Справа № 182/8382/14-к
Провадження № 1/0182/4/2015
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 119 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , досудовим слідством обвинувачується в тому, що 22 жовтня 2011 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в бухті «Чернишевського», розташованої по вул. Чернишевського в м. Нікополі Дніпропетровської області, після спільного розпивання спиртних напоїв, посварився з ОСОБА_6 .

Там же, на ґрунті особистих неприязних відносин між ним і ОСОБА_6 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_6 почав нападати на ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 застосував борцівський прийом, штовхнув ОСОБА_6 , надавши йому прискорення, підставивши підніжку. ОСОБА_6 перечепився через ногу ОСОБА_5 , впав на землю, вдарившись об камені відходів виробництва ВАТ НЗФ, якими була відсипана територія, лівою стороною голови.

В результаті своїх необережних дій, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: садна і забитої рани лівої скроневої області голови, крововилива у лівий скроневий м`яз, м`які тканини лівої скроневої і лівої підскроневої ямки, перелома луски лівої скроневої кістки з переходом в лівий відділ середньої черепної ямки, епідурального крововиливу значного об`єму в області перелому кісток склепіння та основи черепу в лівій скроневій області, крововиливу під м`які мозкові оболонки скроневої і потиличної часток лівої півкулі головного мозку, забій скроневої частини лівої півкулі мозку.

Всі виявлені тілесні ушкодження в області голови розглядаються, як єдина відкрита черепно - мозкова травма і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілого за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , 22.10.2011 року.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину не визнав та суду показав, що з ОСОБА_6 він знайомий з 90-х років. Разом з ним він ходив на тренування з боротьби Самбо. 21 жовтня 2011 приблизно о 17 годині 00 хвилин він знаходився в районі автовокзалу, де купував речі. Потім він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 і його товариша. Разом зайшли в кафе Діамантова рука де пили пиво. Сиділи вони там приблизно одну годину. Після чого хлопці пішли, а він сів за інший стіл, де були його знайомі.

Приблизно о 22.00 годині в кафе прийшов ОСОБА_6 з співмешканкою ОСОБА_9 та її подругою ОСОБА_10 . З ОСОБА_6 він не товаришував, але присів до них за столик і почав з ним спілкуватися. При цьому вони вживали горілку. Поки вони сиділи, то ніяких конфліктів не було. Через деякий час прийшов хлопець на ім`я ОСОБА_11 . Він присів до них за стіл, але спиртне не вживав. Приблизно опівночі разом з ОСОБА_12 він вийшов на вулицю. Там ОСОБА_12 схопив його за одяг і вони почали боротися та разом впали на землю. Потім встали та пішли в приміщення кафе. Приблизно о 2-3 годині до них приєднався ОСОБА_13 , з яким вони знову випивали. Приблизно о 5.00 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 пішли додому. За столиком залишилися сидіти він, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 . Після цього він двічі боровся з ОСОБА_12 , а саме на танцювальному майданчику, а потім на вулиці на траві. Коли вони боролись, то удари один одному не наносили. ОСОБА_13 з ними не ходив, він залишився сидіти в кафе.

Близько 7.00 години вони викликали таксі і поїхали до банкомату, який розташований навпроти «Еліт - клубу». Там він зняв гроші у сумі 150 грн. і передав їх ОСОБА_12 , так як той у нього попросив. Вони вирішили поїхати в бухту « ОСОБА_16 ». По дорозі вони купили чекушку горілки і напій. В бухту вони прїхали близько 8.00 години. Там він спиртне не вживав. Приблизно в 9.30 годин ОСОБА_13 викликав таксі, і вони пішли на вихід з бухти. ОСОБА_12 сказав йому, що він, тобто ОСОБА_17 , залишається і що з ними не поїде. Він відповів йому, що хоче додому. В цей час ОСОБА_12 несподівано завдав йому камнем два удари та розбив голову і губу. Він відмахнувся рукою, але попав йому мимохідь в щелепу. Потім вони схопили один одного за одяг і впали на землю. При цьому ОСОБА_12 впав на нього зверху. Він його перевернув і опинився на ньому. ОСОБА_18 просив їх припинити боротьбу. У цей час під`їхав автомобіль «таксі». Водій не захотів їх брати, так як вони були грязні, а тому в таксі сів ОСОБА_18 та поїхав. В цей час ОСОБА_12 знову накинувся на нього з камнем в руці. Він ухилився і при цьому можливо своїми руками додав прискорення останньому. ОСОБА_12 перечепився і впав на щебень. Коли ОСОБА_12 встав, то на його обличчі була кров. Вони пішли до води вмиватися. Потім він запропонував йому йти додому, але ОСОБА_19 відмовився, дістав мобільний телефон та комусь зателефонував. Після цього він пішов додому, куди прийшов о 10.30 годині. З ОСОБА_12 він не бився, та вважає, що від його дій не могли бути спричинені ті тілесні ушкодження, від яких настала його смерть. В кінці судового слідства, суд за власної ініціативи поставив питання перед учасниками процесу про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування у зв`язку з неповнотою досудового слідства, яку не можливо усунути в ході розгляду справи в суді.

