою повинно містили належне обґрунтування підстав, визначених строків такого тримання та необхідність розгляду національними судами можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, а тому вважає за можливе змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, що не завадить судовому розгляду даного кримінального провадження.

Таким чином, суд, змінюючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, приходить до висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, вважає необхідним покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати цілодобово місце постійного проживання - АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорткова, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого - запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до 60 днів, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою прокурора та суду; заборонити залишати цілодобово місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , звільнивши його з - під варти в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВ управління МВС України в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_3 ..

Строк дії ухвали закінчується 20 червня 2015 року о 12-й годині 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1