Справа № 1-8/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

прокурора Гойдало О.Є.,

захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, кім. 50, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, несудимого в силу ч. 3 ст. 88 КК України,

за частиною 1 статті 286 КК України,-

встановив:

01 червня 2008 року близько 1 години ОСОБА_6, керуючи автомобілем ВАЗ 21083 д.н. АМ 24-21АМ, рухався на 96 кілометрі автодороги Овруч-Малин-Кочерів. Під час руху ОСОБА_6, порушуючи пункти 10.1, 11.1, 11.2, 11.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рухався якнайближче до лівого краю проїзної частини, не дотримувався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

В результаті даного зіткнення водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву акроміального ключичного зєднання зі зміщенням ключиці, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину спочатку не визнав. Пізніше визнав вину та пояснив, що він 01 червня 2008 року, керуючи автомобілем ВАЗ-21083, який належить ОСОБА_7, на 96 кілометрі автодороги Овруч-Малин-Кочерів задрімав, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з автомобілями «Міцубісі» та «Мерседес-бенц».

Крім особистого зізнання підсудного його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими доказами, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що 01 червня 2008 року близько 1 години ночі вона їхала за кермом автомобіля «Мерседес-бенц» зі сторони с. Ворсівка до м. Малина. Поруч сидів її чоловік. Дорога була чистою, рухалася зі швидкістю 60 км/год. Було увімкнено ближнє світло. Машина підсудного «Ваз-2108» рухалась назустріч десь за 400 метрів зі швидкістю 100-120 км/год. Потерпіла рухалась посередині своєї смуги. Побачила, що її почав обганяти автомобіль, який рухався позаду. Швидкість автомобіля, що обганяв, була десь 80 км/год. ОСОБА_3 пропустила його, наблизившись ближче до правого краю проїзної частини. Обігнавши, автомобіль став у свою смугу та рухався попереду. Після того, як автомобіль підсудного розминувся з автомобілем, який обігнав потерпілу, він виїхав на зустрічну смугу руху і направлявся на автомобіль ОСОБА_3 Вона почала приймати вправо і в цей час відбулося зіткнення. Автомобіль потерпілої перекинувся. Коли з чоловіком вибралися із автомобіля, то побачили розбиті автомобіль «Мітсубісі» та «Ваз-2108».

Показаннями свідка ОСОБА_8, яка показала, що вона 01 червня 2008 року близько 01 години ночі на власному автомобілі «Мітсубісі» виїхала із с. Ворсівка. Проїхавши с. Букач, рухалася зі швидкістю 80 км/год. Попереду її рухався мікроавтобус «Мерседес». Після заокруглення дороги ліворуч свідок почала обгін мікроавтобуса. Попереду в зустрічному напрямку десь за 500-600 метрів рухався автомобіль із включеними фарами. Після обгону вона подякувала водію «Мерседес», включивши вогні аварійної зупинки, та продовжила рухатися по своїй смузі. При розїзді із зустрічним автомобілем раптово відчула удар в ліву передню частину автомобіля. Від удару спрацювали подушки безпеки і вона зупинилася на своїй смузі. Позаду свого автомобіля на обочині побачила мікроавтобус, який був перевернутий. Далі на обочині стояв автомобіль «ВАЗ-2108», водій якого зник із місця ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_9, який показав, що він з дружиною їхав на автомобілі «Мерседес» в м. Малин. Через деякий час їх обігнала машина «Мітсубісі», а назустріч рухалась машина ОСОБА_6 Коли вони розїхались, то автомобіль підсудного почав зїжджати на зустрічну смугу руху і зіткнувся з автомобілем «Мерседес».

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 01 червня 2010 року з доданою схемою та ілюстративною таблицею (Т.1. а.с. 4-19) з яких вбачається, що зіткнення автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 відбулося в Малинському районі на 96 кілометрі автодороги Т0608 Овруч-Малин-Кочерів.

