Справа № 196/1/15-к
№ провадження 1-кс/196/1/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14 листопада 2014 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого по кримінальному провадженню №0000471,

В С Т А Н О В И В :
Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 подав до суду скаргу на постанову слідчого СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14 листопада 2014 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого по кримінальному провадженню №0000471.

На обґрунтування своєї скарги адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що 03 травня 2013 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області виніс рішення по справі №196/273/13-ц, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 853722 грн., про що було видано відповідний виконавчий лист. На підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження. Проте, кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не повернули, таким чином вказане рішення суду не виконали.

16 листопада 2013 року управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області надіслало ОСОБА_5 лист за №Ф-2568-02, відповідно до якого у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

11 липня 2014 року слідчим Царичанського РВ ГУМВС за заявою ОСОБА_5 від 04.06.2014 року внесено відомості про вчинене ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінальне правопорушення до ЄРДР.

31 жовтня 2014 року ним, як представником потерпілого ОСОБА_5 , було надіслано до Царичанського РВ клопотання про вручення повідомлення про підозру, вихідний №224.2/310.

14 листопада 2014 року слідчий виніс постанову №19/7383, якою відмовив у врученні повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з підстав не достатності доказів, та яку він, як представник потерпілого, отримав лише 13 грудня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.40, 56, 58, 84, 99, 276, 303, 304 КПК України, прохає визнати постанову слідчого щодо відмови вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передбаченого ст.192 ч.2 КК України - неправомірною, скасувати дану постанову та зобов`язати слідчого вручити повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі.

Слідчий СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 ввжає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки винесена ним постанова про відмову у врученні повідомлення про підозру є законною.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_4 , та вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли до суду з Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.303 ч.1 п.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого ... у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником ...

Нормами ст 304 ч.1 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки, як вбачається з матеріалів скарги, копія постанови слідчого потерпілому ОСОБА_5 вручена не була, то строк оскарження починається з дня отримання представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 копії постанови, тобто з 13 грудня 2014 року, який представником потерпілого - не пропущений.

Відповідно до вимог ст.276 ч.1 п.3 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається з постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого по кримінальному провадженню №0000471 від 14.11.2014 року, яка оскаржується, останнім відмова у врученні повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обгрунтовується відсутністю доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.192 ч.2 КК України. При цьому, слідчий зазначив в постанові про необхідність збирання доказів для підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не вказавши які саме слідчі дії необхідно та планується провести по даному кримінальному провадженню для прийняття остаточного законного процесуального рішення, тоді як навіть не допитано потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, на думку слідчого судді, постанова слідчого про відмову у повідомленні про підозру є не вмотивованою, оскільки обгрунтувань прийнятого рішення не наведено, а посилання слідчого на відсутність доказів є формальним та передчасним, оскільки всі необхідні слідчі дії не проведені (не проведено допит потерпілого та його представника, тощо), а тому скаргу в частині визнання постанови слідчого неправомірною та її скасування слід задовольнити, направивши матеріали кримінального провадження до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення всіх необхідних слдічих дій з метою завершення досудового слідства в найкоротші розумні строки у відповідності з вимогами КПК України.

В іншій частині скарги - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 91, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14 листопада 2014 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого по кримінальному провадженню №0000471 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14 листопада 2014 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000471 - визнати неправомірною та скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.192 ч.2 КК України, повернути на адресу Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення всіх необхідних слідчих дій з метою завершення досудового слідства в розумні строки у відповідності з вимогами КПК України.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9