Справа № 343/2550/14-к
Провадження № 11-кп/779/54/2015
Категорія ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Долинського районного суду від 26 листопада 2014 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду від 17.10.2012 року за ч.2 ст.296 КК України до двох років позбавлення волі, у відповідності до ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, громадянина України, засуджено,-

за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднано невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2012 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.

Запобіжний захід обвинуваченому обрано у виді тримання під вартою та залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 24.09.2014 року, тобто з часу затримання його за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_8 на користь держави 675,45 грн. витрат, пов`язаних з наданням експертних послуг.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав, перевозив з метою збуту та незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб, вчинивши ці дії повторно. Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

11 вересня 2014 року приблизно о 16 годині ОСОБА_8 у м. Стрий зустрівся із невстановленою слідством особою, у якої незаконно з метою збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вказаного наркотичного засобу, цього ж дня приблизно о 18:45 год. обвинувачений, перебуваючи в міні-маркеті Світ, що в с. Гошів Долинського району та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно збув ОСОБА_9 19,41 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, за що отримав 1000 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , повторно маючи намір незаконно збути особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс 24.09.2014 року приблизно о 21 годині в м. Стрий зустрівся із невстановленою слідством особою, у якої повторно незаконно з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Того ж дня приблизно о 22:50 год. обвинувачений, перебуваючи в АЗС АНП №8, що в с. Гошів по вул. Шевченка, 104, Долинського району та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно збув ОСОБА_9 7,523 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, за що отримав 1000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м,яке покарання. Просить суд врахувати ті обставини, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, а також що він є сиротою і не був офіційно працевлаштований, а тому не мав коштів навіть для купівлі продуктів харчування. Вказує, що він переосмислив свою поведінку і в подальшому не має на меті вчиняти кримінальне правопорушення та бажає стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , доводи прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого та просив залишити вирок без змін, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив пом`якшити обвинуваченому покарання, призначене судом першої інстанції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку та про кваліфікацію його неправомірних дій ніким не оскаржені, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання колегія суддів вважає непереконливими.

Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд в повній мірі врахував відповідно до вимог ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, який вчинив їх під час іспитового строку, а також інші дані, що впливають на покарання винної особи. Зокрема, судом враховано пом`якшуючі покарання обставини: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Тому суд визнав вказані обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину із врахуванням особи винного та його поведінки до вчинення злочину та обґрунтовано застосував ст.69 КК України, призначивши йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю, тобто нижче від найнижчої межі, оскільки санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднано невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2012 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, необхідне й достатнє для попередження нових злочинів й виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства, а обставини, зазначені ним в апеляційній скарзі, вже враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому підстав для застосування більш м,якого покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Долинського районного суду від 26 листопада 2014 року відносно нього - без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4