Вислухавши думку учасників процесу, а саме прокурора, який заперечував проти направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, підсудного та його захисника, які не заперечували проти цього, суд дійшов висновку про необхідність повернення кримінальної справи прокурору для організації додаткового розслідування за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК в редакції 1960р., повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до п.10 Пленуму Верховного Суду України від 05 лютого 2005 року №2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, за змістом статей 246 та 281 КПК повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями учасників процесу, так і з ініціативи суду.

Згідно зі ст. 16-1 КПК України в редакції 1960р., здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора. З огляду на ці вимоги закону, суд при розгляді кримінальної справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Як встановлено в судовому засіданні, кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 була вже предметом розгляду в суді 1-ї інстанції двічі.

Скасовуючи вирок Нікопольського міськрайонного суду від 17 жовтня 2013 року, колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в ухвалі від 07 жовтня 2014 року зазначила, що аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції, стверджуючи у вироку той факт, що ОСОБА_5 вчинив злочин о 10 годині 30 хвилин, дійшов до помилкового висновку щодо часу вчинення злочину, оскільки ця обставина належним чином не з`ясована та суперечить матеріалам справи.

При цьому, колегія суддів зазначила, що неповнота судового слідства може бути усунута шляхом допиту свідків.

На виконання ухвали колегії суддів, судом було допитано в судових засіданнях потерпілу ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Також, у зв`язку зі смертю, в судовому засіданні були оголошені покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які вони давали на досудовому слідстві.

З інших поважних причин та за клопотанням учасників процесу, також в судовому засіданні були оголошені покази свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 .

Суд також дослідив матеріали кримінальної справи, та прийшов до висновку, що досудовим слідством фактично не встановлено ні місце, ні час отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть.

Відповідно до ст. 64 КПК України в редакції 1960р., при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1. подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2. винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.
Між тим, на думку суду, зазначені вимоги Закону досудовим слідством не виконані.

Що стосується події злочину, то суд дійшов наступного.

Відповідно до обвинувального акту, місцем вчинення злочину є бухта «Чернишевського», розташована по АДРЕСА_3 .

Між тим, з пояснень обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 , а також протоколу відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_5 (а.с.11-16 т.2), судом встановлено, що конфлікт між останнім та ОСОБА_6 відбувся вже за територією бухти. Відповідно до протоколу зазначеної слідчої дії, з місця де відбулася боротьба між обвинуваченим та потерпілим, нічого не вилучалось. Однак, лише через місяць після зазначеної слідчої дії, слідчим чомусь було оглянуто місце події територія бухти, а не місце боротьби останніх, звідки і було вилучене каміння (а.с.77-78,75-76 т.1).

З показів ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_21 також вбачається, що останній викликав таксі приблизно о 9.30 годині. Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_30 (а.с.78-79т.1) вбачається, що він отримав виклик таксі рівно о 9.13 годині та поїхав в напрямок бухти Чернишевського.

З показів ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_23 вбачається, що підсудний прийшов додому 22 жовтня 2011 року о 10.30 годині.

З оголошених в судовому засіданні показів свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 (а.с.91-92,65-66 т.1) вбачається, що перша бачила, як 22 жовтня 2011 року в обідній час ОСОБА_6 йшов з боку 21 школи, та через деякий час свідки побачили його лежачим на землі біля будинку АДРЕСА_4 . Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що чітко час він сказати не може, але до 12 години йому повідомив ОСОБА_32 , що біля будинку знайшли побитого ОСОБА_6 .

Отже, заслуговує уваги і той факт, що досудовим слідством не встановлено місце знаходження ОСОБА_6 22 жовтня 2015 року в період часу з 10 до 12 години.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 суду повідомив, що він не виключає можливість отримання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, при падінні з висоти власного росту.

Час і місце вчинення злочину є складовою об`єктивної сторони суспільно небезпечного діяння і його встановлення має важливе значення для правильного вирішення справи, оскільки дає можливість з`ясувати та визначити певну послідовність дій та обставин, необхідних для встановлення істини по справі.

На думку суду, досудове слідство дійшло помилкового висновку, ОСОБА_5 вчинив злочин о 10 годині 30 хвилин, оскільки ця обставина досудовим слідством належним чином не з`ясована та суперечить матеріалам кримінальної справи.

Відповідно до ст.277 КПК України в редакції 1960 р., під час судового розгляду до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення. Однак, прокурор таким правом не скористався.

Неповнота досудового слідства є суттєвою і не може бути усунута в ході судового слідства.

При провадженні досудового слідства, слідчому необхідно встановити час, місце, спосіб та обставини вчинення злочину стосовно ОСОБА_6 , для чого провести певні слідчі та розшукові дії, після чого вирішити питання про надання юридичної оцінки діям ОСОБА_5 .

К еруючись ст.ст. 281 КПК України в редакції 1960р.,

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, повернути Нікопольському міжрайонному прокурору для додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської области на протязі 7 діб з подачей апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1