Справа № 1 - 36 / 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007
року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого -
судді Шляхова В.І. при секретарі Костюк Г.О.

за участю
прокурорів Криворучко А. М, Софієнко В.
В., підсудного ОСОБА_1., його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ріпки справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець і житель АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, освіта повна загальна середня, не військовозобов'язаний,
розлучений, не працює, судимий Ріпкинським районним судом Чернігівської
області: - 24 березня 1993 року за ст. ст. 222 ч. 1; 223 ч. 1; 42 КК України (1960 р.) до 4 років
позбавлення волі; - 18 травня 2000 року за ст. ст. 140 ч. 2; 45 КК України
(1960 р.) до 2 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 2 роки; -
26 грудня 2002 року за ст. ст. 185 ч. 3; 71 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі. 07 червня 2005 року постановою Харківського районного суду Харківської
області від відбування покарання звільнений умовно - достроково на 1 рік 1
місяць 23 дні,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

встановив:

Восени 2005 року
в с Вороб'їв
Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_1., не маючи передбаченого
законодавством дозволу на право поводження зі зброєю та бойовими припасами,
всупереч встановленого законом порядку, забрав двоствольну мисливську рушницю,
яку знайшов на горищі будинку АДРЕСА_1, де й проживає, а в подальшому шляхом
відпилювання укоротив стволи та обрізав приклад рушниці таким чином виготовив
обріз, який за висновком трасологічної експертизи № 1 від 03. 01. 2007 року є
вогнепальною зброєю придатною для проведення пострілів, виготовленою з
гладкоствольної двоствольної куркової мисливської рушниці Тульського зброярного
заводу моделі „БМ" 16 калібру, НОМЕР_1. Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_1.
зберігав у кімнаті за місцем проживання до часу вилучення працівниками міліції
22 грудня 2007 року.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. свою вину в об'ємі пред'явленого обвинувачення визнав та
пояснив, що за місцем роботи лісником його батьку давали мисливські рушниці. У
колонію, де він відбував покарання, батько написав листа що щось сховав на
горищі їх будинку. Батько помер, а після звільнення він, десь у серпні -
вересні 2005 року, під час ремонту даху, на горищі будинку знайшов двоствольну
мисливську рушницю, яка була замотана у мішковину. Вирішив що її сховав батька.
Стволи були гнуті, тому десь через півроку обрізав їх та приклад. Обріз зберігав
вдома, спочатку у коридорі, а потім на ліжку під матрацом. 22 грудня 2006 року
приїхали працівники міліції з понятими й спитали дозволу пошукати зброю. Дав
дозвіл, бо зрозумів, що оскільки не мав патронів та питав їх у односельців, то
про це дізналася міліція. В ході огляду будинку у першій кімнаті понятий

Обитоцький сів
на ліжко. Там працівник міліції й знайшов обріз під матрацом. Продовжуючи
давати показання підсудний ОСОБА_1. показав, що того дня працівники міліції
приїздили двічі. Перший раз без понятих й працівник міліції, з яким він у
дружніх стосунках, дав йому 50 грн. На ці кошти він купив у дядини розведений
спирт. А в подальшому, у другий приїзд, у нього в будинку міліціонери знайшли
обріз. В подальшому підсудний ОСОБА_1., мотивуючи зміну показань незаконними
діями працівників міліції, показав, ніякої зброї у нього не було. У перший
приїзд працівники міліції попросили його їх виручити та на виконання плану
роботи заховати обріз. За це дали 50 грн., обіцяли що відповідальності за це
він ніякої нести не буде. Він погодився. Працівник міліції приніс обріз та
заховав його під подушку на ліжку. За другим приїздом, з понятими, працівники
вилучили схований ними обріз. При цьому письмового дозволу на огляд свого житла
працівникам міліції не давав, тільки усно. Письмовий дозвіл він дав працівникам
міліції, в їх перший приїзд, але тоді вони нічого не шукали.

Між тим, не
зважаючи на заперечення підсудним вини у пред'явленому обвинуваченні,
неодноразову зміну ним пояснень у судовому засіданні і відносно раніш даних у
ході досудового слідства, обставини вчинення ним злочину достовірно встановлені
судом, оскільки підтверджуються показаннями свідків, іншими перевіреними судом
доказами, в тому числі й матеріалами досудового слідства.

Так, допитаний
як обвинувачений на досудовому слідстві ОСОБА_1 показав, що восени 2005 року
вирішив полагодити дах будинку в с
Вороб'їв, де він мешкає сам, оскільки батьки померли. На горищі він побачив
предмет, що був замотаний в мішковину. Коли взяв та розгорнув, то побачив двоствольну
мисливську рушницю. Забрав її з собою та того ж числа ножівкою по металу
вкоротив ствол та обрізав приклад, щоб рушниця була меншою. Рушницю зберігав
під подушкою у будинку з метою самозахисту. Дозволу на поводження зі зброєю
ніколи не отримував, звідки рушниця з'явилася на горищі, - не знає. 22. 12.
2006 року на пропозицію працівників міліції, що були з понятими, надав їм
дозвіл на огляд житла. При огляді працівники міліції у присутності понятих
знайшли рушницю там, де він її весь час зберігав. (а.с. 43)

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_3. показав, що працює Вороб'ївським сільським
головою. Наприкінці грудня 2006 року був запрошений працівниками міліції в
якості понятого. Другим понятим був Обитоцький. При приїзді до ОСОБА_1,
останній дав дозвіл на огляд будинку. Під час огляду у першій кімнаті на ліжку
під подушкою вони знайшли обріз рушниці. На це ОСОБА_1 пояснив, що знайшов його
на горищі, він залишився ще від батька. Батько ОСОБА_1 дійсно працював у
колгоспі лісником й йому видавали як одно так і двоствольні рушниці.

