УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5938/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Муравленко
Тюменської області, РФ, громадянина України,
АДРЕСА_1 , судимого: - 17.06.2010 року
Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185
ч.3, 75,104,76 КК України на 3 (три) роки
позбавлення волі, звільненого від відбування
покарання з випробуванням та іспитовим строком 1
рік 6 місяців; - 13.12.2011 року Бердичівським
міськрайонним судом Житомирської області за
ст.ст. 309 ч.1, 71 ч.1 КК України на 3 роки 4 місяці
засуджено за ст. 185 ч.2 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.12.2011 року, визначено ОСОБА_6 до відбуття остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, зараховано покарання відбуте повністю за попереднім вироком.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, обрано тримання під вартою.
Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 рахується з 20.10.2014 року, зараховано в строк відбуття покарання - час перебування засудженого під вартою з 04.11.2011 року по 20.10.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 687,96 грн. судових витрат.
Речові докази у справі запчастини до моторолера, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, повернуто спадкоємцям ОСОБА_7 ..
Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_6 17.09.2011 року приблизно о 01 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, зайшов у двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де повторно, таємно викрав належний ОСОБА_7 моторолер фірми «Evolution», об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметри, що стояв у дворі даного будинку, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6000 грн..
В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вирок та зняти обвинувачення Бердичівського міськрайонного суду від 20.10.2014 року. Встановити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з недостатністю його участі у вчиненні злочину.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вирок підлягає скасуванню, в зв`язку з однобічністю та неповнотою дізнання, невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи, неповнотою досудового і судового слідства.
На думку апелянта, однобічність та неповнота досудового слідства полягає в тому, що не досліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для рішення справи.
Апелянт вважає, що суд не розглянув іншу сторону, чи був взагалі в потерпілого скутер і не провірив та не долучив до справи відповідні документи, які підтверджують чи взагалі купував ОСОБА_7 , знайшовший та вилучений працівниками міліції скутер. Так як відповідно до висновку експерта № 193 від 16.06.2014 року, надані на дослідження предмети, перевірились по каталогу запчастин до фірми «Evolution», не виявились можливими до фірми «Evolution».
Судом також не взята до уваги поведінка потерпілого, відсутність в нього документів, які підтверджують його право власності на викрадений скутер.
Апелянт вважає, що суд віднісся до нього предвзято, не перевірив покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покази яких вплинули на весь хід судового слідства.
Заслухавши доповідача по справі, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обгрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах: показах потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами огляду місця події, огляду предметів, відтворення обстановки та обставин події, очної ставки, огляду предметів, довідкою ПП ОСОБА_15 , висновком експерта № 193 від 16.06.2014 року, постановою про закриття кримінального провадження від 30.04.2014 року, згідно яких, дійсно ОСОБА_6 17.09.2011 року приблизно о 01 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, зайшов у двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де повторно, таємно викрав належний ОСОБА_7 моторолер фірми «Evolution».
Кримінальне провадження по факту застосування службовими особами Бердичівського МВС незаконних методів слідства відносно ОСОБА_6 за ст. 365 ч.2 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення ( т.2 а.с. 47-51).
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на повно та всебічно перевірених доказах як під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.
Доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені в апеляції про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки він не відповідає вимогам закону, у зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового і судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, досудовим слідством зібрано достатньо переконливих доказів доведеності витни ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 моторолера фірми «Evolution» вартістю 6 000 грн., яким він згодом розпорядився на свій розсуд, про що безпосередньо вказують, крім інших доказів, покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..
Так, допитаний в судовому засіданні 04.03.2013 року потерпілій ОСОБА_7 (т.1 а.с. 265), який помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що в березні 2011 року він купив собі скутер фірми «Evolution» за 6800 грн. Скутер був жовтого кольору і він його не перефарбовував. Коли були гроші, то скутер він ставив на зберігання на стоянці, а якщо грошей не було, то біля під`їзду свого будинку 16 вересня 2011 року він викопав картоплю та у вечірній час приїхав додому та поставив моторолер біля під`їзду. Наступного дня приблизно об 11 годині він вийшов на двір з квартири і виявив відсутність свого моторолера, після чого звернувся із заявою до міліції.
