Справа № 240/110/15-к
Провадження № 1-кп/240/20/15 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Олександрівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, ніде не працюючого, військовозабов`язанного, раніше засудженого: 22.10.2012 року Олександрівським райсудом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 - за ст. 185 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , як раніше засуджений за вчинення крадіжки, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

07 квітня 2014 року, близько 00.00 год., в с. Некременне Олександрівського району Донецької області ОСОБА_7 , прийшовши до подвір`я будинку по АДРЕСА_2 , де стояв автомобіль марки КАЗ 4540, держномер НОМЕР_1 , 1988 року випуску, який належить ОСОБА_4 , таємно від сторонніх осіб, з корисливих мотивів демонтував та викрав з нього радіатор, вартістю 963,60 грн. та генератор, вартістю 388,01 грн., спричинивши крадіжкою потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1351 грн. 61 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в пред`явленному обвинуваченні не визнав і пояснив, що крадіжки радіатора і генератора з належного потерпілому ОСОБА_4 автомобіля він не скоював, однак, на сміттєзвалищі недалеко від оселі потерпілого знаходив радіатор і статор від генератора у розібраному стані, вже без кольорового металу і в такому вигляді, тоді ж, десь у перших днях квітня 2014 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 здав ці речі на пункт прийому металу у с.Василівка Харківської області приймальниці ОСОБА_9 .. Виручені від здачі лому кошти витратив на власні потреби.

Але, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд вважає, що вина останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого, свідків, іншими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 08 квітня 2014 року приїхав до себе на дачу по вул..Воровського в с.Некременне Олександрівського району і виявив, що належний йому автомобіль КАЗ 4540, який стояв на городі біля дачі обікрали, зокрема, зняли з нього радіатор і генератор. Став самостійно шукати, хто б це міг зробити і місцеві жителі йому підказали, що для цього треба звернутись на пункт прийому металолому. Він так і зробив, зателефонувавши приймальниці металу ОСОБА_11 , яка розповіла йому, що на початку квітня 2014 року купувала деталі від радіатора і ще якісь речі у мешканця с.Некременне ОСОБА_12 . ОСОБА_13 сам йому зателефонував і вони зустрілись, при цьому він зізнався йому в скоєнні крадіжки деталей з належного йому автомобіля і в присутності свідків написав розписку, взявши на себе обов`язок в триденний строк повернути вкрадені з автомобіля деталі, пояснивши при цьому, що генератор він відвіз на авторозборки до м.Слов`янська. В обумовлений строк ОСОБА_14 так і не з`явився і деталі з авто йому не повернув, тому з цього приводу він вимушений був звернутися до міліції.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що в один з днів на початку квітня 2014 року додому до неї приходили ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .. ОСОБА_14 запропонував купити у нього радіатор з автомобіля, завіривши при цьому, що він належить йому особисто. Вона купила цей радіатор у нього, але невдовзі перепродала його циганам, які їздили по селу і скуповували кольоровий метал.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що дійсно, на початку квітня 2014 року разом з ОСОБА_17 і на його прохання відносили до ОСОБА_18 в сусіднє село належний тому металолом, серед якого він бачив радіатор з автомобіля і ще якусь проволоку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_15 у їх з сусідкою ОСОБА_20 - ОСОБА_21 присутність писав розписку ОСОБА_4 про повернення в триденний термін вкрадених ним з авто потерпілого генератора і радіатора. При цьому ОСОБА_14 знаходився у нормальному стані і поводився цілком адекватно, пояснюючи, що вкрадений з машини потерпілого генератор він ще не встиг продати і він знаходиться у нього в м.Слов`янську на розборці.

Пояснення потерпілого та вказаних свідків в цій частині підтверджуються змістом приєднаної до матеріалів справи самої розписки, яку, як вказує обвинувачений він особисто писав у їх присутності.

Як вбачається з протоколу огляду належного потерпілому автомобіля КАЗ 4540, держномер НОМЕР_1 , на ньому відсутні радіатор охолодження і генератор ( ас.ас.7-8 ).

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні висновку товарознавчої експертизи ринкова вартість належних потерпілому деталей автомобіля, зокрема, радіатора - становить 963 грн.60 коп., генератора 388 грн.01 коп. ( ас.ас.36 39 ).

Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він, як раніше засуджений за вчинення крадіжки, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не виявлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше засуджувався за вчинення злочину з корисних мотивів, заподіяну шкоду потерпілому не відшкодував і вважає необхідним, таким чином, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_10 раніше засуджений за скоєння умисного злочину до позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком і в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин, суд вважає необхідним на підставі ст. 71 КК України до призначеного за новим вироком покарання приєднати частково не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 22 жовтня 2012 року у вигляді 2 років позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України до знов призначеного покарання приєднати частково не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 22 жовтня 2012 року у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

Строк покарання рахувати з 17 березня 2015 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 обрати утримання під вартою і до набрання вироком законної сили утримувати в Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Олександрівський районний суд протягом тридцяти діб: засудженим з дня вручення копії вироку, іншими учасниками процесу - з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1