Справа № 346/3487/15-к
Провадження № 1-кп/346/237/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/237/2015 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, останній раз судимий за вироком Коломийського міськрайонного суду від 2.06.2008 року за ст.186 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі 2.02.2012 року, на утриманні двоє малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку з 22.00 год до 5.00 год. ранку, заборона виїзду за межі Коломийського району без дозволу начальника Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, зобов`язання явки щосуботи з 8.00 год. до 10.00 год. на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС, заборони відвідування закладів, де продаються на розлив спиртні напої. Однак обвинувачений ОСОБА_5 в порушення вказаного рішення суду та ст.9 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1994 року, порушив встановлені йому судові обмеження під час адміністративного нагляду при наступних обставинах. Так, при перевірці дотримання обвинуваченим правил адміністративного нагляду в період з 23.01.2015 року по 11.06.2015 року після 22.00 год. дільничим інспектором Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 було встановлено, що останній в період часу з 22.01.2015 року по 13.06.2015 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу начальника Коломийського УМВС України в Івано-Франківській області, залишив постійне місце проживання та перебував в Республіці Польща на сезонних роботах та в м.Харкові.

Крім того, 24.01.2015р., 31.01.2015р., 7.02.2015р., 14.02.2015р., 21.02.2015р., 28.02.2015р., 7.03.2015р., 14.03.2015р., 14.03.2015р., 21.03.2015р., 28.03.2015р., 4.04.2015р., 11.04.2015р., 18.04.2015р., 25.04.2015р., 2.05.2015р., 9.05.2015р., 16.05.2015р., 23.05.2015р., 30.05.2015р., 6.06.2015р., 13.06.2015р., 20.06.2015р., 27.06.2015р., обвинувачений ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС України в Івано-Франківській області за що на останнього 13.06.2015, 20.06.2015, 27.06.2015 року було складено адміністративні протоколи та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду порушив обмеження, передбачені п.п.1,2,3 ухвали Коломийського міськрайонного суду від 25.12.2014 року про встановлення адміністративного нагляду відносно нього, а саме п.1 заборони виходу з будинку з 22.00 до 5.00 год ранку , п.2 заборона виїзду за межі Коломийського району без дозволу начальника Коломийського МВ УМВС, п.3 зобов`язання явки кожної суботи з 8.00 год до 10.00 на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС України в Івано-Франківської області та ст.9 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 1994 року.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі і на нього були покладені обов`язки щодо реєстрації в органах міліції та зобов`язання не залишати своє місце постійного проживання. На нього неодноразово складались адміністративні протоколи за вчинення дрібного хуліганства, та також 25 грудня 2014 року щодо нього було встановлено адміністративний нагляд з встановленням обмежень. Однак, оскільки у нього є сім`я і необхідно годувати родину та двох дітей, він змушений був в січні 2015 року поїхати в Польщу на роботу, не поставивши до відома правоохоронні органи. Після цього він поїхав до м.Харкова,а потім повернувся до м.Коломия. Відповідно не прибував на реєстрацію до Коломийського МВ УМВС.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, наявність на утриманні двох дітей.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити покарання 1(один) місяць арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити на взяття під вартою - з 13 серпня 2015 року, 10.50 год.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1