Через деякий час йому передзвонили працівники міліції і повідомили, що знайшли скутер. Приїхавши він побачив скутер червоного кольору. З працівниками міліції вони поїхали до магазину, де він купував скутер, дізнались номер двигуна і звірили його з номером на знайденому скутері. Номери співпали. Решту деталей його скутера знайшли в якомусь сараї в селі. В подальшому ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 відшкодували йому 4000 грн., які він розцінює як відшкодування шкоди за те, що вони розбирали скутер.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, будучи допитаним в ході досудового слідства свідок ОСОБА_10 пояснив, що приблизно в кінці вересня чи на початку жовтня 2011 року йому зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_16 , який проживає в м. Бердичеві, і попросив дозволу залишити у нього на зберігання свого моторолера. Через короткий проміжок часу до нього додому приїхав ОСОБА_16 на моторолері чорного кольору, повідомивши, що даний моторолер належить йому, і залишив його на зберігання на декілька днів. При цьому ОСОБА_16 дозволив користуватись моторолером при необхідності та показав яким чином заводити двигун моторолера, так як замок запалення був зламаний. Через декілька днів до нього додому на моторолері приїхав його знайомий ОСОБА_17 і запропонував поїхати з ним в с. Озадівка, на що він погодився. Після цього, взявши моторолер, який йому залишив ОСОБА_16 , він разом з ОСОБА_18 поїхали в с. Озадівка. При цьому ОСОБА_17 поїхав на своєму моторолері, по дорозі у моторолері ОСОБА_16 закінчилося пальне, тому ОСОБА_17 запропонував йому залишити моторолер у його родича на ім`я ОСОБА_19 у с. Озадівка. Привівши моторолер до ОСОБА_19 , вони його залишили і поїхали на моторолері ОСОБА_9 по своїм справам. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_16 і повідомив, що скоро приїде за своїм моторолером, на що він відповів, що знаходиться на заробітках і його немає вдома. В ході телефонної розмови він назвав номер телефону ОСОБА_20 та сказав зателефонувати до нього і домовитись з приводу моторолера. Про те, що моторолер якого йому залишив ОСОБА_16 був крадений, він не знав ( т.1 а.с. 49-50, 81-82).
Свідок ОСОБА_10 також пояснив, що раніше він не був знайомий з ОСОБА_6 . Згодом, ОСОБА_6 подзвонив на його телефон, повідомивши, що його номер телефону йому дав родич свідка та попросив поставити в нього скутер. ОСОБА_6 привіз до нього скутер чорного кольору, повідомивши, що він не крадений. В подальшому з ОСОБА_21 вони поїхали в с. Озадівка і по дорозі у скутера, якого привіз засуджений закінчилось пальне. Скутер вони залишили знайомому на ім`я ОСОБА_22 , який проживав в селі. Після цього свідок поїхав на заробітки. В подальшому він розрахувався з потерпілим за вказаний скутер. Як розбирався скутер йому не відомо. Коли він сказав ОСОБА_6 показати документи на скутер, то той показав пластикову картку. Скутер у ОСОБА_6 він не купував і грошей за нього не давав.
Свідок ОСОБА_11 також повністю підтвердив свої покази, надані під час судового розгляду справи (т.1 а.с. 258-260) про те, що приблизно в жовтні 2011 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 поїхали покататись на скутерах в с. Озадівка. ОСОБА_10 їхав на скутері, якого раніше свідок у нього не бачив. По дорозі моторолер ОСОБА_10 поламався і вони завели скутер до ОСОБА_12 , де і залишили, сказавши, що заберуть пізніше. Через три дні йому зателефонував ОСОБА_16 (зазначивши, що голос засудженого схожий на голос ОСОБА_16 , але на 100% не впевнений) і сказав, що він власник скутера. ОСОБА_16 повідомив, що номер телефону свідка йому дав ОСОБА_10 .. Свідок зателефонував ОСОБА_10 і той підтвердив, що ОСОБА_16 дійсно власник скутера. Далі ОСОБА_16 попросив свідка розібрати його скутер на запчастини за винагороду. Погодившись, він розібрав скутер ОСОБА_16 і попросив у того дозволу залишити собі двигун. ОСОБА_16 погодився і тоді він, розібравши моторолер ОСОБА_16 , переставив з нього двигун з заднім колесом, два дзеркала заднього виду на свій моторолер, а розібраний моторолер ОСОБА_16 залишився у сараї ОСОБА_12 . За деталі, які він забрав собі, свідок мав розрахуватись з ОСОБА_16 при зустрічі, однак , коли він набирав номер телефону ОСОБА_16 , то той був поза зоною досяжності. Через деякий час до нього приїхали працівники міліції.
