Справа №359/4839/15-к
Провадження №1-кп/359/279/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000118 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розкопанці Богуславського району Київської області, українець, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2011 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2012 року за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у вигляді 6 років тримання під вартою, згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.07.2014 року застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено на половину призначене покарання, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2011 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2012 за ст.ст. 70, 395 КК України до 6 років позбавлення волі, тобто маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочини проти власності за наступних обставин:

Так, 23.05.2015 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 приїхав до терміналу «D» Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», який розташований за адресою: м. Бориспіль-7 Київська область, з метою вильоту на відпочинок до Соціалістичної Республіки В`єтнам.

Знаходячись о 13 год. 15 хв., на першому поверху залу «Приліт» терміналу «D» ДП «МА «Бориспіль», ОСОБА_5 поклав свою сумку до рентген-апарату для перевірки вмісту ручної поклажі, а сам пройшов через рамку для проведення фізичного контролю, після чого побачив на рентгенапараті, поруч із своєю сумкою сумку ОСОБА_7 , який також проходив контроль. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - сумки ОСОБА_7 та речей які в ній знаходились.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав сумку із особистими речами ОСОБА_7 , і тримаючи її при собі пішов до туалету третього поверху терміналу «D» ДП «МА «Бориспіль» з метою перевірки вмісту сумки. В туалеті ОСОБА_5 зачинився в кабінці №2, та оглянувши вміст сумки виявив в ній гаманець з грошовими коштами в сумі 1800 грн.

Знайдені в гаманці грошові кошти в сумі 1800 грн. ОСОБА_5 привласнив собі, а сумку та гаманець поклав до сміттєвого баку туалетної кабінки, тобто розпорядився викраденим майно на власний розсуд.

Отже ОСОБА_5 заволодів наступним майном ОСОБА_7 : шкіряною сумкою, вартістю 300 грн., шкіряним гаманцем вартістю 100 грн.; грошовими коштами в сумі 1800 грн. а всього майном та грошовими коштами на загальну суму 2200 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. Вчинення ОСОБА_5 указаного кримінального правопорушення найшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.

З цього приводу, дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано вірно.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ними в судовому засіданні.
19 червня 2015 року в даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним відповідно до вимог ст. 468 КПК України, та додаткову угоду щодо застосування положень 76 КК України.
В угоді про примирення між потерпілими та підозрюваним від 19 червня 2015 року потерпілий та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
В угоді про примирення між потерпілими та обвинуваченим сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст.75 КК України із призначенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України, зважаючи на викладені вище обставини.

Суд вважає, що згідно вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні злочину, який йому інкримінується, і передбачений ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про примирення підтримав та просив її затвердити.
У судовому засіданні потерпілий угоду про примирення підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілі цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України відноситься злочинів середньої тяжкості, оскільки санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Згідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування не встановлено.
При перевірці угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.185 КК України.
Вид покарання узгоджується з характеризуючими матеріалами щодо обвинуваченого та пом`якшуючими обставинами, якими є щиро каяття, сприяння органам досудового слідства та повне відшкодування завданої шкоди потерпілим.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 угода про примирення і призначення обвинуваченому, узгоджене сторонами, покарання підлягає затвердженню.
При цьому вчинення ним попередніх злочинів не дає суду підстав для відмови у задоволенні угоди про примирення, зважаючи на загальні засади КК України та вимоги КПК України 2012 року.
Запобіжний захід у виді застави в розмірі 18270 грн. ( ОСОБА_5 сплачено розмір застави, що було підставою для звільнення останнього з під варти, згідно ухвали слідчого судді від 26.05.2015 року) із відповідними обов`язками слід залишити до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати у судовому провадженні відсутні. Про них не заявили і сторони судового провадження в суді.
Речові докази у справі (а.с. 36-38 кримінального провадження, згідно постанови слідчого від 24.05.2015 року) підлягають залишенню в користуванні потерпілого ОСОБА_7 , оскільки останній їх отримав у органу досудового слідства згідно розписки (а.с. 39 кримінального провадження).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 394, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 19.06.2015 року, укладену в кримінальному провадженні №0000118 від 23.05.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем свого проживання; без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 18270 грн. 00 коп. з покладенням відповідних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2015 року, - до набрання вироком суду законної сили залишити попередній, а після набрання вироком суду законної сили, - скасувати з поверненням сплаченого розміру застави .

Речові докази у провадженні, визначені згідно постанови слідчого від 24.05.2015 року, передані на зберігання потерпілому, - залишити в користуванні ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1