Справа №1-86/08
ВИРОК

Іменем України

07 серпня 2008 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді:

Туржанського В.В.

при секретарі:

Мардар Л.Е.

з участю прокурора:

Корчинського І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу про обвинувачення:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого згідно вироку Кельменецького районного суд Чернівецької області від 28 серпня 1998 року за ст. 206 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на один рік, згідно вироку Ленінського районного суд м. Чернівці від 16 квітня 2002 року за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на один рік,

за ст. 345 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Біля 19 години 15 січня 2008 року, підсудний
ОСОБА_1
знаходячись у ізоляторі тимчасового тримання Кельменецького РВ УМВС Чернівецької області, діючи умисно, погрожував капітану міліції
ОСОБА_4
вбивством. Такі погрози підсудний здійснював у зв‘язку з тим, що
ОСОБА_4
, виконуючи свої службові обов‘язки по розкриттю злочину, відвідував матір підсудного
ОСОБА_2
і намагався виявити місце знаходження та відібрати пояснення у співмешканки підсудного
ОСОБА_3

Підсудний
ОСОБА_1
вину в скоєному не визнав та дав суду показання про те, що щодо нього по іншій кримінальній справі був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В період з 6 по 9 січня 2008 року, коли до нього на побачення приїжджала на побачення його співмешканка
ОСОБА_3
невідома особа підкинула їй у пачку із чаєм марихуану. Коли до нього на побачення приходила його мати
ОСОБА_2
, вона розповіла йому, що до них додому приходили працівники міліції, які шукали
ОСОБА_3
Вони зайшли в хату і у зв‘язку із спором за телефон штовхнули її, і внаслідок цього мати потрапила в лікарню. 15 січня 2008 року
ОСОБА_1
привезли у ізолятор тимчасового тримання Кельменецького РВ УМВС. Біля 19 години 15 січня 2008 року, коли у ізолятор тимчасового тримання Кельменецького РВ УМВС зайшов
ОСОБА_4
, підсудний почав з ним сваритися. Сварка тривала близько 10-15 хвилин. У розмові він з‘ясував, що це саме
ОСОБА_4
був вдома у матері. Можливо
ОСОБА_1
під час сварки і зірвався і погрожував
ОСОБА_4
, однак умислу вбивати його та членів його сім‘ї він не мав.
ОСОБА_1
дуже болісно сприйняв повідомлення матері у зв‘язку з тим, що протягом останніх років поховав трьох родичів. Лише нещодавно у нього помер батько. Підсудний був розгніваний з приводу того, що працівники міліції ходили його матері і внаслідок цього вона хвилювалася, захворіла. У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати.

Разом з тим, вина підсудного в скоєному повністю стверджується показами потерпілого, свідків, письмовими матеріалами справи.

Так, потерпілий
ОСОБА_4
дав суду показання про те, що він працює на посаді начальника сектора карного розшуку Кельменецького РВ УМВС Чернівецької області. В січні 2008 року до Кельменецького РВ УМВС в Чернівецькій області надійшли матеріали щодо виявлення у
ОСОБА_3
наркотичного засобу. 11 січня 2008 року їх передали йому для перевірки та прийняття рішення. В цей же день, біля 18 години, будучи в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області,
ОСОБА_4
разом з працівниками карного розшуку
ОСОБА_5
та
ОСОБА_6
знайшли у господарство, в якому проживає
ОСОБА_2
, підійшли до житлового будинку та постукали. Вийшла
ОСОБА_2

ОСОБА_4
представився та сказав, що шукає
ОСОБА_3

ОСОБА_2
сказала, що остання не проживає в с. Новоселиця, а живе в м. Чернівці і точна адреса їй невідома. Також
ОСОБА_2
повідомила, що у неї є номер телефону.
ОСОБА_2
запросила їх зайти в будинок, оскільки на вулиці було мокро і з стріхи текла вода.
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
та
ОСОБА_6
зайшли в будинок. На столі у кімнаті був мобільний телефон і якісь папери.
ОСОБА_2
дивилася папірці і не могла знайти номер телефону
ОСОБА_3

