Справа №2318/6369/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2013 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого-судді Кормана О.В.

за участю

секретаря судового засідання Маштабей Л.В.

прокурора Бурлаки О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Межирічка Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше судимого: 1) 18.03.1996 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.215-3, ч.2 ст.141, ст..42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 28.11.1997 року по відбуттю строку покарання; 2) 28.05.1998 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 05.03.2001 року по відбуттю строку покарання; 3) 02.11.2001 року Голованівським місцевим судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст..395, ст..70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 25.06.2004 року по відбуттю строку покарання; 4) 15.03.2005 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ст..70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 11.12.2007 року по відбуттю строку покарання; 5) 17.06.2009 року Голованіським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 13.05.2011 року згідно постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 9 днів позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.01.2012 року близько 17 години, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою заволодіння транспортним засобом, повторно, незаконно заволодів мотоциклом «Днепр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 2452 гривні 13 копійок, власником якого на підставі усної угоди купівлі-продажу являється ОСОБА_2, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, 30.01.2012 року близько 17 години, проникнувши на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, з кролятника таємно викрав 2 кролиці, загальною вартістю 480 грн та мішок, вартістю 1,5 грн, які належать ОСОБА_3, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 481 гривню 50 копійок.

Він же, 09.03.2012 року, близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи в під'їзді будинку АДРЕСА_4, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон «Nokia С 503», вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась картка пам'яті об'ємом 2 Гб, вартістю 60 гривень та стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Life» вартістю 25 гривень, що належить ОСОБА_4, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2085 гривень.

Він же, 18.05.2012 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв., повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відмикання замка за допомогою металевого прута, проник до приміщення гаража НОМЕР_1, який розташований поблизу будинку АДРЕСА_5, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 150 гривень, та велосипед невстановленої досудовим слідством марки, вартістю 300 гривень, які належать ОСОБА_5, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень.

Він же, 16.09.2012 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в дворі буд. АДРЕСА_6, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон «Аррlе», вартістю 1000 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Life» вартістю 15 гривень, який належить ОСОБА_6, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1015 гривень.

Він же, 17.09.2012 року близько 17 год. 00 хв., по провулку Інтернаціональному в м. Умані, поблизу Селекційної станції цукрових буряків, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито викрав жіночу косметичку, вартістю 20 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 110 гривень, пенсійне посвідчення, ключі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, та мобільний телефон «Samsung Е780», вартістю 220 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 25 гривень, які належать ОСОБА_7, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 375 гривень.

Він же, 21.09.2012 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_7, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, намагався відкрито викрасти жіночу сумочку, вартістю 300 гривень, яка належить ОСОБА_8, однак свого злочинного умислу не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки втік з місця вчинення злочину, злякавшись появи свідка ОСОБА_9

Він же, 21.09.2012 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на території ДП «Софіївка», навпроти 3-го ставу, по вул. Інтернаціональній, м.Умані, Черкаської області, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої і виразилось у штовханні ліктем правої руки з велосипеду, від чого остання отримала фізичний біль, шляхом ривка, відкрито викрав велосипед марки «Ardis Santana», вартістю 960 гривень, який належить ОСОБА_10, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 зазначив, що він визнає свою причетність до заволодіння майном ОСОБА_7 та ОСОБА_10, а інші злочини він не вчиняв. Також вказав, що визнає лише цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 на суму 130 гривень, інші позови не визнає.

По факту заволодіння мотоциклом ОСОБА_2 пояснив, що він в кінці 2011 року приїхав до ОСОБА_11 відмічати Новий рік. Наступного дня вони з ОСОБА_11 пішли в село, де проживає ОСОБА_2, і де ОСОБА_1 продав свій телефон за 200 грн ОСОБА_12. Після чого він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 пішли по дорозі в сторону центру села, де зустріли ОСОБА_2, який їхав на мотоциклі зі своєю співмешканкою. Вони поговорили, після чого ОСОБА_11 запропонувала ОСОБА_2 підвезти їх до магазину по хліб. ОСОБА_2 розвернувся, висадив свою співмешканку і вони вчотирьох - ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_2 поїхали в центр до магазину. Хліба в магазині не було. До них підійшла ОСОБА_13 і почалась розмова за банки. Домовились, що ОСОБА_2 підвезе їх в с. Владиславка. В село поїхали ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 Під'їхали до помешкання ОСОБА_11, зайшли в хату і ОСОБА_11 повідомила, що у неї немає хліба. ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2, що поїде в магазин, купить хліба. ОСОБА_2 вийшов з ОСОБА_1 на подвір'я, показав як завести мотоцикла і ОСОБА_1 з'їздив в магазин, купив хліба, пива, які заніс у хату, після чого сказав ОСОБА_2, що треба заправити мотоцикл, оскільки в баку залишилось мало бензину. При цьому ОСОБА_1 сказав ОСОБА_2, що поїде на станцію Осіповка і купить бензин. ОСОБА_2 вийшов з ним в коридор і вони поговорили про купівлю мотоцикла, після чого ОСОБА_2 дозволив ОСОБА_1 поїхати. Підсудний приїхав на станцію Осіповка, не знайшов заправки і поїхав в село Пушкове Голованівського району. Заїхав на заправку, залив 3л бензину. Потім почав заводити мотоцикл, але не зміг його завести. Попросив незнайомих хлопців, щоб помогли йому витягнути мотоцикла наверх, поки він не найде транспорт, щоб відбуксирувати мотоцикла. Так як транспорту він не знайшов, тому залишив мотоцикла нижче заправки і пішов. Так як вже стемніло, підсудний до ОСОБА_2 не пішов. Зазначив, що він мотоциклом керував з дозволу ОСОБА_2

По факту викрадення двох кролів ОСОБА_3 підсудний відмовився давати показання, зазначивши лише, що продав свої кролі, які розводив разом з матір'ю.

По факту заволодіння майном ОСОБА_4 пояснив, що вказаний злочин не вчиняв, так як у березні 2012 року працював офіційно в с. Нерубайка Одеської області на грибах, а в м. Умані з'явився лише в липні місяці 2012 року.

