570/359/15-к
1-в/154/20/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський клопотання військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного за вироком суду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, раніше не судимий, засудженого вироком Рівненського районного суду від 26 вересня 2014 року за ч. 1 ст. 408 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що гр. ОСОБА_5 згідно вироку Рівненського районного суду від 26.09.2014 року визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 24.12.2014 року контроль за виконанням зазначеного вироку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 .

Однак, відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 ( в особливий період військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), здійснення контролю за виконанням вказаного вироку є неможливим, оскільки у період з 24.12.2014 року по 20.01.2015 року солдат ОСОБА_5 до місця проходження військової служби не повернувся і місце його перебування невідоме.

Оскільки дані обставини свідчать про небажання засудженого виправитись, а також свідоме ухиляння від виконання ним обов`язків, покладених судом, військовий прокурор Рівненського гарнізону ставить питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного за вироком суду.

Заслухавши думку прокурора, пояснення засудженого,вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 165 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 26.09.2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.1 ст. 408 КК України та призначено покрання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на три роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти останню про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області від 24.12.2014 року даний вирок змінено та виключено з резолютивної частини покликання на те, що контроль за поведінкою ОСОБА_5 має здійснювати кримінально-викнавча інспекція та вказано покладення контролю за поведінкою засудженого на командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно повідомлення Рівненського районного суду Рівненської області розпорядження про виконання вироку, що набрав законнної сили, щодо засудженого ОСОБА_5 направлено командиру військової частини НОМЕР_1 20 січня 2015 року. Згідно поштового повідомлення, дане розпорядження військовою частиною НОМЕР_1 було отримано 29.01.2015 року.

Таким чином, аналіз зазначених документів свідчить, що клопотання військової прокуратури Рівненського гарнізону про скасування рішення про звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання було направлено раніше отримання розпорядження про виконання вироку в частині здійснення контролю командиром військової частини за поведінкою засудженого.

З листа військової частини НОМЕР_1 №40 від 19.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 у період з 24 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року до місця проходження військової служби не повернувся, місце його перебування не відоме, а тому, командування вказаної військової частини не в змозі здійснювати контроль за поведінкою засудженого.

Наведене стало підставою для подання військовою прокуратурою Рівненського гарнізону клопотання про скасування рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покаранння 28.01.2015 року до Рівненського районного суду Рівненської області.

Як зазначено в даному клопотанні, що поведінка засудженого свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, свідомо ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень, що дані в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В ході розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 пояснив, що до місця проходження військової служби не повернувся в січні 2015 року у звязку з сімейними обставинами, наміру ухилятися від виконання обов`язків, покладених на нього судом не мав і немає, згідно наказу військового командира був демобілізований зі служби, у зв`язку з чим в подальшому контроль за його пведінкою має здійснювати крімінально-виконавча інспекція.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 -польова пошта від 21.04.2015 року, солдата ОСОБА_5 звільнено у запас і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, конроль за виконанням обов`язків, покладених на засудженого відповідно до ст. 76 КК України має здійснювати кримінально-виконавча інспекція за місцем його проживання.

Суд вважає, що неявка засудженого до місця проходження військової служби -військової частини НОМЕР_1 ( в особливий період військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) не може вважатись як невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

А тому, клопотання є безпідставним.

На підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного за вироком Рівненського районного суду від 26 вересня 2014 року - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення через Володимир-Волинський міський суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1