Номер провадження: 11-кп/785/754/15
Номер справи місцевого суду: 504/826/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Котовський міськрайонного суду Одеської областівід 19 березня 2015 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горохолина Богородчанського району Івано-Франківської області, українець, громадянин України, перебуває у цивільному шлюбі, має на у триманні неповнолітню дитину, з середньо-спеціальною освітою, військовозобовязаний, кухар військового харчування військової частини ПП НОМЕР_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 (одного) року

та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 408 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 17 січня 2015 року.

Стягнуто витрати за проведення судово-балістичної експертизи № 12 від 15.01.2015 року у сумі 687 грн. 96 коп.

ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку районного суду ОСОБА_6 на виконання указу Президента України від 21 липня 2014 року №607 «Про часткову мобілізацію», 21 серпня 2014 року був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини ПП НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , на посаду кухаря військового харчування та зарахований до списків особового складу частини.

В подальшому, солдат ОСОБА_6 був направлений для виконання бойових завдань за призначенням у зону проведення АТО, а саме до с. Карлівка, Марійського району Донецької області. 11 січня 2015 року ОСОБА_6 , діючи в порушення статутних вимог і зобов`язань, перебуваючи у с. Карлівка, Марійського району Донецької області привласнив знайдені бойові припаси до автомату АК-74, калібру 5,45 мм. у кількості 119 набоїв, помістивши вказані бойові припаси до форменого одягу, які незаконно носив та зберігав їх у особистому одязі у період з 10год. 30 хв. 11 січня 2015 року по 19 год. 30 хв., 13 січня 2015 року, тобто 3 дні.

ОСОБА_6 , 12 січня 2015 року маючи мотив на дезертирство, самовільно, без дозволу старших військових начальників залишив територію військової частини ПП НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від військової служби, за допомогою попутного транспорту доїхав до міста Дніпропетровськ, з якого залізничним транспортом прибув до м. Києва, а надалі залізничним транспортом з м. Києва убув до м. Котовськ Одеської області, де носив та зберігав знайдені бойові припаси у кількості 119 одиниць, які близько 19 год. 30 хв. 13 січня 2015 року були виявлені співробітниками лінійного від ділу на ст. Котовськ УМВС України на Одеській залізниці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить застосувати ст. 69 та 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. При цьому він посилається на те, що суд першої інстанції не врахував обставини які пом`якшують покарання: визнання вини, позитивні характеристики на нього, стан здоров`я, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. В доповненнях до апеляції він вказує на те що його вини не має та просить визнати його невинним за ст. ст. 263 ч1, та 408 КК України, посилаючись на те, що він покинув місце дислокації не по своїй вині, що він був хворий та просив командира направити на лікування, що бойові патрони він хотів здати.

Заслухавши виступ доповідача, виступ прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Вина засудженого ОСОБА_6 в тому обсязі як це визнав суд, встановлена доказами, приведеними у вироку, яким дана належна оцінка.

Вирок у відношенні ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, оскільки судом прийнято мотивоване рішення по справі.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 є правильною за ч. 1 ст. 408 КК України, як самовільне залишення військової частини, з метою ухилитись від військової служби, а також за ч. 1 263 КК України, як носіння, зберігання, збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 408 ч.1, та 263 ч.1 КК України визнав повністю.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що обвинувачений в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях свою вину визнав повністю та за згодою сторін погодився щоб не досліджувати докази і суд визнав за недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорювались. Суд роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому він не може оскаржувати обставини кримінального правопорушення.

Міра покарання йому призначена у відповідності до вимог Закону, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, суспільної небезпеки, даних про особу підсудного.

Судом першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_6 обтяжуючих покарання обставини не встановлено, суд врахував пом`якшуючи покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, уперше притягнення до кримінальної відповідальності, стан здоров`я та в результаті чого йому було призначено мотивоване покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 408 КК України.

При цьому суд першої інстанції при призначенні покарання йому з застосуванням дії ст. 69 КК України

На підставі викладеного, будь-яких нових обставин, що дають підставу для скасування чи зміни вироку, та призначення покарання з застосуванням ще раз дії ст.69КК України та ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.404- 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Котовський міськрайонного суду Одеської областівід 19 березня 2015 року відносно нього без змін.

Судді апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4