Скутер був чорного кольору, але верхній шар чорної фарби був нанесений на фарбу жовтого кольору. Жовтими з мопеду залишались лише диски коліс. Про те, що даний моторолер був крадений, він не знав. В подальшому за вказівкою слідчого вони удвох з ОСОБА_10 відшкодували потерпілому 4000 грн. за те, що розбирали його скутер, щоб не мати проблем.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що з засудженим і потерпілим він не знайомий. Дати події не пам`ятає, але в один із днів, у вечірній час до нього приїхали ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та повідомили, що один із скутерів, на яких вони приїхали, зламався і попросили залишити його у свідка. ОСОБА_12 дозволив залишити скутер у себе. Через декілька днів приїхав ОСОБА_11 і повідомив, що скутер належить ОСОБА_10 і той йому дозволив розібрати скутер на деталі. ОСОБА_11 почав розбирати скутер, а свідок поїхав на роботу в м. Бердичів. Коли розбирався скутер, то свідок помітив, що його деталі перефарбовані. Деталі від скутера знаходились в нього в сараї біля одного місяця, а потім приїхали працівники міліції і від них він дізнався, що скутер крадений.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, під час досудового слідства ОСОБА_6 особисто надавав покази про те, що в середині вересня 2011 року він вирішив викрасти моторолер жовтого кольору, який бачив у дворі будинку АДРЕСА_2 . 17.09.2011 року приблизно о 01 годині, він взяв викрутку та пішов до даного будинку. Спочатку штовхнув моторолер ногою, щоб перевірити чи не обладнаний він сигналізацією. Побачивши, що моторолер не обладнаний сигналізацією, зняв його з лапки і відвів за контейнер, що знаходився неподалік у дворі, де зламав замок на кермі. Після цього за допомогою викрутки він відвинув пластини біля замка запалення, відірвав дроти та завів двигун моторолера. Після цього він поїхав на моторолері додому, де взяв балончик з чорною фарбою і поїхав на вул. Короленка до пустиря, де перефарбував моторолер у чорний колір. Потім він поїхав в с. Підгороднє до свого знайомого ОСОБА_25 , щоб сховати у нього викрадений моторолер. Про те, що моторолер був крадений, ОСОБА_26 він не повідомляв. Через декілька днів він мав їхати до ОСОБА_25 , але не встиг, так як його затримали працівники міліції ( т.1 а.с. 47-48).
Дані покази підтверджуються явкою з повинною (т.1 а.с. 46), яка власноручно написана засудженим ОСОБА_6 без застосування до нього фізичного та психологічного впливу.
Посилання засудженого ОСОБА_6 з приводу того, що його явка з повинною була написана під тиском працівників міліції, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини були перевірені органами досудового розслідування.
Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2014 року, кримінальне провадження по факту застосування службовими особами Бердичівського МВС незаконних методів слідства відносно ОСОБА_6 за ст. 365 ч.2 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення ( т.2 а.с. 47-51).
Крім того, згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 14.12.2011 року з фото таблицею до нього з участю ОСОБА_6 , який розповів та показав на місцевості, як та при яких обставинах вчинив крадіжку моторолера фірми «Evolution» в дворі будинку АДРЕСА_2 ( т.1 а.с. 75-77).
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав вказаний протокол належним та допустимим доказом, оскільки обставини, зазначені в протоколі відтворення обстановки та обставин події узгоджуються з іншими доказами та відповідають фактичним обставинам справи.
Те, що вказаний моторолер, викрадений ОСОБА_6 , належав на праві власності та був придбаний потерпілим ОСОБА_7 було достеменно встановлено органами досудового розслідування шляхом отримання інформації з магазину.
