АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого старшого слідчого СВ 1 го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України ОСОБА_10 погоджено із старшим прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 год. 00 хв. 02 липня 2015 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту - учень 11-а класу навчально-виховного комплексу «Домінант» міста Києва, зареєстрованого та проживаючого: в АДРЕСА_1 , не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 , як неповнолітній, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. На думку суду, прокурор в судовому засіданні довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики: переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Враховуючи дані про особу неповнолітнього ОСОБА_9 , слідчий суддя прийшов до висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а тому на думку суду, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову: захисник ОСОБА_6 просить застосувати запобіжний захід щодо неповнолітнього ОСОБА_12 не пов`язаний з триманням під вартою, а захисник ОСОБА_7 - у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що в ухвалі суду не вказано, якими саме доказами керувався суд під час винесення ухвали та встановлення обґрунтованої підозри, тому на її думку ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370, 372 КПК і є необґрунтованою. На думку захисника, суд послався на докази, які ніби-то підтверджують причетність ОСОБА_12 до вчинення інкримінованого йому правопорушення без належного дослідження обставин кримінального провадження, а тому вважає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_12 є необґрунтованою.
Як зазначає сторона захисту, суд лише формально вказав на наявність ризиків, не проаналізувавши їх, та не вказавши чіткого визначення які саме докази підтверджують існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. На думку захисту, ухвала слідчого судді не містить обґрунтування про недостатність застосування щодо ОСОБА_12 інших більш м`яких запобіжних заходів, при цьому суд, як стверджує захисник, не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на порушення допущені при затриманні ОСОБА_12 , зокрема, недотримання вимог ст.ст. 208, 104 КПК та без врахування віку ОСОБА_12 , який є неповнолітнім. Апелянт також посилається на те, що в ухвалі слідчого судді не дано оцінки клопотанню слідчого про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке не містить всіх необхідних реквізитів, передбачених ст.184 КПК, зокрема захисник стверджує, що повідомлена підозра ОСОБА_12 не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення яке викладено у клопотанні. Захисник звертає увагу колегії суддів і на те, що обґрунтованість підозри в судовому засіданні належним чином не перевірялась, вважає, що суд безпідставно не дослідив при розгляді клопотання докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_12 до вчиненого та не перевірив чи доводять надані стороною обвинувачення докази відповідні обставини. наявність пояснень одного із підозрюваних про роль ОСОБА_12 у вчиненні протиправних дій, на думку адвоката, є недостатньою для оцінки підозри як обґрунтованої. Адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує, що прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 . Захисник вважає, що в ухвалі не викладені ризики, але не зазначені обставини, які їх підтверджують та обґрунтовують, а також не враховані дані про особу неповнолітнього ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників, законного представника неповнолітнього підозрюваного та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисників, просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою,а апеляційні скарги захисників такими, що не підлягають задоволенню, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рекомендація R (80) 11 Комітету міністрів державам - членам Ради Європи (прийнята представниками міністра 27 червня 1980 р.) говорить, що при розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі з наступних факторів, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи і, зокрема, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи, в тому числі і неповнолітньої, міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 493 КПК України.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається із матеріалів клопотання, СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 005079 від 04 травня 2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці квітня 2015 року ОСОБА_9 вчинив умисні дії, які виразились у пособництві під час нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному і застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у приміщення
04 травня 2015 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до матеріалів наданих суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного злочину, підтверджується даними, що містяться у витязі з кримінального провадження № 005079 від 04 травня 2015 року; протоколі огляду місця події від 04 травня 2015 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 04 травня 2015 року; рапортом про затримання від 04 травня 2015 року; протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_9 від 04 травня 2015 року; протоколі допиту неповнолітнього ОСОБА_9 04 травня 2015 року; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 04 травня 2015 року який в своїх поясненнях вказав наступне: «Морган і ОСОБА_15 сказали ОСОБА_16 , що хочуть вчинити напад на АЗС «WOG» по вул. Крайній і дали йому завдання перевірити її на наявність камер охорони і де розташована каса. Коля покинув квартиру та направився виконувати вказівку ОСОБА_17 . Повернувшись ближче до 20 години, ОСОБА_18 малював ОСОБА_17 та ОСОБА_15 схему АЗС».
Крім того, при апеляційному розгляді прокурор пояснила, що органом досудового розслідування зібрано достатні дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження та підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищезазначеного злочину. Також прокурор вказала, що при проведенні обшуку в орендованій квартирі в м. Києві, де проживали підозрювані ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та « ОСОБА_21 » були вилучені зброя та бойові припаси.
ОСОБА_9 при апеляційному розгляді не заперечував тих обставин, що знайшов квартиру « ОСОБА_17 » для найму, а також прибув на АЗС за вказівкою « ОСОБА_17 » та намалював її схему.
Сукупність тих даних, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, з позиції практики Європейського суду з прав людини, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». У даному кримінальному провадженні міститься інформація, яка дає підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, що є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Приймаючи рішення суд взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, а саме те, що один із злочинів є особливо тяжким, характер та обставини злочину.
Для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я. При цьому апеляційний суд вважає, що дані про особу підозрюваного говорять про те, що будь-яких стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не існує.
На думку апеляційного суду, викладені обставини в своїй сукупності дали суду достатні підстави вважати обґрунтованими доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання неповнолітньої особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу чи передання під нагляд батькам.
Застосувавши щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши ОСОБА_9 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного та те, що ОСОБА_9 підозрюється в пособництві у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються вищенаведеним.
Наявність позитивних характеристик підозрюваного, про які розповідали педагоги в яких навчається ОСОБА_9 , не може бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК при розгляді клопотання слідчим суддею не допущено.
На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників, з викладених в них доводах - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194,309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року, якою клопотання старшого слідчого СВ 1 го ВМ Деснянського РУ ГУ МВС України ОСОБА_10 погоджено із старшим прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_11 задоволено та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 год.00 хв. 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1307/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_22
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1