По факту викрадення велосипедів, що належать ОСОБА_5, яке мало місце в травні 2012 року, ОСОБА_1 пояснив, що велосипеди він не викрадав. Зазначив, що на той період часу він трохи знав свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Одного разу ОСОБА_14 запропонував піти до нього додому. У себе вдома ОСОБА_14 взяв «фомку» і запропонував ОСОБА_1 поїхати в район ДОСи. До цього ОСОБА_16 знав, що є район в місті з такою назвою. Поїхали вони на автобусі. Коли вийшли з автобусу і пішли пішки, то по дорозі ОСОБА_14 повідомив, що йому потрібні гроші. Вони підійшли до гаражів, і в одному з гаражів ОСОБА_14 за допомогою «фомки» зірвав замок, який викинув за гараж. Після чого ОСОБА_14 вивів з гаражу два велосипеди - один чорний чоловічий і один жіночий. По дорозі ОСОБА_14 продав чоловічий велосипед якомусь своєму знайомому, і вони пішли лише з жіночий велосипедом, коли зустріли ОСОБА_15, яка запитала, що це велосипед. ОСОБА_14 їй відповів, що велосипед він викрав. Підсудний уточнив, що крадіжка була вчинена з того гаража, на який він вказав при відтворенні обстановки та обставин події. В своїх показаннях під час досудового слідства він не казав, що крадіжку вчинив ОСОБА_14, так як його працівники міліції заставили говорити, що це він вчинив крадіжку.

По факту заволодіння майном ОСОБА_6 лише зазначив, що свою вину на досудовому слідстві визнавав під примусом з боку працівників міліції.

По факту заволодіння майном ОСОБА_7 пояснив, що потерпіла йшла біля третього ставу з пакетом, в якому були горіхи, а зверху лежала барсетка. Він дістав барсетку, яка була з його сторони і пішов спокійно через дорогу в сторону третього ставу. В барсетці був мобільний телефон, 100грн., ключі від квартири. Пенсійного посвідчення в барсетці не було. Потерпіла вслід йому нічого не кричала. Після чого він барсетку, в якій були ключі від квартири, залишив біля дороги, а телефон і 100 грн забрав собі. В той же день телефон продав таксистові за 150 грн на автостанції, а 100 гривень витратив на власні потреби. Зазначив, що крадіжку вчинив, щоб купити собі продукти харчування.

По факту заволодіння велосипедом ОСОБА_10 пояснив, що йшов по мосту. Дві дівчини стояли не в парку «Софіївка», а на спуску дороги, де торгували кавунами. Один велосипед стояв на ніжці. Підсудний підійшов до потерпілої і запитав за телефон. Після чого підійшов до велосипеда, сів на нього і поїхав. Потерпіла почала держати велосипед за багажник, але він уїхав, при цьому почув, як потерпіла комусь зателефонувала. Для чого він взяв велосипед, пояснити не зміг. Наступного дня він хотів велосипед повернути потерпілій і приїхав на велосипеді на те ж саме місце, але, так як потерпілої там не було, він продав велосипед невідомому чоловіку. Продав велосипед, так як був впевнений, що цей велосипед знайдуть.

По факту замаху на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 відмовився давати показання.

Вина ОСОБА_1 по факту незаконного заволодіння мотоциклом ОСОБА_2, яке мало місце 3 січня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що 3 січня 2012 року він виїжджав із свого двору на своєму мотоциклі «Днепр-11» з боковим причепом чорного кольору. Підсудний ОСОБА_1 йшов з ОСОБА_11 по вулиці. ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_1 - це її племінник і попросила, щоб потерпілий їх підвіз в сусіднє село Владиславка. Разом з ними поїхала ОСОБА_13, так як ОСОБА_11 повинна була віддати їй банки. Коли вони їхали, підсудний ОСОБА_1 запитав потерпілого, чи не продає він мотоцикл. Потерпілий запитав ОСОБА_1, чи хоче той купити мотоцикла, на що той відповів ствердно. Потім вони приїхали до помешкання ОСОБА_11, зайшли в хату, сіли за стіл, а ОСОБА_11 сказала, що у неї немає хліба, і треба поїхати в магазин. Потерпілий дозволив підсудному ОСОБА_1 з'їздити в магазин по хліб на своєму мотоциклі «Днепр-11». ОСОБА_1 поїхав, через 10-15 хвилин привіз хліб, заніс його в хату і вийшов на подвір'я. Потім потерпілий почув, як загуркотів мотоцикл, та коли вийшов з хати, то мотоцикла не було, а ОСОБА_1 їхав на ньому в сторону станції «Осіповка». Більше він ні підсудного, ні свого мотоцикла не бачив. Пізніше ОСОБА_11 потерпілому сказала, що підсудний ОСОБА_1 не являється її племінником. Потерпілий доповнив, що син ОСОБА_11 бачив, як їхав підсудний ОСОБА_1 на мотоциклі потерпілого. Також доповнив, що в той вечір підсудний ОСОБА_1 вживав спиртні напої. Мотоцикл ще був не оформлений на потерпілого, він за нього лише заплатив 2000 грн. та їздив. Цивільний позов на суму 2000 грн підтримав в повному обсязі;