ОСОБА_4
запитав чий це телефон і чи немає у записній книжці телефону
ОСОБА_3

ОСОБА_2
відповіла, що цей телефон залишили діти і вона не вміє ним користуватися. Запропонувала подивитися самим.
ОСОБА_4
ввімкнув телефон і знайшов запис „мама”. Після цього він віддав телефон
ОСОБА_2
Всі працівники карного розшуку вийшли з будинку і вони поїхали в смт Кельменці. 15 січня 2008 року потерпілий був відповідальним по Кельменецькому РВ УМВС Чернівецької області. Коли він зайшов у ізолятор тимчасового тримання з метою перевірити порядок несення служби черговим міліціонером, підсудний почав кричати та лаятися. Коли
ОСОБА_4
відчинив вікно у дверях камери підсудного, останній запропонував йому представитися, а коли він представився, почав обзивати його лайливими та нецензурними словами, а також почав погрожувати
ОСОБА_4
та членам його сім‘ї вбивством у зв‘язку з тим, що нібито 11 січня 2008 року
ОСОБА_4
знаходячись у будинку
ОСОБА_2
та розшукуючи
ОСОБА_3
штовхнув та побив матір підсудного
ОСОБА_2
, у зв‘язку з чим вона лікувалася і лікарні. Зокрема
ОСОБА_1
сказав, що коли я вийду тобі кінець і твоїй сім‘ї. Також
ОСОБА_1
казав, що посадить
ОСОБА_4

Цього ж дня у Кельменецький РВ УМВС телефонувала
ОСОБА_2
,
ОСОБА_4
запитував її чи били її працівники міліції. Вона сказала що не били. Казала, що впала коли виходила із прокуратури Кельменецького району Чернівецької області.

Свідок
ОСОБА_7
дав суду показання про те, що він працює на посаді міліціонера ізолятора тимчасового тримання Кельменецького РВ УМВС Чернівецької області. В січні 2008 року, підсудний
ОСОБА_1
знаходячись у ізоляторі тимчасового тримання Кельменецького РВ УМВС Чернівецької області, погрожував капітану міліції
ОСОБА_4
та членам його сім‘ї вбивством, а саме він обзивав
ОСОБА_4
та погрожував, що коли вийде із місць позбавлення волі вб‘є його і сім‘ю. Слова „вб‘ю” свідок не чув, однак нецензурні слова які говорив підсудний мали таке значення. Наступного дня, під час побачення,
ОСОБА_1
казав матері щоб вона написала заяву в прокуратуру, що її побив
ОСОБА_4
, а мати відмовлялася. Таку заяву написала дружина
ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_8
дав суду показання про те, що він працює на посаді помічника чергового Кельменецького РВ УМВС Чернівецької області. Зимою 2008 року, коли свідок був на чергуванні, у ізоляторі тимчасового тривання знаходився
ОСОБА_1
який був дуже знервований.
ОСОБА_1
шумів, викликав керівництво РВ УМВС. Коли відповідальний по РВ УМВС
ОСОБА_4
зайшов у ІТТ та представився, підсудний
ОСОБА_1
погрожував капітану міліції
ОСОБА_4
та членам його сім‘ї вбивством. Погроза була висловлена у нецензурній формі. Зокрема підсудний обзивав
ОСОБА_4
та погрожував, що коли вийде із місць позбавлення волі вб‘є його та членів його сім‘ї. Також обіцяв звільнити з роботи і посадити. Всі ці подіє мали місце на протязі 10-15 хвилин. В цей же день до РВ УМВС телефонувала
ОСОБА_2
, яка під час розмови з
ОСОБА_4
сказала, що її ніхто не бив. Вона впала, коли виходила з суду.

