Дата документу Справа № 314/1566/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/1566/15-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/1430/15 ОСОБА_1
Категорія п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Головуючий в 2 інстанції
ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

у режимі відеоконференції з приміщення Софіївської ВК № 55 засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 04 червня 1996 року за ст. 81 ч. 3, 140 ч. 3, 140 ч. 2, 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 18 вересня 1998 року згідно ЗУ «Про амністію» від 24.07.1998 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області 20 жовтня 2004 року за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, ст. 187 ч. 4, ст. 15 ч. 2, ст. 194 ч. 2, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання 10.12.2003 року, кінець 10.12.2018 року.

До Вільнянського районного суду Запорізької області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання з тих підстав, що за час відбування покарання засуджений не проявив себе, як такий, що довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення та перевиховання

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати, та звільнити його умовно-достроково від покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом 6,5 років він не допустив ні одного порушення та залучався до безоплатної роботи на території виправної колонії, за що має заохочення, а отже доказав своє виправлення.

Заслухавши доповідача, засудженого, який ознайомлений з правами, передбаченими ст. 193 КПК України, та згодний з рішенням про здійснення дистанційного судового провадження та у режимі відеоконференції, і підтримав доводи апеляційної скарги; прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання колегія суддів вважає- обгрунтованим.
Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого, колегія суддів критично ставиться до заперечень засудженого про те, що він своєю поведінкою, вчинками і відношень до праці довів своє виправдання, оскільки суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, на підставі об`єктивних доказів зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 у відповідності до ст. 81 КК України, згідно якої умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не тільки факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності з ч.2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд правильно звернув свою увагу на те, що засуджений, хоча і має у період з 2008 року по 2014 рік ряд заохочень, однак протягом 2004 - 2009 років неодноразово порушував режим, за що мав шість стягнень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, який узгоджується висновком комісії Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), що до теперішнього часу ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити про виправлення та перевиховання засудженого. Відповідно до даних засідання комісії Софіївської виправної колонії УДПтС в Запорізькій області з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення від 20.03.2015 року, відмовлено у поданні матеріалів відносно засудженого ОСОБА_7 для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, оскільки він не довів своє виправлення( а.с. 25).

Поведінка ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що на протязі 2004 - 2009 років має лише одне заохочення

Отже, за таких обставин суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини справи, дійшов вірного висновку, що твердження клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування ним призначеного покарання є передчасним і необґрунтованим.

Таким чином, на думку судової колегії доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: 1 2 3