- показаннями свідка ОСОБА_13, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що в січні 2012 року підсудний ОСОБА_17 і ОСОБА_11 ходили по селу з самого ранку і продавали телефон. Купила цей телефон сусідка свідка. ОСОБА_11 була винна свідкові банки. Вони зустрілись йдучи по дорозі, потім по дорозі зустріли ОСОБА_2, який виїжджав із свого домоволодіння на мотоциклі. Вони попросили ОСОБА_2 підвезти їх в сусіднє село Владиславку до домоволодіння ОСОБА_11, на що той погодився. В село Владиславку поїхала свідок, підсудний ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_11. У ОСОБА_11 вдома сіли за стіл повечеряти, але виявилось, що не було хліба. Тоді підсудний ОСОБА_1 попросив у ОСОБА_2 мотоцикла, щоб з'їздити в магазин по хліб. ОСОБА_1 через хвилин 15 повернувся з хлібом та пивом, потім сів на мотоцикл і поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_11, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що знає підсудного ОСОБА_1. 30.12.2011 року ОСОБА_1 прийшов до неї зустріти Новий рік. 3 січня 2012 року ОСОБА_1 вирішив продати телефон і запитав ОСОБА_11 кому можна його продати. Вони пішли до ОСОБА_12 і ОСОБА_1 продав телефон їй. Йдучи по дорозі вони побачили, що виїжджав зі свого подвір'я мотоциклом ОСОБА_2 Вони попросили ОСОБА_2, щоб той завіз їх до помешкання свідка в село Владиславка. ОСОБА_11 сказала ОСОБА_2, що підсудний ОСОБА_1 її племінник. Разом з ними поїхала ОСОБА_13, так як ОСОБА_11 повинна була віддати їй банки. Вони приїхали до помешкання свідка, зайшли в хату, сіли за стіл і свідок сказала, що у неї немає хліба, треба поїхати в магазин. ОСОБА_2 дозволив підсудному ОСОБА_1 з'їздити в магазин по хліб на мотоциклі ОСОБА_2 Підсудний ОСОБА_1 поїхав, привіз хліб та пиво, і одразу вийшов. Через деякий час ОСОБА_2 вийшов на вулицю покурити, а ОСОБА_1 вже не було. Свідок та ОСОБА_13 теж вийшли надвір. ОСОБА_2 побачив, що підсудний ОСОБА_1 поїхав на його мотоциклі і почав кричати і свистати до того. Мотоцикл поїхав в сторону станції Осіповка. ОСОБА_2 посидів години дві, але підсудний ОСОБА_1 так і не приїхав, після чого ОСОБА_2 пішов, а ОСОБА_13 залишилась ночувати у свідка, і вранці пішла. Доповнила, що ОСОБА_1 говорив, що хоче поїхати на мотоциклі ОСОБА_2 на станцію Осипівка, щоб залити в бак бензину, оскільки там залишилось мало пального, але ОСОБА_2 сказав, що поїде разом з ОСОБА_1. Свідок сказала ОСОБА_2, що на станції Осипівка немає заправки, після чого ОСОБА_2 вийшов на двір, але підсудний ОСОБА_1 вже поїхав;

- даними висновку експерта №207 від 8 травня 2012 року за результатами товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мотоцикла МТ-11 «Днепр» з боковим причепом, 1986 року випуску, складає 2452, 13 грн (т.2 а.с.90-93)

Вина ОСОБА_1 по факту викрадення двох кролів, що належать ОСОБА_3, яке мало місце 30 січня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_18, яка будучи допитаною у судовому засіданні показала, що підсудного вона не знає і раніше не бачила. Вона була у своєї сестри ОСОБА_3, яка проживає біля свідка «город в город». В кінці січня 2012 року свідок прийшла до дому від сестри близько 17год. ЇЇ співмешканець ОСОБА_19 розказав, що приходив невідомий молодий чоловік, який попросив порожній мішок та пояснив, що в нього на трасі поламався автомобіль і йому треба перенести запчастини до автомобіля. ОСОБА_19 дав йому мішок і той пішов. При цьому ОСОБА_19 здивувало, що невідомий молодий чоловік пішов не в сторону траси, а в сторону домоволодіння сестри свідка - ОСОБА_3 Після розмови зі своїм співмешканцем, ОСОБА_18 через 10-15 хв. повернулася до сестри і побачила, що в неї у дворі бігає один кріль. Вони з сестрою ОСОБА_3 загнали кроля у клітку і закрили. Було ще дві клітки і одна була відкрита, в якій була кролиця. Вони закрили клітки, зайшли в будинок, побули там приблизно 10 хв. Свідок розповіла сестрі про те, що їй розказав співмешканець ОСОБА_19. Потім ОСОБА_3 взяла ліхтар і сказала ОСОБА_18, що трохи її проведе. Коли вони вийшли на подвір'я, то побачили, що у кролів були відкриті дверці і немає двох кролиць. Одна кролиця була сіра, а друга чорна з білими плямами. Свідок з сестрою пішли до співмешканки підсудного, яку звати «ОСОБА_30», але в неї не було нікого вдома. На другий день сестра написала заяву про крадіжку кролів. Зі слів дільничного свідок дізналась, що кролі були продані в селі Липовеньке;

- показаннями свідка ОСОБА_19, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що підсудного ОСОБА_1 бачив один раз в кінці січня 2012 року. Свідок являється співмешканцем ОСОБА_18 і на той час перебував у неї вдома. На дворі було темно, коли свідок вийшов на двір по дрова. В цей час зайшов ОСОБА_1, попросив порожній мішок та пояснив, що в нього на трасі поламався автомобіль і йому треба перенести запчастини до автомобіля. Свідок дав йому мішок і той пішов. Але свідка здивувало те, що підсудний пішов не в сторону траси, а в сторону домоволодіння, де живе його співмешканки ОСОБА_18 рідна сестра ОСОБА_3. Наступного дня ОСОБА_18 повідомила, що в її сестри викрали кролі, і свідок подумав, що це зробив підсудний;

- показаннями свідка ОСОБА_20, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, він раніше проживав з співмешканкою в с. Липовеньке. Взимку на початку 2012 року в обідній час в селі йшов підсудний ОСОБА_1 і запитав свідка, як пройти в с. Пушкове, свідок йому пояснив. ОСОБА_1 запитав свідка, чи не потрібні тому кролі, сказав, що в с. Новосілка тримає кролі. ОСОБА_20 відповів, що за 100 грн. купить одного кроля і одну кролицю. ОСОБА_1 повідомив, що увечері принесе. Приблизно о 17-18 годині, було вже темно, прийшов підсудний і приніс 2 кролички: одна була сіра, а друга сіра з біленьким. Наступного дня прийшов дільничний інспектор міліції і запитав свідка, чи той не бачив когось чужого, на що свідок повідомив, що напередодні купив 2 кролиці, після чого віддав їх в міліцію, а ті віддали кролів ОСОБА_3;

- показаннями потерпілої ОСОБА_3, які вона надала під час досудового слідства (т.2 а.с.161-162), і які були оголошені у судовому засіданні, так як потерпіла звернулась до суду із заявою, в якій просила провести розгляд судового засідання без її участі у зв'язку з хворобливим станом здоров'я. Свої попередні покази підтримує у повному обсязі. До заяви додала довідку фельдшера про те, що перебуває на амбулаторному лікуванні з приводу порушення мозкового кровообігу.