Допитана свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 раніше вона не знала. На час розслідування вказаної кримінальної справи вона проходила практику в міліції і слідчий запросив її бути понятою при відтворенні обстановки та обставин події. Вона пам`ятає, що ОСОБА_6 при відтворенні місця події визнав та відтворив обставини вчинення злочину, пов`язаного з викраденням майна ОСОБА_7 , особисто показав, де і коли він викрав скутер. При цьому, ОСОБА_6 особисто детально розповідав про час та спосіб вчинення злочину, самостійно повідомляв яким саме чином він вчинив злочин. Після слідчої дії вона підписала протокол.
Вказаного свідка засуджений ОСОБА_6 раніше не знав, а тому у ОСОБА_13 не було підстав його оговорювати.
Покази засудженого ОСОБА_6 , які він дав під час судового та апеляційного розгляду справи про те, що скутер він не крав та не завозив ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 не телефонував та не давав вказівок розібрати скутер, апеляційний суд вважає непереконливими та розцінює їх як намагання ОСОБА_6 уникнути від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Вищезазначеним доказам в їх сукупності суд першої інстанції надав вірну оцінку, здійснивши правильні юридичні висновки, які є достатньо обґрунтованими та належним чином мотивовані.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши всі надані по справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, а саме у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є доведеною.
Ставити під сумнів достовірність вищезазначених показів свідків та потерпілого, які узгоджуються з іншими, зібраними по справі доказами, як і вважати, що досудове та судове слідство по даній кримінальній справі проведено неповно та упереджено у апеляційного суду будь-яких підстав немає.
Посилання засудженого ОСОБА_6 на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки та не долучив до справи документи, які підтверджують чи купував потерпілий ОСОБА_7 скутер, є безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, які не підтверджені будь-якими даними та переконливими доказами.
Згідно довідки ПП ОСОБА_15 , станом на 17.09.2011 року вартість моторолеру жовтого кольору, який ОСОБА_7 придбав у нього 30.03.2011 року, становила від 6000 грн. ( т.1 а.с. 20). Згодом, як убачається з наведених по справі доказів викрадений моторолер фірми «Evolution» був перефарбований в чорний колір.
Суд першої інстанції також відповідним чином дослідив та оцінив висновок експерта № 193 від 16.06.2014 року, згідно якого надані на дослідження предмети являються окремими конструктивно закінченими деталями транспортного засобу, судячи з їх форми, розмірів та призначення, деталями до моторолера. У зв`язку з відсутністю на предметах маркувальних позначень (каталожних номерів), відсутністю інформації про конкретну модель моторолера фірми «Evolution» і відповідно каталогів запчастин моторолера форми «Evolution», встановити чи відносяться дані деталі до комплекту моторолера «Evolution» не виявилось можливим. Частини металевих предметів у мішку під № 4 з слідами розділення, судячи з їх форми, розмірів, матеріалу виготовлення, кольору зовнішнього покриття, могли становити одне ціле раму моторолера, однак, враховуючи механізм розділення предметів абразивним кругом, у процесі якого відбувається видалення частин предмету, а сліди на торцевих поверхнях об`єктів утворені шляхом послідовного накладення трас та уступів і не мають ідентифікаційної вагомості, дати ствердну категоричну відповідь, що дані предмети становили раніше одне ціле, не можливо.
Враховуючи, що надані на дослідження деталі є конструктивно закінченими виробами та можуть встановлюватись на любі моторолери певної марки, дати стверджувальну, категоричну відповідь, що дані деталі раніше становити одне ціле моторолер фірми «Evolution», не можливо. Ознакою того, що надані деталі раніше становили одне ціле моторолер фірми «Evolution», може бути наявність на зовнішній поверхні переважної більшості деталей облицювання та рами фарби сріблястого кольору, нанесеної поверх основного шару фарби (може бути свідчення того, що моторолер перефарбовувався у процесі експлуатації), однак зробити категоричний висновок про те, що хімічний склад даної фарби однаковий, не виявилось можливим ( т.2 а.с. 62-76).
Покарання засудженому ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий та на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення попередніх злочинів. Свою вину не визнав та не розкаявся за вчинений злочин, спричинену шкоду потерпілому не відшкодував.
Як особа за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, ніде не працює та не навчається, схильний до вчинення корисливих злочинів, за що притягувався до кримінальної відповідальності та двічі засуджувався, у тому числі й за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України..
Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , скасування обвинувального вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 та постановлення щодо нього виправдувального вироку.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (редакції 1960 року), апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України без зміни.

Судді: