Справа № 606/2649/14-к
І м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2015 року
Теребовлянський районний суд в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котузів Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-
за ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
09 серпня 2014 року приблизно о 09 год., ОСОБА_6 знаходячись на території свого господарства, що в Надрічне Теребовлянського району, на грунті особистих неприязних відносин, вступив в словесний конфлікт із сусідкою ОСОБА_7 , яка знаходячись на території свого помешкання проводила господарські роботи неподалік огорожі між їхніми господарствами.
Під час даної сварки у ОСОБА_6 , раптово виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_7 . У зв`язку з чим ОСОБА_6 , цілеспрямовано реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесного ушкодження потерпілій, діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин, з мотивів явної неповаги, взявши палицю, яка знаходилась неподалік, через огорожу наніс нею один удар в область голови ОСОБА_7 , в результаті чого заподіяв їй фізичну біль та тілесні ушкодження.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді : травматичного ушкодження м`яких тканин потилично тім`яної ділянки голови у вигляді синця, які за ступенем тяжкості належать легких тілесних ушкоджень тривалістю не більше як шість діб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та дав показання, що він проживає у власному будинку, що в с. Надрічне, Теребовлянського району. По сусідству з його господарством розташоване господарство Віцентної ОСОБА_8 , з якою у нього на протязі тривалого періоду склались недоброзичливі стосунки, які переростають у сварки на побутовому рівні. Так, 09 серпня 2014 року біля 09 год., знаходився на території свого господарства у господарських потребах, неподалік огорожі між його та ОСОБА_7 , господарствами. В цей час він побачив, що ОСОБА_7 , за допомогою драбини, перелізла на дах його господарського приміщення де, знаходились кури. Після чого вернулась тим самим шляхом до свого господарства. Побачивши це він звернув їй увагу, що вона залазить до його господарства. У них почалась сварка, під час якої ОСОБА_7 , взявши палицю (лату) кинула у нього, однак він пригнувся після чого вона кинула у його напрямку уламки цегли, які знаходились на території її господарства. Після цього він пішов у своїх господарських справах. Також зазначив, що дійсно у них був конфлікт, однак будь-яких тілесних ушкоджень він їй не завдавав.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановлені об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків та іншими доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала показання, що 09 серпня 2014 року біля 09 год., вона знаходилась на подвір`ї свого господарства, біля огорожі у вигляді сітки, яка розмежовує її господарство з господарством ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_6 також в господарських потребах перебував неподалік огорожі з своєї сторони господарства. Вона взяла на території свого господарства дерев`яну палицю, щоб закрити отвір в огорожі, щоб не проходили кури. ОСОБА_6 , побачивши це почав до неї кричати після чого взявши дерев`яну палицю (лату), яка була оперта на огорожу, що розмежовувала господарства, і через вказану огорожу наніс їй один удар по голові. Від даного удару у неї запаморочилась голова, після чого її племінник ОСОБА_9 , викликав швидку, яка її доправила в Золотниківську лікарню, де вона перебувала на лікуванні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, що 09 серпня 2014 року він перебував в м. Тернопіль, у своїх справах, приблизно 14 год., до нього на мобільний зателефонувала його мати ОСОБА_7 та повідомила його, що її сусід ОСОБА_6 , з яким на протязі тривалого періоду часу виникають конфлікти на побутовому рівні, палицею завдав їй удару по голові, а саме як пояснила йому мама, що вона знаходилась на подвір`ї свого господарства, біля огорожі з господарством ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_6 також в господарських потребах перебував неподалік огорожі з своєї сторони господарства. ОСОБА_7 його мати взяла дерев`яну палицю, щоб закрити нею отвір в огорожі, щоб не проходили кури. ОСОБА_6 , побачивши це почав до неї кричати і взявши дерев`яну палицю, наніс їй один удар по голові. ОСОБА_7 його мати зателефонувала до нього і попросила викликати швидку, оскільки від удару у неї погіршилось самопочуття. Після чого він зателефонував до двоюрідного брата ОСОБА_9 , щоб той викликав швидку, оскільки брат перебував в с. Надрічне, Теребовлянського району, і він скоріше б викликав лікарів. При цьому він розповів брату про факт та обставини побиття матері ОСОБА_7 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що в серпні 2014 року біля 9 год. 30 хв. зателефонував до нього двоюрідний брат ОСОБА_10 та сказав, щоб він визвав швидку, так як його матір ОСОБА_7 потрібно завести в лікарню. Як пояснила йому матір, вона знаходилась на своєму подвір`ї, біля огорожі у вигляді сітки, яка розмежовує їхнє господарство з господарством ОСОБА_6 . Мати ОСОБА_7 взяла дерев`яну палицю, щоб закрити нею отвір в огорожі, щоб не проходили кури. ОСОБА_6 , побачивши це почав до неї кричати та взяв дерев`яну палицю (лату), яка була оперта на огорожу і наніс ОСОБА_7 один удар по голові.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав показання, що в серпні 2014 року зранку його дружина ОСОБА_7 знаходилась на подвір`ї, біля огорожі у вигляді сітки, яка розмежовує їхнє господарство з господарством ОСОБА_6 . ОСОБА_7 взяла дерев`яну палицю, щоб закрити нею отвір в огорожі, щоб не проходили кури. ОСОБА_6 , побачивши це почав до неї кричати та почувши цей крик ОСОБА_11 вийшов на подвір`я, щоб зрозуміти, що спричинило сварку, після цього побачив, що ОСОБА_6 взяв дерев`яну палицю (лату), яка була оперта на огорожу і наніс дружині ОСОБА_7 один удар по голові. Від даного удару у неї запаморочилась голова, після чого схопив її, щоб вона не впала та зателефонували синові ОСОБА_10 , щоб визвати швидку. Дружину швидкою доставили в лікарню, після чого працівники міліції приїхали та проводили опитування на якому ОСОБА_6 показав як він дерев`яною палицею вдарив дружину по голові.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання, що 09 серпня 2014 року о 09 год. її чоловік ОСОБА_6 знаходився на території свого господарства у господарських потребах, неподалік огорожі між їхнім та ОСОБА_7 , господарствами. В цей час ОСОБА_7 , за допомогою драбини, перелізла на дах їхнього господарського приміщення де, знаходились кури. Після чого вернулась тим самим шляхом до свого господарства. Побачивши це він звернув їй увагу, що вона залазить до його господарства. У них почалась сварка, під час якої ОСОБА_7 , взявши палицю (лату) кинула у чоловіка ОСОБА_6 , однак він пригнувся після чого вона кинула у його напрямку уламки цегли, які знаходились на території її господарства. Після цього він пішов у своїх господарських справах. Також зазначила, що дійсно у них був конфлікт, однак будь-яких тілесних ушкоджень він їй не завдавав. По сусідству з ОСОБА_7 , з якою у них на протязі тривалого періоду склались недоброзичливі стосунки, які переростають у сварки на побутовому рівні.
Показання свідка ОСОБА_12 дружини обвинуваченого ОСОБА_6 , суд оцінює критично, так як вони на думку суду дані з метою уникнення обвинуваченого ОСОБА_6 відповідальності, та спростовуються іншими доказами.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доводиться іншими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 серпня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 прийнято усну заяву (повідомлення) про факт нанесення тілесних ушкоджень, з якої вбачається, що 09 серпня 2014 року, о 09 год. 00 хв., сусід через огорожу господарства завдав удару дерев`яною палицею по голові ОСОБА_7 , яка знаходилася на території свого господарства, що в с. Надрічне, Теребовлянського району Тернопільської області.
- висновком експерта № 1452 від 20 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_7 , беручи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що ОСОБА_7 впродовж 20 ліжко-днів (09 по 29 серпня 2014 року) перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Золотниківської комунальної районної лікарні з приводу захворювання - гіпертонічної хвороби. Також у медичній карті описані прояви травматичного ушкодження м`яких тканин волосистої частини (в одному записі тім`яної, в іншому потиличної ділянки) у вигляді синця. Вказане ушкодження спричинене в результаті дії тупого предмету, незадовго до звернення за медичною допомогою, не виключено в строк і за обставин, наведених у постанові 09 серпня 2014 року при нанесенні удару в ділянку голови дерев`яною палицею. Описане у медичній карті тілесне ушкодження має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість діб та, відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за ступенем тяжкості належить до легких.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 повністю підтвердив складений ним висновок експерта № 1452 від 20 жовтня 2014 року.
- медичною картою стаціонарного хворого № 575, в якій вказано, що хворий ОСОБА_7 направлена швидкою допомогою в Золотниківську КРЛ з діагнозом гіпертонічна хвороба, гіпертонічний кризиз, закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його майновий стан, негативну характеристику, а також те, що він раніше не судимий, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
ОСОБА_7 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, у якому просить стягнути з ОСОБА_6 в її користь 3590 грн. 34 коп. матеріальної шкоди, та 8600 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазнала моральної шкоди, оскільки їй було завдано фізичного болю та душевних стражданнях, якого потерпіла зазнала у зв`язку із спричиненими тілесними ушкодженнями, а також був втрачений сон, зазнала душевних страждань, пов`язаних із протиправною поведінкою обвинуваченого, тривалим лікуванням, необхідністю продовження лікування.
Після нанесених їй тілесних ушкоджень, людині похилого віку, жінці яка постійно хворіє, і яка тривалий час знаходилася у лікарні на стаціонарному лікуванні була відірвана від сім`ї, що спричинило труднощі у повсякденному житті. Після стаціонарного лікування вимушена була звертатися до інших лікарів - спеціалістів оскільки травматичний синдром вплинув не тільки на фізичний стан здоров`я, а й на психологічний. ОСОБА_7 дуже переживає та не почуває себе у безпеці навіть на своєму подвір`ї, що спричинило дискомфорт та негативні емоції, що порушило її нормальний спосіб життя, втратила спокій та сон.
У зв`язку з переліченими обставинами у ОСОБА_7 було порушено її нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у неї депресивний стан.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Тому суд вважає, що із врахуванням душевних страждань та фізичного болю спричиненого протиправною поведінкою обвинуваченого, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 3000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а у решті позову слід відмовити у зв`язку безпідставністю позовних вимог.
Також, позивачка ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про залишення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду, так як буде звертатися з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в цивільно-правовому порядку. А тому позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3590 грн. 34 коп. слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 127-130, 342-368, 374-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 850 грн. в дохід держави.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 3000 грн. моральної шкоди завданої скоєням кримінального правопорушення.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_14