Справа № 11-448 Головуючий у І інстанції Машарова
Категорія 5 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Авраменка М.Г.,

суддів Дриги А.М., Матюшка М.П.,

прокурора Нечепоренко С.П.,

захисника ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, який навчається в ТЕК БНАУ Київської області, м. Біла Церква, в групі К-22, не одруженого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, та покладено обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

в с т а н о в и л а:

Відповідно до вироку неповнолітнього ОСОБА_3 визнано винним і засуджено за те, що він навмисно завдав неповнолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоровя.

ОСОБА_3 засуджений за те, що він 12 квітня 2010 року о 18год. 30хв., знаходячись на спортивному майданчику ЗОШ №8 в м. Біла Церква, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс потерпілому ОСОБА_5 удар кулаком в область обличчя та ногою по правій руці, внаслідок чого завдав останньому тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої ліктьової кістки, який згідно висновку експерта № 240/д від 16 червня 2010 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

На вирок суду прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати у звязку з мякістю призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити засудженому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі, а на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки. Вважає вирок необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого, вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_3 судом не в повній мірі враховано дані, що характеризують його особу та ставлення до вчиненого.

Захисник засудженого подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати з підстав недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та постановити виправдувальний вирок.

Апелянт вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. У апеляції вказує, що суд не обґрунтував чому саме він взяв до уваги показання одних свідків, а відкинув покази інших, не дав належної оцінки показам свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 На думку захисника, істотно вплинуло на встановлення істини по справі не проведення такої слідчої дії, як відтворення обстановки та обставин події, про що ним ставилося питання на досудовому слідстві.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала свою апеляцію та заперечувала апеляцію захисника, пояснення засудженого, його захисника і законного представника, які просили виправдати ОСОБА_3, думку потерпілого та його законного представника про відсутність підстав для скасування вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_3 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 67 КПК України.

Обставини про те, що між засудженим і потерпілим була бійка визнав і сам ОСОБА_3 Проведеною у справі судово-медичною експертизою встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Суд правильно оцінив докази і навів у вироку мотиви, з яких він взяв за основу покази потерпілого і свідка ОСОБА_10 та визнав їх достовірними, та критично оцінив покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

При розгляді справи шляхом допиту судово-медичного експерта було спростовано покази підсудного про механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5, а тому підстав для проведення додаткової судово-медичної експертизи не вбачається.

Що стосується призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, то воно відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину й даним про особу винного і є достатнім для виправлення останнього.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляцій як в частині призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання, так і в частині його виправдання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляції прокурора і захисника залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2010р. щодо ОСОБА_3 без змін.

Головуючий

Судді