Ухвала

іменем україни

13 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 4 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_1,

встановила:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перевірку судових рішень в касаційному порядку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.

Всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, прокурором не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження його думки щодо незаконності вироку районного суду та ухвали апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої з урахуванням положень ст.ст. 412, 413, 414 КПК України

Доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неповноти судового розгляду не можуть бути предметом перевірки у суді касаційної інстанції, оскільки згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Статтею 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має право досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, які мають бути завірені належним чином. Додані прокурором копії судових рішень належним чином не завіренні, як це передбачено пунктами 18.2, 23.7.1 Інструкції з діловодства.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 4 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому п'ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3