У своїх показаннях, наданих під час досудового слідства, потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що біля будинку вони з чоловіком утримують домашнє господарство, серед якого є чотири кролиці та один кріль. Кролів зони утримують у дерев'яних клітках, які встановлені за будинком біля споруди літньої кухні. 30.01.2012 року близько 16 год. 30 хв. вона почула, як хтось постукав у вікно. Вийшовши надвір вона побачила молодого чоловіка, віком приблизно 30-35 років, який був одягнений у в'язану шапочку та куртку темного кольору. Раніше вона його зустрічала декілька разів у селі, але як його звати вона не знає. У нього було світле волосся та великий ніс. Цей чоловік сказав, що у неї на подвір'ї бігає кріль, щоб вона його закинула у клітку. Також він запитав, чи немає у неї на продаж горілки, на що вона йому відмовила. Коли вона вийшла на подвір'я, то дійсно побачила, що біля кліток бігає кролиця, при цьому вона виявила, що дверцята клітки прихилені, але защібка відкрита. Після цього вона пішла у будинок, а коли знову вийшла через хвилин 30 надвір, то виявила відсутність двох кролиць у клітці. Ця клітка була на два відділення, і в кожному відділенні було по одній кролиці. Одна із зниклих кролиць була сіро-білої масті, вагою близько 7 кг, інша чорно-білої масті, вагою близько 5 кг. Відразу вона подумала, що кролиць міг викрасти чоловік, який приходив перед цим. Разом зі своєю сестрою ОСОБА_18 вони пішли по селі шукати того чоловіка та своїх кролів. Однак пошуки позитивного результату не дали. Коли вона ловила кролицю, яка зі слів незнайомого чоловіка випала з клітки, то виявила біля кролятника порожній поліпропіленовий мішок білого кольору. Коли прийшла її сестра, то вона здогадалась, що це її мішок, який дав незнайомому в її домоволодінні ОСОБА_19, і який пояснив, що зі слів незнайомого йому потрібен мішок, щоб перенести карбюратор, оскільки його автомобіль зламався і стоїть на трасі. Про крадіжку кролів вона повідомила в міліцію наступного дня. Також під час крадіжки викрали і її мішок, так як мішок сестри, який знайшли біля кролячих кліток, вона поклала до купи своїх мішків в приміщенні літної кухні, вхід в яку здійснюється на відстані декількох метрів від клітки, з якої викрали кролі;

- довідкою від 3 лютого 2012 року про те, що вартість двох кролиць «Бабочка» станом на січень 2012 року становила 480 гривень, поліпропіленового мішка - 1,5 грн (т.2 а.с.150);

- даними протоколу виїмки від 4 лютого 2012 року, згідно якого у ОСОБА_20 було вилучено дві кролиці, одна з яких чорно-білої масті, інша - сіро-білої масті, і які знаходяться у мішку білого кольору (т.2 а.с.155);

- даними розписки від 4 лютого 2012 року, яку надала ОСОБА_3, і в якій зазначила, що отримала від слідчого 2 кролиці та мішок, які викрали з її домоволодіння (т.2 а.с.159);

- даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 06.03.2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав на фотокартці ОСОБА_1 чоловіка, який 30.01.2012 року приніс і продав йому дві кролиці (т.2 а.с.169-170);

- даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 06.03.2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_3 впізнала на фотокартці ОСОБА_1 чоловіка, який 30.01.2012 року запитував чи не продає вона горілку і повідомив, що біля кролятника бігає кролиця (т.2 а.с.171-172).

Вина ОСОБА_1 по факту відкритого викрадення майна ОСОБА_4, яке мало місце 9 березня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що 9 березня 2012 року о 3 годині ночі вона поверталася додому, і зайшла у під'їзд, розмовляючи в цей час по мобільному телефону. У під'їзді її штовхнув невідомий чоловік, від чого вона впала на коліна, почала кричати, продовжуючи тримати телефон у руках. Однак невідомий чоловік, закриваючи їй рот своєю рукою, вирвав телефон у неї з рук і втік. Чоловік був в чорній куртці. Вона побігла за невідомим, але це було марно. Риси обличчя, ріст, обличчя підсудного ОСОБА_1 схожі з аналогічними характеристиками чоловіка, який забрав у неї мобільний телефон. Заявлений нею цивільний позов повністю підтримує;

- показаннями свідка ОСОБА_21, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що підсудного знає як ОСОБА_31, а не ОСОБА_1, так як в кінці лютого 2012 року він зустрів його на вулиці в м. Умань і той назвався, як ОСОБА_31 з Кіровограда. З підсудним ОСОБА_1 вони зустрілись знову в середині березня 2012 року в м. Умані, і ОСОБА_1 запропонував свідкові купити мобільний жіночий телефон «Нокіа С503», білого кольору з трояндами за 180 гривень. Свідок купив телефон для своєї співмешканки - Хомич, в якої проживав, а потім телефон продав за 250 гривень. Доповнив, що до купівлі телефону він підсудного бачив в м. Умані разів десять;

- явкою з повиною ОСОБА_1 від 09.10.2012 року, в якій він зізнається, що на початку березня 2012 року вночі відкрито заволодів мобільним телефоном невідомої дівчини, і телефон в подальшому продав знайомому на ім'я ОСОБА_21 (т.2 а.с.33);

- довідкою про те, що станом на 09.03.2012 року вартість бувшого в користуванні мобільного телефону «Nokia C503» становила 2000 гривень, стартового пакета «Life» становила 25 гривень, вартість картки пам'яті об'ємом 2 Гб становила 60 гривень (т.2 а.с.37).

Вина ОСОБА_1 по факту викрадення майна ОСОБА_5, яке мало місце 18 травня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що в ніч з 18 на 19 травня 2012 року у нього був відкритий гараж і з гаража зникли велосипеди, з яких один був «дамський», другий - «чоловічий». 19 травня 2012 року вони з дружиною зібрались їхати на дачу, свідок йшов перший і по мобільному телефону повідомив дружині, що відкритий їхній гараж НОМЕР_1, який до цього був закритий великим навісним замком, і замок був збитий. В міліції одразу повідомив, що викрали велосипеди. Велосипеди йому не повернули, цивільний позов, заявлений на суму 450 гривень, підтримує повністю;

- показаннями свідка ОСОБА_14, який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що у травні 2012 року він проходив зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 в районі автовокзалу в м.Умань. По дорозі вони зустріли підсудного ОСОБА_1, якого він знав як ОСОБА_31, так як той так представлявся раніше. До цієї зустрічі він з ОСОБА_1 зустрічався пару раз під час спільного вживання алкогольних напоїв. Коли вони зустріли ОСОБА_1, той запропонував придбати у нього два велосипеди - один чоловічий чорного кольору, а другий жіночий червоного кольору. Свідок не запитував ОСОБА_1, де той взяв велосипеди, і так як у свідка тоді були гроші, він придбав у ОСОБА_1 два велосипеди, які були в робочому стані, але бувші у користуванні. Через деякий час він вказані велосипеди продав. В міліції з ним проводили впізнання по фотокартках, і на одній з фотокарток він впізнав підсудного. Після допиту підсудного в судовому засіданні, який показав, що крадіжку вчинив не він, а свідок ОСОБА_14, свідок зазначив, що він вказані велосипеди не викрадав, а придбав у ОСОБА_1, у нього вдома ніколи «фомки» не було, і свої показання повністю підтримує;

- показаннями свідка ОСОБА_15, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що в травні 2012 року вона разом з ОСОБА_14 проходила поблизу автовокзалу в м.Умань. По дорозі вони зустріли ОСОБА_1, якого тоді знала як ОСОБА_31. Раніше вони кілька разів зустрічались у дворі будинку, де вона проживає. ОСОБА_1 під час зустрічі запропонував їм з ОСОБА_14 два велосипеди, один з яких був чоловічий чорного кольору, а другий - жіночий червоного кольору. Велосипеди були в робочому стані. Так як у ОСОБА_14 з собою були гроші, він заплатив ОСОБА_1 100 гривень за два велосипеди. Звідки ОСОБА_1 взяв велосипеди, вони не запитували. Через деякий час вони велосипеди продали. Після допиту в судовому засіданні підсудного, який показав, що велосипеди викрав свідок ОСОБА_14, свідок зазначила, що ОСОБА_1 сам запропонував їй та ОСОБА_14 два велосипеди, які були при ньому, і вона підтримує свої показання, надані раніше;

- даними довідки про те, що вартість бувших в користуванні велосипедів вітчизняного виробництва станом на 18.05.2012 року становить 450 гривень (т.1 а.с.223)

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 5 жовтня 2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 по фотокартці впізнав ОСОБА_17, у якого всередині травня 2012 року придбав два велосипеди (т.1 а.с.228-230)

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 5 жовтня 2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 по фотокартці впізнала ОСОБА_17, у якого в травні 2012 року ОСОБА_14 придбав два велосипеди (т.1 а.с.233-235);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_17, в ході якого він показав як вчинив злочин (т.1 а.с.242-249).

Вина ОСОБА_1 по факту відкритого викрадення майна ОСОБА_6, яке мало місце 16 вересня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що в кінці вересня 2012 року вона сиділа в дворі будинку по АДРЕСА_8 приблизно о 17 годині. До неї підійшов підсудний ОСОБА_1, попросив цигарку, вона дала, після чого встала і почала уходити. ОСОБА_1 почав кричати, щоб вона підійшла до нього, запитуючи чи не хоче вона «заробити». Потерпіла на ці крики не звертала уваги. Тоді ОСОБА_1 підбіг і став перед нею, сказав, щоб вона йшла з ним, і запитавши, чому вона «ломається». Вона відмовилась на його пропозицію, після чого ОСОБА_1 її обійняв та почав тримати. Тоді потерпіла повідомила, що нікуди з ним не піде і буде кричати, на що ОСОБА_1 відповів, що їй ніхто не допоможе. В руці у потерпілої був телефон, який ОСОБА_1 у неї з руки вирвав і почав йти в сторону гаражів. Потерпіла сказала, щоб ОСОБА_1 віддав телефон, на що той відповів, що віддасть, якщо вона піде з ним. Вона почала бігти за ОСОБА_1, але той втік. Підсудний під час цих подій був один. Телефон їй не повернули і нічого не відшкодували. Цивільний позов заявлений нею, підтримала у повному обсязі;

- довідкою про те, що вартість бувшого у користуванні мобільного телефону - айфону «Apple» станом на 16.09.2012 року становить 1000 гривень, вартість стартового пакету оператора мобільного зв'язку Life станом на 16.09.2012 року становить 15 гривень (т.1 а.с.113);

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотографії від 3 жовтня 2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 по фотокартці впізнала ОСОБА_17, як чоловіка, який 16.09.2012 року відкрито викрав її телефон (т.1 а.с.125-127);

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 5 жовтня 2012 року, згідно якого ОСОБА_1 по фотокартці впізнав потерпілу ОСОБА_6, у якої 16.09.2012 року відкрито викрав мобільний телефон (т.1 а.с.128-130);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_17, в ході якого він показав як вчинив злочин (т.1 а.с.242-249).

