ЄУН 331/717/15-к
Провадження № 1-кп/331/117/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, який не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, знаходячись в гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до кімнати № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав ноутбук «Асус», який належить громадянину ОСОБА_5 та, яким користувався його неповнолітній син ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6 400 гривень.
Після чого, того ж дня, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, заклав викрадений ним у неповнолітнього ОСОБА_6 ноутбук «Асус» в ломбард «Скарбниця», який розташований по вул. Запорізькій, 13 в м. Запоріжжі, що підтверджується специфікацією до договору № 322-14011765 від 09.12.2014 року, отриманої в ході досудового розслідування.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 6 400 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив у зв`язку із тим, що перебував у дуже скрутному матеріальному становищі. Так, 09.12.2014 року він через балкон нижнього поверху проник до приміщення гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він раніше проживав. Знаходячись на території вказаного гуртожитку, він випадково опинився біля кімнати № 504, вхідні двері якої були відчинені. Він побачив, що в кімнаті знаходиться хлопець, який сидить за столом та грає на ноутбуці. В цей момент в нього виник умисел на заволодіння майном останнього. З цією метою він звернувся до випадкового мешканця даного гуртожитку з проханням покликати вищевказаного хлопця з кімнати, а сам сховався неподалік від цієї кімнати. При чому, цій особі він не повідомив про злочинний намір своїх дій. Коли хлопець, яким виявився неповнолітній ОСОБА_6 , залишив приміщення своєї кімнати, він ніким не помічений зайшов до неї, відключив від зарядного пристрою ноутбук, після чого взявши його з собою, вийшов з кімнати. Далі викрадений ноутбук він заклав у ломбард «Скарбничка», що розташований в районі ЗГТ «Малий ринок», виручивши за нього 2 100 гривень. Отримані, таким чином, грошові кошти він витратив на власні потреби.
Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки та зобов`язався в подальшому подібні дії не вчинять.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують його особу.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 судимості не має і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив тяжкий злочини, має постійне місце проживання, за місцем навчання характеризувався опосередковано, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, виявив бажання стати на шлях виправлення, усунув заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна потерпілому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не носило насильницький характер, приймаючи до уваги думку потерпілого, який просить суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, враховуючи, що обвинувачений усунув заподіяну шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
- копія сертифікації до договору № 322-14011765 від 09.12.2014 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання ( а.п. 33-34);
- ноутбук «Асус» в корпусі чорного кольору та зарядний пристрій до нього, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити у ОСОБА_5 за належністю (а.п. 35-36).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1