Справа № 635/3363/15-к
Провадження 1-кп/635/535/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000637 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, одружений, має на вихованні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не засуджений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що 22 лютого 2015 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта зі швидкістю 55 км/год. по своїй смузі руху у бік м. Сімферополь. Під час руху по вказаній автодорозі, в районі 27 км + 100м Харківського району, Харківської області, ОСОБА_5 проявив необачність, не врахував дорожню обстановку та видимість, не зорієнтувався в дорожній обстановці і при виникненні небезпеки для руху, а саме - пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 і якого водій ОСОБА_5 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого автомобіля та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , згідно з висновками судово-медичних експертиз № №50-ОКБ/15 від 24.03.2015 та №55/50-ОКБ/15 від 31.03.2015, була заподіяна травма лівого променево-зап`ястного суглобу у вигляді закритого перелому епіметафизу променевої кістки з незначним зміщенням, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Своїми діями обвинувачений грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку із спричиненням пішоходу ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у обвинувальному вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не вбачає.

Також, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як невеликої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, одружений, має на вихованні неповнолітню дитину, не працює, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті закону, якою передбачена відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, при цьому обвинувачений раніше не засуджений, свою провину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому злочині, а потерпілий у судовому засіданні підтвердив відсутність до обвинуваченого претензій, в тому числі матеріального характеру, тому на підставі ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Витрати пов`язані із проведенням судової авто то-технічної експертизи № 237/15 від 25 березня 2015 року в розмірі 736,56 гривень, що підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу п. 2,3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової авто то-технічної експертизи у розмірі 736 (сімсот тридцять шусть) гривень 56 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1