МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2014 р. Магдалинівський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001061 від 14 листопада 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мусієнково Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Так, 16 жовтня 2013 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , добровільно надав обвинуваченому ОСОБА_5 кредитну карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на своє ім`я, щоб останній придбав продуктів харчування та в банкоматі КП «ПриватБанк» перевірив баланс на рахунку кредитної картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Потім, обвинувачений ОСОБА_5 , в той же день, тобто 16 жовтня 2013 року близько 17 години 50 хвилин, знаходячись в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, під час перевірки балансу на кредитній картці «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , реалізуючи свої раптово виниклі злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна , шляхом введення пін-коду, який йому заздалегідь повідомив ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливої заінтересованості, таємно заволодів з даної кредитної картки грошовими коштами у розмірі 250 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , повернувшись до місця проживання ОСОБА_4 та повідомив йому про те, що на рахунку кредитної картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 відсутні грошові кошти, а сам з місця скоєння кримінального правопорушення з грошовими коштами в сумі 250 гривень зник, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення від 13 січня 2014 року, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, покаявся та пояснив, що він дійсно при обставинах вказаних в обвинувальному акті, скоїв кримінальне правопорушення в скоєнні якого його обвинувачують. Також, обвинувачений пояснив, що дійсно між ним та потерпілим була укладена угода про примирення від 13 січня 2014 року, добровільно, без застосування тиску.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 16 жовтня 2013 року обвинувачений ОСОБА_5 з його кредитної картки заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 250 гривень, при цьому ОСОБА_5 сказав йому, що на рахунку картки грошові кошти відсутні. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має. Також пояснив, що дійсно між ним та обвинуваченим була укладена угода про примирення від 13 січня 2014 року, добровільно, без застосування тиску.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, а саме: умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), що відповідно до ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення вищезазначеної угоди; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; у суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирились, оскільки допитані в судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого підтвердили факт примирення; є очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 13 січня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, тільки на підставі ч.3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: суддя ОСОБА_1