Справа
№11-973 2007 p.
у 1 інстанції Кабанячий В. А.
Категорія ст. 286 ч.1 ККУ
Доповідач Рубайло Г.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня
2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Київської області

в складі:

головуючого -
Габріеля В. О.,

суддів - Рубайла Г. Я., Дриги А. М.,

з участю
прокурора Єлфімова І. П.,

засудженого
ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, що
затвердив обвинувальний висновок, заступника Переяслав-Хмельницького
міжрайонного прокурора Кардаша О. М. на вирок Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року, яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений
за ст. 286 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 2 роки.

На
підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком терміном 2 роки та покладені обов"язки
не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання , роботи або навчання та періодично з'являтись на реєстрацію.

Вирішені
цивільні позови та стягнуто з засудженого на користь потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 448 гривень
96 копійок матеріальних збитків та по 5 000 гривень моральної шкоди.

Як
зазначено у вироку 19 листопада 2005 року близько 14 години засуджений ОСОБА_1,
керуючи автомобілем ЗАЗ-110307 НОМЕР_1,
рухаючись у населеному пункті с
Гребля всупереч вимог п. п. 1.2, 1.5, 12.1, 3-29 Правил дорожнього руху без
урахування дорожньої обстановки, дорожніх умов, без дотримання вимог дорожніх
знаків та безпечної швидкості при повороті наліво не справився з управлінням
автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем
„Рено Невада" номерний
знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3
та пасажир автомобіля „Рено
Невада" ОСОБА_2 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В
апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку та постановления нового вироку,
оскільки суд всупереч
вимог закону при

2

застосуванні ст.
75 КК України звільнив засудженого від
відбування і додаткового покарання.

В
запереченнях потерпілі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 вважають апеляцію прокурора не обґрунтованою, вирок суду
належно обґрунтований, постановлений з урахуванням усіх скоєного злочину. З
наведених підстав просять вирок суду залишити без змін, а апеляцію прокурора
без задоволення.

Заслухавши
доповідача, прокурора, що підтримав апеляцію частково та просив привести вирок
у відповідність до закону, засудженого ОСОБА_1, який у виступі та останньому
слові просив залишити вирок суду без змін, а апеляцію без задоволення,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду зміні з таких
підстав.

Із
матеріалів справи видно, і це не заперечується в апеляції, що висновки суду про
доведеність вини ОСОБА_1 в порушення правил дорожнього руху, що призвело до
спричинення потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ґрунтуються на
доказах, яким суд дав об'єктивну оцінку і змістовно навів у вироку.

Кваліфікація
злочинних дій винного за ст. 286 ч.1 КК України є правильною, в апеляції не
оспорюється і колегією суддів під сумнів не ставиться.

Немає
підстав ставити під сумнів і рішення щодо виду та розміру покарання
засудженому. Із мотивувальної частини вироку вбачається, що суд вирішив це
питання з дотриманням вимог чинного законодавства. Було враховано характер і
ступінь суспільної небезпечності вчиненого. дані про особу винного, а також усі
ті обставини, що обтяжують та пом"якшують відповідальність засудженого.

Разом з
тим, звільняючи ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням
судом не чітко викладено у резолютивній частині висновок про те, що засуджений
на підставі ст.75 КК України звільняється лише від основного покарання, але не
звільняється від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами на 2 роки.

За таких
обставин апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні
та приведенні у відповідність до закону резолютивної частини вироку, що не
потребує постановления нового
вироку.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
прокурора задовольнити частково.

Вирок
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2007
року щодо ОСОБА_1 змінити, резолютивну частину вироку привести у відповідність
до вимог закону і вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України
засудженим на 2 / два / роки обмеження

3

волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 / два / роки.

На підставі
ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання у вигляді 2
років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов"язати його не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місці проживання, роботи або навчання
та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

В решті
вирок залишити без змін.