АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №2030/3475/14 Головуючий 1 інстанції: Провадження №11-кп/790/505/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Харківської області провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Первомайського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, раніше не судимого,-
повернуто Первомайському міжрайонному прокурору Харківської області, зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. ст. 52, 55, 59, 109, 291 КПК України.
Згідно обвинувального акту, 16 червня 2014 року, близько 18 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо мопеду марки "SABUR", без реєстраційного номеру. Після чого, керуючи мопедом поїхав по пішохідній дорожчі, розташованій біля Первомайської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 на 4 мікрорайоні м. Первомайський. Рухаючись у вказаному напрямку водій ОСОБА_10 , в порушення вимог п. 11.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими "Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил" та п. 26.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким "Пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху", скоїв наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по пішохідній доріжці у напрямку будинку 6, який знаходиться на 4-м-ні м. Первомайський, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1611-С/14 від 01.08.2014 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої гомілки у вигляді закритого перелому двох кісток гомілки на рівні середньої третини зі зміщенням, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Порушенням водієм неповнолітнім ОСОБА_9 вимог пунктів 11.13 та 26.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події з її наслідками згідно висновку авто технічної експертизи № 10145/14 від 29.09.2014 року.
Обґрунтовуючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на те, що в порушення вимог ст. 109 КПК України у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема відсутні: повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, (ст. 214 КПК України); проведені процесуальні дії: час повідомлення про підозру, дата та час закінчення досудового розслідування. Вищевказане, на думку суду, свідчить про неповноту реєстру матеріалів досудового розслідування, та, як слідство цього, невідповідність вимогам КПК України. Суд в ухвалі також зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_9 надійшов до суду за підписом заступника Первомайського міжрайонного прокурора ОСОБА_12 , в той час, як згідно зі ст. 36 КПК України звернення до суду з обвинувальним актом віднесено до повноважень прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яким у даному кримінальному провадженні був прокурор Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 . Окрім того, як вказав суд, досудове розслідування проводилося щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , а тому, відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 52 КПК України, з моменту встановлення факту неповноліття повинна бути забезпечена обов`язкова участь захисника та законного представника малолітнього чи неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду, чого не вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, і що позбавляє суд можливості, відповідно до ст. 489 КПК України, належним чином викликати неповнолітнього обвинуваченого в судове засідання. Крім того, з фабули обвинувачення вбачається, що злочин було скоєно щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , 2010 року народження, а згідно відомостей про сторони кримінального провадження, потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , що не_відповідає, на думку суду, вимогам ст. 55 ч. 1, ст. 59 ч. 1 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про скасування ухвали суду та про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, посилаючись, що судове рішення суперечить вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а саме ст. 291 КПК України, тобто невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для направлення обвинувального акту прокурору. Крім того, прокурор не згоден з доводами суду, який керувався ст. 36 КПК України, тому що вказані доводи не розглядаються судом першої інстанції під час підготовчого засідання, так як питання пов`язані з оформленням супровідних листів, опису матеріалів кримінального провадження відносяться до компетенції канцелярії. Також не згоден з доводами суду, який керувався п. п. 1 , 2 ч. 2 ст. 52 КПК України, оскільки відповідно до норм Кримінального процесуального законодавства статус обвинуваченого особа отримує після надходження до суду обвинувального акту та крім того, обвинуваченому ОСОБА_9 виповнилося повних 18 років на момент пред`явлення йому підозри та направлення обвинувального акту до районного суду, таким чином суд не міг оперувати поняттям "неповнолітній обвинувачений". Крім цього, не згоден з тим, що суд першої інстанції самостійно зазначив про те, що злочин вчинено відносно потерпілої ОСОБА_11 , 2010 року народження, оскільки злочин відносно неї було вчинено на той момент коли їй виповнилося 4 роки, тому відповідно до п. 6 ст. 55 КПК України малолітню ОСОБА_11 можна віднести до осіб, які перебувають у стані, який унеможливлює подання заяви про вчинений злочин та визнання її самостійно потерпілою, у зв`язку з чим потерпілім по справі визнано ОСОБА_7 .
Апеляційним судом були належним чином повідомлені учасники процесу про день, час та місце розгляду провадження, однак обвинувачений та його захисник у судове засідання не з`явився та про уважність неявки не повідомили. У судовому засіданні учасники процесу не заперечували проти розгляду провадження за їх відсутності, а тому в силу ч. 4 ст. 405 КПК України така неявка не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши потерпілого про скасування судового рішення та про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні на судовий розгляд, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Із вимог ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п. 1-9 цієї частини вказаної статті, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто, виходячи з вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, положенням ст. 291 КПК України.
Як вбачається з змісту ухвали, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. ст. 52, 55, 59, 109, 291 КПК України, при цьому у судовому рішенні не встановив, та, як слідство цього, не зазначив, які саме передбачені п. п. 1-9 ст. 291 КПК України відомості не містяться в обвинувальному акті.

Отже, у судовому рішенні не вказані передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для його ухвалення.

З огляду на наведене є непереконливими, із зазначених у ухвалі підстав, висновки суду про повернення обвинувального акта як у зв`язку з неповнотою реєстру матеріалів досудового розслідування, так і у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта, нібито, вимогам ст. ст. 36, 52, 55, 59 КПК України.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 досяг вісімнадцятирічного віку на момент пред`явлення йому підозри і направлення обвинувального акту до суду, а тому відповідно до ст. 488 КПК України суд не позбавлений можливості належним чином викликати його в судове засідання, хоча він і підозрюється у скоєні кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.
Окрім того, виходячи з вимог ч. 6 ст. 55 КПК України, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо визнання потерпілім у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , тобто батька малолітньої ОСОБА_11 , 2010 року народження.
Що ж стосується вказівки суду про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 надійшов до суду за підписом заступника Первомайського міжрайонного прокурора ОСОБА_12 , в той час, як згідно зі ст. 36 КПК України звернення до суду з обвинувальним актом віднесено до повноважень прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яким у даному кримінальному провадженні був прокурор Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 то така вказівка суду, сама по собі, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Первомайського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді