Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1560/15-к
№ провадження 1-кп/541/128/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 23 червня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській області, м. Охтирка, українеця, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, безробітній, призваний Охтирським РВК 24 березня 2014 року, який зареєстрований та за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за вказаною адресою. м.т. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , являючись солдатом військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , усупереч вимогам ст. ст. 4,11, 16, 28, 30,37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 05 лютого 2015 року за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, відкрито відмовився виконувати наказ командира військової частини від 05.02.2015 року №40 та бойове розпорядження Командувача СВ ЗС України від 03.02.2015 року №04 стосовно виключення зі списків особового складу військової частини пп НОМЕР_2 та переміщення до Донецької та Луганської областей для забезпечення проведення Антитерористичної операції, залишившись в м. Миргород Полтавської області, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та по суті обвинувачення показав, що дійсно 24 березня 2014 року призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та відправлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . 05 лютого 2014 року йому та іншим військовослужбовцям капітаном ОСОБА_5 було доведене розпорядження виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.02.2015 року №04 про вибуття батареї до м. Дебальцеве Донецької області. Він відмовився виконувати даний наказ так як май низький моральний дух на той момент в зв`язку із тяжким станом здоров`я його доньки, Ренати.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнає свою вину у вчиненні злочину, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною повністю. Його злочинні діяння, що виразились в умисній відкритій відмові виконати наказ начальника, містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого в справі не вбачається.

Обставинами, що пом`якшує вину обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння у розкритті та розслідуванні злочину.

При призначенні міри покарання обвинуваченому судом враховується що вчинене протиправне діяння відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості, відсутність тяжких наслідків, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання, а також особу обвинуваченого, який має молодий вік, постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню доньку та задовільно характеризувався під час проходження служби, тому суд керуючись ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе при призначенні покарання перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 402 КК України, а саме штрафу. На переконання суду саме даний вид покарання буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення підсудного. Враховуючи, що обвинувачений має мінливий та невеликий дохід та на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, суд керуючись ч. 4 ст. 53 КК України вважає за необхідне покарання у виді штрафу розстрочити строком на 7 місяців сплачуючи щомісяця певну частину суми штрафу.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосування ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 411 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6987 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень.

На підставі ч. 4 ст 53 КК України сплату штрафу в сумі 6987 грн. розстрочити строком на 7 місяців з обов`язковою сплатою щомісяця суми не менше 1000 (однієї тисячі гривень).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1