Із перевірених
судом свідчень ОСОБА_4.,
нині покійного, слідує що вони аналогічні показанням свідка ОСОБА_3. (а.с.
16).

Свідок ОСОБА_5.
суду показав, що про обставини злочину йому нічого невідомо. ОСОБА_1 є його
сусідом. Батько свідка - ОСОБА_4. помер у 2007 році, але наприкінці грудня 2006
року розповідав свідку, що того дня був понятим і працівники міліції у будинку
ОСОБА_1 знайшли обріз у ліжку, на якому він (померлий) сидів під час огляду
житла. Того ж дня пив спиртне з ОСОБА_1 і той казав, що обріз дала міліція і
він за це заробив гроші.

З досліджених
судом письмових доказів убачається, що на підставі письмового дозволу власника
(підсудного по справі) 22. 12. 2006 року працівниками міліції процесуально
оформлено огляд та вилучення у АДРЕСА_1обрізу мисливської рушниці БМ НОМЕР_1,
який ОСОБА_1 визнав як власний та пояснив що зберігав його для самозахисту
(а.с. 3; 4). Вказаний обріз визнано речовим доказом та передано на
відповідальне зберігання (а.с. 13; 14). Науково обґрунтованим експертним
висновком № 1 від 03. 01. 2007 року за наслідками дослідження речового доказу
останній є вогнепальною зброєю придатною для проведення пострілів, виготовленою
з гладкоствольної двоствольної куркової мисливської

рушниці Тульського зброярного заводу моделі „БМ" 16
калібру, НОМЕР_1, шляхом вкорочення стволів та відпилювання прикладу саморобним
способом, (а.с. 19-23)

Аналіз
перевірених пояснень підсудного щодо невизнання вини, отриманих безпосередньо в
ході судових засідань в сукупності з іншими, також перевіреними доказами,
свідчить про те, що зміна таких свідчень відбулась не внаслідок більш
об'єктивних свідчень в наступних судових засіданнях, а лише з метою уникнення
покарання, в зв'язку з чим суд критично розглядає такі зміни в показах. Судом
перевірені твердження підсудного щодо незаконних методів дізнання, але це не
знайшло свого підтвердження, спростовується сукупністю вищевикладених доказів,
в зв'язку з чим суд розглядає їх лише як версію захисту, яка не базується на
доказах. Так під час судового слідства з власної ініціативи прокурором
Ріпкинського району проведена перевірка фактів викладених у письмовій скарзі
ОСОБА_1, які аналогічні його зміненим у судовому засіданні показанням щодо
незаконності дій працівників міліції 22 грудня 2006 року. За наслідками
перевірки винесена обґрунтована постанова про відмову у порушенні кримінальної
справи. Ця постанова не оскаржена та досліджена у судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані
та перевірені докази, суд знаходить що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за
ст. 263 ч. 1 КК України, - він виготовив та зберігав вогнепальну зброю без
передбаченого законом дозволу та підлягає покаранню за вчинене.

Кваліфікація
його дій як незаконні придбання та носіння вогнепальної зброї є надмірними та
не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Призначаючи
ОСОБА_1. покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного
злочину, наявні дані про особу винного,- за місцем проживання характеризується
посередньо, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, є одинокою не
працевлаштованою особою, учасник ліквідації наслідків чорнобильської катастрофи
2 категорії (а.с. 45 -47; 59 - 60).

Обставин, що
пом'якшують покарання підсудного по справі не встановлено, а зазначення за таку
щире каяття не знайшло свого підтвердження у суді..

Обставиною що
обтяжує покарання ОСОБА_1 є повторність злочинів (а.с. 30 - 34).

На підставі
викладеного суд приходить до висновку, що для виправлення підсудного та
попередження нових злочинів ОСОБА_1 необхідно й достатньо призначити покарання
у вигляді позбавлення волі на певний строк із застосуванням ст. 71 КК України,
оскільки він вчинив злочин під час умовно - дострокового звільненням від
відбування покарання призначеного вироком Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 26 грудня 2002 року та частковим приєднанням
невідбутої частини покарання, яка за постановою Харківського районного суду
Харківської області від 07 червня 2005 року становить 1 рік 1 місяць 23 дні
(а.с. 103).

На підставі ст.
93 КПК України судові витрати, пов'язані з проведенням балістичної експертизи
по справі (а.с.19 - 23) потрібно покласти на ОСОБА_1.

За ст. 81 КПК
України речовий доказ, - обріз - (а. с. 13 -14) підлягає передачі за
належністю.

Цивільний позов
не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України і призначити
йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання
призначеного вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26
грудня 2002 року й остаточно визначити покарання, - 2 (два) роки 6 місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_1. до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд
на утримання під вартою в умовах СІЗО.

Речовий доказ, -
обріз мисливської рушниці, що зберігається в Ріпкинському РВ УМВС, передати за
належністю УМВС України в Чернігівській області. (реквізити а.с. 13; 14).

З ОСОБА_1
стягнути на користь держави 109 грн. 83 коп. на відшкодування судових витрат у
зв'язку з проведеною НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області балістичною
експертизою. (реквізити а. с. 19 - 23)

Цивільний позов
не заявлено.

На вирок
протягом 15 діб з моменту проголошення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд, а
засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання його копії.