Вина ОСОБА_1 по факту відкритого викрадення майна ОСОБА_7, яке мало місце 17 вересня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7, яка будучи допитаною в судовому засідання пояснила, що 17 вересня 2012 року о пів на п'яту годину вечора вона їхала додому в маршрутному таксі. Вийшла з автобуса на своїй зупинці «Мічуріна» і пішла через садок додому. Йшла вона з господарським пакетом, в якому знаходились продукти, та косметичка, в якій знаходились окуляри, пенсійне посвідчення, ручка, гроші, мобільний телефон та ключі від квартири. Несподівано для неї, ззаду зі спини, до неї підійшов невідомий чоловік і почав виривати з її рук господарський пакет. Потерпіла міцно тримала свій пакет, але чоловік почав його роздирати, витяг з пакета косметичку і побіг в сторону третього ставу. Потерпіла кричала у слід чоловікові, щоб той кинув їй ключі від квартири, але той ніяк не реагував на її крики. У підсудному ОСОБА_1 вона впізнає чоловіка, що забрав її речі. На даний час потерпілій повернуто мобільний телефон «Самсунг», цивільний позов, заявлений в сумі 130 грн., не відшкодовано. Косметичку потерпіла оцінила в 20 грн., в косметичці лежали ключі від квартири, пенсійне посвідчення, гроші в сумі 110 гривень. Заявлений нею цивільний позов підтримує;

- показаннями свідка ОСОБА_23, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що 17 вересня 2012 року він перебував на автовокзалі в м.Умані, сидів в своєму автомобілі. До нього підійшов підсудний ОСОБА_1, якого свідок тоді бачив вперше, та вибачився, що турбує свідка. Свідок вийшов з автомобіля, після чого ОСОБА_1 запропонував придбати у нього мобільний телефон Самсунг, розкладушку, темного кольору, пояснивши, що йому потрібні кошти, щоб доїхати додому. Свідок вставив у телефон свою другу сім-карту, перевірив телефон, після чого придбав у ОСОБА_1 телефон за 100 гривень. Через деякий час телефон, який придбав у ОСОБА_1, свідок видав працівникам міліції;

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 5 жовтня 2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 по фотокартці впізнала ОСОБА_17 як особу, яка 17 вересня 2012 року відкрито викрала її майно (т.1 а.с.14-16);

- даними протоколу виїмки від 21 вересня 2012 року, в ході якої у ОСОБА_23 був вилучений мобільний телефон «Samsung E780» (т.1 а.с.22);

- висновком експерта №123 від 05.10.2012 року за результатами проведеної товарознавчої експертизи, згідно якого середня ринкова вартість бувшого у вжитку мобільного телефону «Samsung E780» станом на 17.09.2012 року могла складати 220 гривень (т.1 а.с.29-32);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_17, в ході якого він показав як вчинив злочин (т.1 а.с.242-249).

Вина ОСОБА_1 по факту замаху на відкрите викрадення майна ОСОБА_8, яке мало місце 21 вересня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що 21 вересня 2012 року о 16 годині вона проходила по мосту через 3-й став в м.Умань, при цьому обігнала жінку на ім'я ОСОБА_9. Коли піднялась вище, її ззаду хтось штовхнув у спину і почав виривати її сумку, яка була у неї на плечі, так як в одній руці був пакет, а в іншій - мобільний телефон. Потерпіла впала і почала кричати, але ОСОБА_1 продовжував тягнути за сумку. До неї підбігла ОСОБА_9, замахнулась на підсудного ОСОБА_1, який намагався вирвати сумку потерпілої, та почала кричати. ОСОБА_1 відпустив сумку, і втік у кущі. Коли ОСОБА_1 тягнув за сумку, то сумка порвалась. У сумці на той час знаходились: паспорт, ідентифікаційний код, ключі. Сумка була нова, купила вона її за 300грн. Цивільний позов вона заявляла включаючи вартість сумки, яка була пошкоджена, і позов підтримує;

- показаннями свідка ОСОБА_9, які вона надала під час досудового слідства (т.2 а.с.158-159), і які були оголошені у судовому засіданні, так як свідок звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що з'явитись у судове засідання не взмозі за станом здоров'я, свої пояснення, які давала під час дізнання та досудового слідства, пам'ятає, на них наполягає. До заяви додала пенсійне посвідчення, в якому зазначено про її інвалідність.

У своїх показаннях, наданих під час досудового слідства, свідок зазначила, що 21.09.2012 року близько 16 години, коли вона проходила по містку, який йде через третій став, то її обігнала її знайома на ім'я ОСОБА_8, яка пішла вперед. Через декілька хвилин попереду вона почула жіночий крик і прискорила крок і підбігши побачила, що це кричить ОСОБА_8, а невідомий хлопець тягне її сумочку. Підбігши до них вона почала кричати, щоб хлопець відпустив сумку, інакше вона викличе працівників міліції, і після цих слів він відпустив сумку і побіг в напрямку третього ставу, куди саме точно вона вже не роздивлялася. Даного хлопця вона добре роздивилася, тому зможе впізнати, на вигляд йому 30-35 років, волосся світло-русяве, був одягнений у джинсовий одяг синього кольору;

- даними протоколу виїмки від 2 жовтня 2012 року, в ході якої у потерпілої ОСОБА_8 було вилучено жіночу сумку сірого кольору, в якій знаходились паспорт на ім'я ОСОБА_8, ідентифікаційний код на ім'я ОСОБА_8, ключ (т.1 а.с.151);

- даними протоколу огляду предмета від 2 жовтня 2012 року, згідно якого в ході огляду сумочки, вилученої у потерпілої ОСОБА_8, було виявлено, що одна ручка сумки розірвана (т.1 а.с.152);

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотографії від 2 жовтня 2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 по фотокартці впізнала ОСОБА_17, як чоловіка, який 21.09.2012 року намагався її пограбувати (т.1 а.с.155-157);

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 2 жовтня 2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 по фотокартці впізнала ОСОБА_17, який 21.09.2012 року намагався вирвати сумку у її знайомої на ім'я ОСОБА_8 (т.1 а.с.160-162);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_17, в ході якого він показав як вчинив злочин (т.1 а.с.242-249).