Після зіткнення автомобіль НОМЕР_4 знаходився на своїй смузі руху за 150 метрів від кілометрового знаку в напрямку м. Радомишль та за 150 метрів в напрямку м. Малина від місця зіткнення з автомобілем ВАЗ21083 д.н. АМ 24-21АМ, яке знаходиться на смузі руху автомобіля «Міцубісі» за 10 сантиметрів від осьової лінії. Автомобіль «Мерседес-бенц» д.н. НОМЕР_5 знаходився навпроти місця зіткнення автомобілів «Міцубісі» та ВАЗ21083 на узбіччі зустрічної для нього смуги руху. Автомобіль ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ знаходився на протилежному узбіччі за 100 метрів від автомобіля «Мерседес-бенц» в напрямку м. Радомишль. Місце зіткнення автомобілів «Мерседес-бенц» та ВАЗ21083 знаходиться безпосередньо біля узбіччя смуги руху автомобіля «Мерседес-бенц» на відстані 57 метрів від автомобіля ВАЗ21083 в напрямку м. Малина.

Протоколом огляду автомобіля ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ від 01 червня 2008 року (Т.1. а.с. 20) з якого вбачається, що після зіткнення автомобіль отримав наступні механічні пошкодження:

· деформований капот;

· деформовані передні ліві дверцята;

· деформоване заднє ліве крило;

· деформоване переднє праве крило;

· відірване переднє ліве крило;

· відірваний передній бампер;

· розбиті передні фари;

· розбита декоративна решітка;

· розбите переднє лобове скло;

· розбите скло лівих дверцят

· розбитий передній лівий диск;

· відбите ліве дзеркало заднього виду;

· не працюють рульове керування та гальмівна система;

· відсутнє повітря в передньому лівому балоні.

Протоколом огляду автомобіля НОМЕР_4 від 01 червня 2008 року (Т.1. а.с. 21) з якого вбачається, що після зіткнення автомобіль отримав наступні механічні пошкодження:

· деформоване переднє ліве крило;

· деформовані передні та задні ліві дверцята;

· розбитий передній бампер з лівої сторони;

· розбитий лівий покажчик повороту;

· розбите скло передніх лівих дверцят;

· відірване ліве дзеркало заднього виду;

· не працює рульове керування;

· відсутнє повітря в передньому лівому балоні.

Протоколом огляду автомобіля НОМЕР_2 від 01 червня 2008 року (Т.1. а.с. 22) з якого вбачається, що після зіткнення автомобіль отримав наступні механічні пошкодження:

· деформований кузов автомобіля;

· деформоване ліве переднє крило;

· деформовані ліві дверцята;

· деформоване ліве заднє крило;

· деформоване праве переднє крило;

· розбите лобове скло;

· розбитий лівий передній покажчик повороту;

· відірване праве дзеркало заднього виду;

· розбитий передній бампер з лівої сторони;

· відірвана декоративна пластмасова накладка заднього бампера з лівої сторони;

· не працює рульове керування;

· деформований задній лівий диск та пошкоджена шина.

Висновком експерта з судово-технічної експертизи № 26 від 12 червня 2008 року з доданою ілюстративною таблицею (Т.1. а.с. 33-39) згідно якого всі описані ушкодження автомобіля ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ виникли у момент контакту з перешкодою. Гальмівна система автомобіля знаходиться у технічно несправному стані. Пошкодження гальмівної системи виникло під час зіткнення автомобіля з перешкодою. На автомобілі ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ будь-яких зовнішніх ознак і технічних несправностей, які б впливали на працездатність рульового керування та ходової системи і були утворені до ДТП, не виявлено. Також не виявлено технічних несправностей вузлів і агрегатів, які б виникли до пригоди і були з нею у причинному звязку.

Висновком експерта з судово-медичної експертизи № 129 від 31 липня 2008 року (Т.1. а.с. 43-44) в якому зазначено, що у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження у вигляді розриву акроміального ключичного зєднання зі зміщенням ключиці. Дані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоровя.

Висновками експертів з судово-автотехнічних експертиз № 3/457 від 01.09.2008 року (Т.1. а.с. 62-64) та 3/166 від 25.04.2009 року (Т.1. а.с. 201-202) згідно яких з технічної точки зору причиною виникнення аварійної обстановки і даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ вимогам пунктів 10.1, 11.3. Правил дорожнього руху.

