Справа № 1-64
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року Зачепилівський районний суд Харківської області

в складі:
головуючого - судді Яценко Є. І., при
секретарі - Гагаріній С. А., з участю
прокурора - Нечепоренка CO.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Зачепилівського районного

суду Харківської
області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
с. Сагірдашт, Калай-Хумстського району, Таджикистан,
українець, громадянин
України, освіта середня, не одруженого, працюючого зварювальником в ТОВ
„Сетка-Днепр", мешканця АДРЕСА_1 раніше судимого
19.02.2002 року Зачепилівським р/с Харківської області за ст.
ст. 395, 309 ч.2 (2001 року),
215-3 ч.2 (1960 року) КК України до 5 років позбавлення волі, 09.07.2007 року Зачепилівським р/с
Харківської області за ст. . ст. 263 ч.1,
162 ч.1 КК України до З років позбавлення волі, із застосуванням ст. . 75 КК України з іспитовим строком
на 2 роки, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння навмисних та корисливих
злочинів на шлях виправлення не став,
знову скоївши злочин, так
24.06.2007 року ОСОБА_1 з метою скоєння крадіжки прийшов до будинку, розташованого вАДРЕСА_1 діючи навмисно, таємно та із корисливих мотивів, шляхом злому замка, проник до будинку та приміщення літньої
кухні, звідки скоїв крадіжку майна, а саме: тачка для перевезення вантажу, вартістю 290 грн., алюмінієва десятилітрова миска, вартістю 65 грн., три алюмінієві десятилітрові казани, вартістю 75 грн. кожен, алюмінієвий п"ятилітровий казан, вартістю 50 грн., алюмінієвий друшляк, вартістю 35 грн., підставка алюмінієва під каструлі, вартістю 5 грн., але не довів свій злочинний намір до
кінця, за обставин, які від нього не залежали. Вказаним злочином
ОСОБА_1. завдав потерпілій ОСОБА_2матеріальних збитків на загальну суму 660
грн..

Будучи
допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1. свою вину в скоєнні
злочинів визнав повністю, щиро розкаявся
в скоєному та підтвердив, що скоїв
злочин при вищевказаних обставинах.

Приймаючи
до уваги повне визнання ОСОБА_1 своєї вини,
а також те, що він не піддає
сумніву фактичні обставини справи,
викладені в обвинувальному висновку,
правильно розуміє зміст цих обставин,
у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції
підсудного, його вина є доведеною, суд, з
урахуванням думки учасників процесу,
вважає, що у подальшому
дослідженні доказів по справі, отриманих
під час досудового слідства, не має
потреби.

Суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. ст. 15,
185 ч.3 КК України - замах на крадіжку,
поєднану з проникненням у житло чи інше приміщення, так як ОСОБА_1. таємно проникнувши в
домоволодіння ОСОБА_2 викрав звідки речі
на загальну

суму 660 грн., чим завдав потерпілій
матеріальний збиток на вказану суму, але
свій злочинний намір не довів до кінця за обставин, які від нього не залежали.

Суд бере
до уваги положення ст. . 16 КК України, яка вказує на те, що кримінальна відповідальність за замах на
злочин настає за ст. . 15 КК України і за статтею
Особливої частини КК України, яка
передбачає відповідальність за закінчений злочин, в даному випадку за ст.
185 ч.3 КК України.

При
призначенні міри покарання суд враховує середню тяжкість злочину, особу підсудного, раніше неодноразово судимого, який за місцем проживання характеризується
посередньо, працевлаштувався, пом'якшуючі вину обставини - щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину; обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Крім
того суд враховує, що ОСОБА_1.
09.07.2007 року був засуджений Зачепилівським районним судом Харківської
області за ст. ст. 263 ч. 1, 162 ч.1 КК
України до 3 років позбавлення волі, із
застосуванням ст. . 75 КК України був звільнений від
відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 24.06.2007 року скоїв новий злочин, тобто до постановления попереднього вироку, тому суд вважає за необхідне застосувати
положення ч.4 ст. 70 КК України та до
знов призначеного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Судових витрат
по справі не має.

Долю речових
доказів вирішити в порядку ст. . 81 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, СУД, -

ВИНІС ВИРОК:

ОСОБА_1визнати
винними за ст. ст.
15, 185 ч.3 КК України і
призначити йому покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років
позбавлення волі.

Із
застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання
частково приєднати покарання по вироку Зачепилівського районного суду
Харківської області від 09.07.2007 року і остаточно призначити покарання у
вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_1. від відбуття покарання з випробувальним строком
на 2 роки.

В
силу ст.
76 ч.4 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1. періодично
з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про
невиїзд.

Речові
докази: тачку для перевезення вантажу,
алюмінієву десаятилітрову миску,
три алюмінієві десятилітрові казани,
алюмінієвий п"ятилітровий казан,
алюмінієвий друшляк, підставку
алюмінієву під каструлі, які знаходяться
під розпискою у ОСОБА_2 після набрання вироком чинності повернути
останній, як законній власниці.

Вирок
може бути оскаржений або внесено подання прокурора протягом 15 діб з моменту
його проголошення, в кримінальну палату
апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд.