УХВАЛА ІМЕНEM УКРАЇНИ

2007
року березня 20 дня.
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого Безверхого О.М. суддів
Матуса В.В., Рунова В.Ю. з участю прокурора Мусієнко О.В. захисника ОСОБА_1 засудженого
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 на
вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2007 року,

яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканець АДРЕСА_1, раніше
не судимий,-

засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до
позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
роки.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь 282
грн. 45 коп.
судових витрат за провадження експертизи по справі.

Цивільний позов
ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 280
грн. 89 коп. у
відшкодування матеріальної і 10000
грн. моральної шкоди залишено без розгляду.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком
суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за наступних
обставин.

22 лютого 2006
року, близько 12 годин 55 хвилин, ОСОБА_2
керуючи автомобілем ВАЗ 2106
державний реєстраційний НОМЕР_1, по вул. Сумській в м. Ромни, зі швидкістю 45 км/год., в
порушення вимог п.п. 1.7
та 12.3 Правил
дорожнього руху, не справившись з керуванням автомобіля здійснив наїзд на
малолітню ОСОБА_4, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження.

В поданій
апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що суд безпідставно поклав в основу вироку
висновки авто-технічної експертизи, вихідні дані якої не відповідають
дійсності, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення
додаткової авто-технічної експертизи, а також призначив занадто суворе
покарання. Зазначає, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст.. 286 ч. 2 КК України, тому
просить вирок суду скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд.

__________________________________________________________________________

Справа № 11-217 2007
р. Головуючий
у 1-й інстанції
Яковець О.Ф.

Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач
Матус В.В

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1на підтримку поданої
апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без
задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів визнає, що апеляція підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що
спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження ґрунтується на неповно
досліджених і оцінених доказах, що ставить під сумнів вирок в цій частині
обвинувачення.

Розглядаючи
справу в судовому засіданні, суд припустився істотної неповноти дослідження
доказів і послався як на доказ винності ОСОБА_2 у вчиненому злочині на висновок
судово-автотехнічної експертизи.

Разом з тим,
відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 4 постанови від 24 грудня 1982 p. N 7 "Про
практику застосування судами України законодавства у справах про транспортні
злочини", суд на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів повинен
зазначити у вироку, які вихідні дані визнані ним достовірними, і відповідно до
цього оцінити висновок експерта. Ці вимоги у справі не виконано.

У постанові
слідчого про призначення судово-автотехнічної експертизи зазначені, зокрема,
такі вихідні дані: водій ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі зі швидкістю 45 км/год. побачив
пішохода дитину ОСОБА_4 на відстані 36,6
м., яка визнана небезпекою для руху автомобіля. За висновком експерта, при
такій відстані водій ОСОБА_2, в момент виникнення небезпеки мав технічну
можливість уникнути наїзду на пішохода, своєчасно виконуючи дії приписані п.
1.7, 12.3 Правил дорожнього руху України. В той же час, як вбачається з
матеріалів справи, на відстані 11,5
м. Від автомобіля потерпіла почала рухатися, перебігаючи дорогу.

Допитаний в
судовому засіданні експерт Павлюк І.В. пояснив, що при експертному дослідженні
вихідні дані були прийняті ті, які визначені слідчим у постанові про
призначення авто-технічної експертизи. Момент виникнення небезпеки для руху
технічно він не розраховував.

Суд не перевірив
цих вихідних даних у судовому засіданні і, крім того, не зазначив у вироку,
чому він відкинув показання ОСОБА_2, який поясняв, що він побачив потерпілу на
відстані 36,6 м., але остання почала рух на відстані 11,5 м. від автомобіля.

Суд припустився
помилки і при розв'язанні цивільного позову у справі. Як вбачається з її
матеріалів, в розгляді справи приймала участь представник неповнолітньої
потерпілої ОСОБА_5. Але суд, думку представника потерпілої, щодо вирішення
цивільного позову не з'ясував, залишивши позовні вимоги без розгляду.

На підставі
викладеного, у зв'язку із однобічністю і неповнотою дослідження всіх обставин,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи, вирок суду
підлягає скасуванню, кримінальна справа поверненню на новий судовий розгляд.

При новому
розгляді слід вирішити питання про призначення додаткової або повторної
судово-автотехнічної експертизи, при необхідності провести відтворення
обстановки і обставин події за участю ОСОБА_2, усунути виниклі суперечності,
дати оцінку всім добутим по справі доказам.

Виходячи з
викладеного і керуючись ст.ст. 362,
365-367, 374, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Справа №11-217 2007 р. Головуючий
у 1 -й
інстанції Яковець О.Ф.

Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач
Матус В.В

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2007 року відносно
ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в
той же суд іншим складом суду.

Запобіжний захід ОСОБА_2 змінити з взяття під варту на
підписку про невиїзд.

З-під варти ОСОБА_2 звільнити
негайно.

Справа № 11-217 2007
р. Головуючий
у 1-й інстанції
Яковець О.Ф.

Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач
Матус В.В