Свідоцтвом про реєстрацію автомобіля ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ (Т.1., а.с. 81) з якого вбачається, що власником автомобіля є ОСОБА_7, а підсудний ОСОБА_6 має право ним керувати.

Аналізуючи досліджені докази, суд визнає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена і кваліфікує його дії за частиною 1 статті 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи підсудному вид і міру покарання суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Злочин, який скоїв ОСОБА_6, є злочином невеликої тяжкості. За місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України помякшує покарання підсудного, суд визнає наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні покарання підсудному, суд вважає за доцільне призначити йому покарання передбачене санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки підсудного та будуть недостатніми для попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи особу підсудного, тяжкість вчиненого злочину та помякшуючу обставину, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування основного покарання. У звязку з цим суд звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України і покладає на нього певні обовязки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України.

Потерпілою ОСОБА_3 у справі заявлений цивільний позов до підсудного, оскільки він керував автомобілем ВАЗ-21083 д.н. АМ 24-21АМ на належній правовій підставі (Т.1. а.с. 81), про відшкодування неотриманих доходів за 2008 рік в розмірі 34285 гривень 20 копійок, витрат на проведення експертного оцінювання шкоди завданої автомобілю в розмірі 450 гривень, та моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя в розмірі 5000 гривень. Пізніше до участі у справі як співвідповідач було притягнуте ОСОБА_10 товариство «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки це товариство застрахувало цивільну відповідальність підсудного (Т.1. а.с. 86).

Суд вважає, що позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки ОСОБА_6 на належній правовій підставі володів транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки) то, за загальним правилом, він повинен нести відповідальність за завдану потерпілій матеріальну та моральну шкоду. Однак цивільна відповідальність ОСОБА_6 застрахована у Акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (Т.1. а.с. 86) і у звязку з цим, відповідно до статті 1194 ЦК України, він повинен нести відповідальність перед потерпілою у разі недостатності страхової виплати. Іншими словами підсудний зобовязаний виплатити потерпілій різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Цю страхову виплату повинно здійснити потерпілому ОСОБА_10 товариство «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон). Пунктом 9.3. статті 9 цього Закону встановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, яка заподіяна життю та здоровю потерпілого, в розмірі 51000 гривень. Згідно статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана:

з лікуванням потерпілого;

з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

із стійкою втратою працездатності потерпілим;

із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 25 Закону у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Оскільки потерпіла ОСОБА_3 є підприємцем (Т.1. а.с. 133), то вона забезпечує себе роботою самостійно і для розрахунку неотриманих доходів береться різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. Однак в 2008 році, коли ОСОБА_3 була непрацездатною, вона отримала дохід в розмірі 54500 гривень (Т.1. а.с. 248), що значно перевищує її дохід отриманий у 2007 році, який становив 6000 гривень (Т.1. а.с. 246). У звязку з цим суд відмовляє їй у відшкодуванні неотриманих доходів.

Також суд відмовляє і у стягненні витрат на проведення експертного оцінювання автомобіля в розмірі 450 гривень, оскільки експертиза слідчим чи судом не призначалася і ці кошти не є судовими витратами.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд керується статтями 23, 1167, 1168 ЦК України. Згідно з цими статтями особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Оцінюючи завдану потерпілим моральну шкоду, суд також враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали потерпілі, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Зокрема, тяжкість вимушених змін у житті потерпілого, склад сімї підсудного та його майновий стан.

Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд визначає розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілої, в сумі 5000 гривень. Частину моральної шкоди в розмірі 2550 гривень суд стягує з Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки межі такої відповідальності страхової організації встановлені абзацом 1 пункту 22.3. Закону. Решту суми моральної шкоди, в розмірі 2450 гривень, суд стягує з підсудного.

До набрання вироком законної суд залишає щодо ОСОБА_6 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Також суд стягує з підсудного витрати на проведення експертизи в сумі 486 гривень 78 копійок.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_6 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_6 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області: код 25574601, банк УДК в Житомирській області, МФО 811039, р/р 0096, судові витрати на проведення експертизи в розмірі 486 гривень 78 копійок.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2450 гривень.

В решті позову відмовити за безпідставністю

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11