Вина ОСОБА_1 по факту відкритого викрадення майна ОСОБА_10, яке мало місце 21 вересня 2012 року підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що 21.09.2012 року вона з подружкою ОСОБА_25 близько 16.00 год. виїхали на власних велосипедах з дому в парк «Софіївка», щоб покататись, так як вони з подругою майже кожен вечір катаються в даному парку. До парку доїхали хвилин за 20 та поїхали по парку до острову «Кохання». За другим ставом, за островом «Кохання» в кінці розвернулись та зупинились, щоб відпочити. Потерпіла стояла спиною до дороги і вони говорили з подругою про своє. ОСОБА_1 підійшов до них і запитав потерпілу, чи є телефон, щоб зателефонувати, на що та відповіла, що немає. Хоча потерпіла сказала ОСОБА_1, що в неї немає телефону, але той побачив, що з її кишені виглядає телефон. Підсудний наполягав, щоб потерпіла дала йому телефон. ОСОБА_26 кивнула до неї, щоб їхати. Вони сіли на велосипеди, але, так як у потерпілої був новий велосипед, і вона на ньому ще не зовсім навчилася їздити, у неї в велосипеді заклинило передачу. В цей час вона почула, як підсудний схопив її за багажник велосипеда, потім підбіг до неї, кинув потерпілу на руль велосипеда, від чого вона вдарилась боком, а ОСОБА_1 схопив велосипед і почав їхати. Потерпіла хотіла спихнути ОСОБА_1 з велосипеда, але той тільки заїхав в кущі, а потім виїхав і поїхав на велосипеді потерпілої, не дивлячись на те, що та повідомила, що викличе міліцію. ОСОБА_10 відразу ж зателефонувала другові, який працює в парку «Софіївка» трактористом. Вони з подругою обійшли ставок і подруга поїхала до дому, а до потерпілої під'їхав друг і вони з ним під'їхали на тракторі до охорони, але охорона так підсудного і не знайшла. На другий день їх з подругою викликали в міліцію на впізнання. Вони з ОСОБА_25 зайшли в кімнату і впізнали підсудного. ОСОБА_1 почав при цьому «огризатись» в сторону потерпілої. При ній ніяких насильницьких дій працівники міліції у відношенні ОСОБА_1 не застосовували. На даний час велосипед їй повернуто. Велосипед називається «Santana Ardis» і коштує 1700 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_27, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що 21 вересня 2012 року приблизно о 17 годині він знаходився біля дитячого садка №21, щоб забрати з садка свою дитину. При цьому свідок був на мопеді. До нього підійшов підсудний ОСОБА_1 та запропонував придбати велосипед за 300 чи 350 гривень. Свідок оглянув велосипед, поїхав додому, взяв гроші, після чого повернувся і придбав велосипед за 250 гривень. Велосипед був брудний. Як пояснив ОСОБА_1, він десь працював, але йому не заплатили гроші, тому він і продає велосипед, щоб доїхати додому. Після чого свідок сів на велосипед і поїхав додому, а на мопеді поїхав знайомий свідка, якого він тоді зустрів. Приблизно через тиждень до свідка додому прийшли працівники міліції та вилучили велосипед, що він придбав у ОСОБА_1;

- показаннями свідка ОСОБА_25, які вона надала під час досудового слідства (т.1 а.с.65-66), і які були оголошені у судовому засіданні, так як зі слів потерпілої, свідок перебуває за кордоном.

У своїх показаннях, наданих під час досудового слідства, свідок зазначила, що 21.09.2012 року близько 16:15 год. вона разом зі своєю подругою ОСОБА_10 на власних велосипедах поїхали до парку «Софіївка», щоб покататися. Поїхали по парку до острову «Кохання». Там вони вирішили об'їхати острів по правій стороні. Приблизно в 16:30 год. вони доїхали до крайньої гочки парку зі сторони вулиці Інтернаціональної навпроти 3-го ставу. Там вони зупинилися, щоб відпочити, при чому свідок стала в напрямку дороги. В цей час вона помітила невідомого чоловіка, який йшов за територією парку. Через декілька хвилин невідомий чоловік переліз через паркан і пішов в їх сторону, підійшов до них і запитав чи є в них телефон, щоб зателефонувати. Вони відповіли, що немає і сівши на велосипеди почали рух. Свідок поїхала вперед, а ОСОБА_10 залишилася трохи позаду. В цей час свідок почула як різко загальмував велосипед, повернула голову і побачила, що невідомий чоловік, що підходив до них, тримає за багажник велосипед ОСОБА_10 і та не може їхати. Далі чоловік ліктем лівої руки штовхнув ОСОБА_10 вбік і та встала з велосипеда, тримаючи його обома руками за кермо та сидіння. Після цього невідомий чоловік ривком вирвав з рук ОСОБА_10 велосипед і почав їхати, ОСОБА_10 штовхнула велосипед, але чоловік втримався і поїхав в її сторону. Потім об'їхав її і поїхав в напрямку острову «Кохання», а свідок повернулася до ОСОБА_10. Вище вказаного чоловіка впізнати зможе. Він був середнього зросту, на вигляд 30-35 років, одягнений в джинсовий костюм сірого кольору;

- даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 24 вересня 2012 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 по фотокартці впізнала ОСОБА_17 як особу, яка 21 вересня 2012 року відкрито викрала її майно (т.1 а.с.63-64);

- даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 24 вересня 2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_28 по фотокартці впізнала ОСОБА_17 як особу, яка 21 вересня 2012 року відкрито викрала майно ОСОБА_10 (т.1 а.с.67-68);

- даними протоколу добровільної видачі від 25.09.2012 року, згідно якого ОСОБА_29 видав спортивний велосипед «Ardis», який він придбав 21.09.2012 року за 250 гривень у невідомого чоловіка (т.1 а.с.70);

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання по фотокарткам від 2 жовтня 2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_29 по фотокартці впізнав ОСОБА_17, який 21.09.2012 року продав йому велосипед (т.1 а.с.76-77);

- висновком експерта №129 від 13.10.2012 року за результатами проведеної товарознавчої експертизи, згідно якого залишкова вартість бувшого у вжитку велосипеду «Ardis Santana» станом на 21.09.2012 року могла складати 960 гривень (т.1 а.с.84-87)

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_17, в ході якого він показав як вчинив злочин (т.1 а.с.242-249).

