Справа №162/310/15-к
Номер провадження 1-кс/162/7/2015

У Х В А Л А

05 лютого 2015 року смт. Любешів
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
за участю скаржникаОСОБА_3 ,
представника скаржника адвокатаОСОБА_4 ,
прокурора прокуратури Любешівського районуОСОБА_5 ,
слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Вказану скаргу обґрунтовує тим, що 27 січня 2015 року працівниками Любешівського РВ УМВС України у Волинській області у нього примусово було вилучено мобільний телефон марки „Нокіа-206 ІМЕІ № НОМЕР_1 , дві сім-картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та карту памяті розміром 4ГБ.
30 січня 2015 року він звертався до слідчого з вимогою визнання вилучення вказаного майна безпідставним та повернення майна, в чому йому було відмовлено.
Вказав, що вказаний мобільний телефон йому належить на праві власності та був придбаний ним 04.12.2013 року, його ремонтував 12.09.2014 року, гарантійний талон та коробку до телефона не зберігав, має лише товарний чек на придбання телефона та квитанцію за проведення ремонту.
Вважає дії слідчого та прокурора процесуального керівника, які полягають у безпідставному неповерненні йому мобільного телефона, сім-карток та карти памяті протиправними та просить зобовязати їх негайно повернути йому примусово вилучене вказане майно.
В суді скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи, наведені в скарзі, вказали, що працівником оперативного підрозділу Любешівського РВ УМВС України у Волинській області безпідставно було вилучено у ОСОБА_3 мобільний телефон марки „Нокіа-206 ІМЕІ № НОМЕР_1 , дві сім-картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та карту памяті розміром 4ГБ, які належать йому на праві власності, вони не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому повинні бути негайно повернені на вимогу власника.
Крім того, вказали, що на даний час не встановлено конкретного власника телефона, а тому немає підстав добровільно видане майно повернути ОСОБА_3 .
Дослідивши подану скаргу та матеріали до неї, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, в зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 8 Конвенції прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З наданих скаржником органу досудового розслідування та слідчому судді документів та доказів неможливо зробити беззаперечний висновок щодо власника мобільного телефона марки „Нокіа-206 ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_4 , оскільки показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , квитанція № 5886 від 12.08.2014 року та товарний чек від 04.12.2013 року в порівнянні з повідомленням потерпілої ОСОБА_7 , наданою нею коробкою до телефона, де містяться його ідентифікаційні номери, відомості отримані під час проведення слідчих дій з участю потерпілої не спростовують можливе право власності ОСОБА_7 на телефон, добровільно виданий ОСОБА_3 працівнику оперативного підрозділу.
Висновок щодо можливого власника телефона марки „Нокіа-206 ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_4 , та щодо можливої причетності ОСОБА_3 або інших осіб до його викрадення можливо зробити лише внаслідок проведення додаткових слідчих дій в межах досудового розслідування по даному кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України.
Таким чином встановлено, що слідчий ОСОБА_6 та процесуальний керівник ОСОБА_5 під час розслідування даного кримінального провадження діяли відповідно до вимог ст. 9 КПК України та інших вимог КПК України, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що втручання органу досудового розслідування в приватне та сімейне життя та кореспонденцію скаржника ОСОБА_3 було здійснено органом досудового розслідування згідно із законом і було необхідним та виправданим для захисту прав та свобод осіб, в даному випадку потерпілої особи та самого скаржника.
А тому підстав для задоволення скарги слідчий суддя не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Любешівського
районного суду ОСОБА_1