Суд, заслухавши показання підсудного, потерпілих, свідків, оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності та допустимості, вважає, що пред'явлене ОСОБА_1 обвинувачення доведене в ході судового розгляду справи, і дії ОСОБА_1 суд кваліфікує:

за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в приміщення, сховище;

за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Суд відхиляє доводи підсудного про те, що свою вину у вчиненні пограбування ОСОБА_4, ОСОБА_6, у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_3, він визнавав під примусом з боку працівників міліції, так як з даного приводу прокуратурою міста Умані було проведено досудове розслідування, за результатами якого 29 січня 2013 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка підсудним оскаржена не була.

Крім того, суд відхиляє доводи підсудного про те, що у березні 2012 року, коли було відкрито викрадене майно ОСОБА_4, він працював в с. Нерубайка Одеської області на грибах, а в м. Умані з'явився лише в липні місяці 2012 року. Такі твердження спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21, який зазначив, що познайомився з підсудним у лютому 2012 року, після чого зустрічався з ним близько 10 разів, після чого в березні 2012 року підсудний продав йому мобільний телефон. Одночасно свої ж твердження спростовує і сам підсудний, який зазначив, що у травні 2012 року він був присутній в м.Умані в той час, коли свідок ОСОБА_14, зі слів підсудного, викрав велосипеди ОСОБА_5 Тобто, сам підсудний вказує, що був в місті Умані в травні 2012 року, а не в липні 2012 року, як він зазначав раніше.

З урахуванням досліджених по справі доказів, суд вважає, що показання ОСОБА_1 про те, що він не викрадав велосипеди ОСОБА_5, а їх викрав свідок ОСОБА_14, являються неправдивими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності, так як і в ході досудового розслідування, і в ході судового слідства, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 послідовно вказували на те, що саме ОСОБА_1 збув їм велосипеди, і сам ОСОБА_1 упродовж всього досудового слідства підтверджував показання свідків та визнавав свою вину у вчиненні злочину.

Також не відповідають дійсності твердження підсудного про те, що наступного дня після заволодіння велосипедом ОСОБА_10, він повертався на місце, звідки забрав велосипед, з метою його повернути власниці, так як злочин було вчинено 21.09.2012 року, і цього ж дня підсудний продав велосипед свідкові ОСОБА_29

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, який за місцем свого проживання характеризується формально позитивно (т.2 а.с.222).

Обставиною, що пом'якшує покарання для ОСОБА_1 являється визнання ним вини у вчиненні пограбування ОСОБА_7 та ОСОБА_10. По інших епізодах злочинної діяльності ОСОБА_1 пом'якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_1 являється вчинення злочину особою в стані алкогольного сп'яніння - по факту заволодіння мотоциклом ОСОБА_2 Таку обтяжуючу покарання обставину як рецидив злочинів, яка зазначена у обвинувальному висновку, суд не вбачає, так як при кваліфікації дій ОСОБА_1 вже враховано наявність у нього непогашених судимостей і зазначена така кваліфікація як повторність.

Враховуючи наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, те, що ОСОБА_1 раніше вже п'ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, залишається суспільно-небезпечною особою, тому суд вважає, що ОСОБА_1 по всіх статтях, в яких він обвинувачується, слід призначити покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за сукупність злочинів на підставі ч.1 статті 70 КК України, та за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України, так як злочини у період з 3 січня по 9 березня 2012 року ОСОБА_1 вчинив, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2009 року.

Суд вважає за недоцільне при призначенні покарання за ч.2 ст.289 КК України призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_1, так як в ході досудового слідства такого майна виявлено не було.

Судові витрати, понесені при проведенні товарознавчих експертиз в сумі 235 грн 20 коп. (т.1 а.с.83), 176 грн 40 коп (т.1 а.с.28), 80 грн (т.2 а.с.93), та трасологічної експертизи в сумі 294 грн (т.1 а.с.192), на загальну суму 785 грн 60 коп, підлягають стягненню з ОСОБА_1

Речові докази: дві кролиці, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_3 (т.2 а.с.159), мобільний телефон «Samsung E780», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (т.1 а.с.34), спортивний велосипед «Ardis Santana», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 (т.1 а.с.89), жіноча сумочка з паспортом, ідентифікаційним кодом та ключами, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т.1 а.с.154), слід залишити потерпілим за належністю.

Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_2 на суму 2000 гривень (т.2 а.с.75), ОСОБА_5 на суму 450 гривень (т.1 а.с.188), ОСОБА_4 на суму 2085 гривень (т.2 а.с.16), ОСОБА_6 на суму 1015 гривень (т.1 а.с.123), ОСОБА_7 на суму 130 гривень (т.1 а.с.11), ОСОБА_8 на суму 300 гривень (т.1 а.с.148), підлягають до задоволення. Вказані кошти підлягають стягненню на користь потерпілих з ОСОБА_1

Під час досудового слідства відносно ОСОБА_1 був обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту (т.1 а.с.93-94). Враховуючи особу ОСОБА_1, який у період досудового слідства перебував у розшуку, будучи раніше неодноразово судимим, знову вчинив нові злочини, суд вважає виправданим подальше утримання ОСОБА_1 під вартою до набрання вироком законної сили. При цьому, в строк відбуття покарання підлягає зарахуванню строк перебування ОСОБА_1 під вартою з моменту його затримання, тобто з 22 вересня 2012 року (т.1 а.с.40), що передбачено статтею 338 КПК України 1960 року.

Керуючись статтями 321, 323, 324, 327, 330-335 КПК України 1960 року, суд,

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

На підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за сукупністю злочинів покарання, частково приєднати невідбуте покарання у виді 10 місяців 9 днів позбавлення волі за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2009 року, приєднавши з нього 6 місяців позбавлення волі, і остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді взяття під варту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 відраховувати з 22 вересня 2012 року з моменту його затримання.

Речові докази: дві кролиці, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_3; мобільний телефон «Samsung E780», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7; спортивний велосипед «Ardis Santana», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10; жіноча сумочка з паспортом, ідентифікаційним кодом та ключами, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити потерпілим за належністю.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 785 гривень 60 копійок.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 450 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2085 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 1015 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 130 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 300 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Суддя: О.В. Корман