Свідок
ОСОБА_2
дала суду показання про те, що вона є матір‘ю підсудного
ОСОБА_1
В січні 2008 року до неї у житловий будинок зайшов
ОСОБА_9
із мобільним телефоном в руках та повідомив
ОСОБА_2
що їй телефонує її колишня невістка
ОСОБА_10
Коли вона знаходилась із
ОСОБА_9
в кухні почула гавкіт собаки на вулиці. Коли вона вийшла на вулицю, там нікого не було. Коли свідок розвернулася, вона побачила в кімнаті трьох чоловіків. Вона злякалася. Зайшла в кімнату і спитала хто вони.
ОСОБА_4
представився і показав посвідчення. Питав де її дочка.
ОСОБА_2
сказала, що у неї немає дочки.
ОСОБА_4
сказав, що у
ОСОБА_2
має бути номер телефону
ОСОБА_3
і після цього підняв поліетиленову плівку на столі і почав шукати під нею номер телефону.
ОСОБА_2
почала закривати стіл. Сказала, що номера мобільного телефону немає.
ОСОБА_4
побачив мобільний телефон, почав виривати у
ОСОБА_2
з рук цей телефон. В цей час у кімнату зайшов
ОСОБА_9
, який їх бачив та бачив всі події. Після цього
ОСОБА_2
хитнулася і втратила свідомість. Коли прийшла в себе у будинку вже нікого не було. Про ці події вона розповіла
ОСОБА_1
коли була на побаченні з ним у СІЗО в м. Чернівці.
ОСОБА_2
дійсно падала перед прокуратурою Кельменецького району. У неї були травми раніше, вона погано пам‘ятає, забуває, що саме було. Заяви, яка була подана нею 16 січня 2008 року у прокуратуру Кельменецького району Чернівецької області вона не писала, лише підписала не читаючи заяву, яку склала
ОСОБА_10
Двері у її будинок ніхто не ламав. Ніхто у її дім не вривався. Замок також ніхто не ламав. Чому таке написано у її заяві до прокуратури вона не знає. Чому вона дала покази у прокуратурі Кельменецького району про те, що працівники міліції вирвали із замком двері у її будинку, виривали у неї з рук мобільний телефон її сина,
ОСОБА_2
не знає. Чому написала, що її штовхнули працівники міліції
ОСОБА_2
не знає. Вона стара жінка і все забуває.

Свідок
ОСОБА_11
дав суду показання про те, що він працює на посаді помічника начальника відділу – оперативного чергового Кельменецького РВ УМВС. В січні 2008 року, коли свідок був черговим по Кельменецькому РВ УМВС Чернівецької області, в ізолятор тимчасового тримання був доставлений підсудний
ОСОБА_1
Ввечері, коли
ОСОБА_4
, який був в цей день відповідальним, зайшов в ізолятор тимчасового тримання з‘ясувати чому
ОСОБА_1
кричить, підсудний
ОСОБА_1
почав кричати на нього та погрожував, що вб‘є, коли звільниться, дістане
ОСОБА_4
та його сім‘ю. Ввечері цього ж дня у Кельменецький РВ УМВС зателефонувала
ОСОБА_2

ОСОБА_4
розмовляв з нею. Під час розмови на запитання
ОСОБА_4

ОСОБА_2
повідомила, що її ніхто не бив, вона впала.

Свідок
ОСОБА_9
дав суду показання про те, що зимою 2008 року, ввечері до нього зателефонувала
ОСОБА_1
і попросила віднести телефон
ОСОБА_2
Свідок взяв телефон і пішов до
ОСОБА_2
Зайшов у будинок і сказав
ОСОБА_2
, що з нею хоче говорити
ОСОБА_10
. Деякий час вони говорили. На вулиці загавкав собака.
ОСОБА_2
вийшла з кухні в коридор. В цей час свідок говорив по телефону з
ОСОБА_1
Свідок сів на стілець і в цей момент побачив у сусідній кімнаті
ОСОБА_2
та трьох чоловіків.
ОСОБА_9
встав і через кімнату де знаходилась
ОСОБА_2
та чоловіки вийшов з будинку.
ОСОБА_9
бачив, як
ОСОБА_2
та чоловіки перебирали якісь папірці і бачив у когось із них у руках мобільний телефон. Сварки, бійки, чи сутички свідок не бачив. В той же вечір свідок знову носив телефон
ОСОБА_2
Чоловіків вже не було.
ОСОБА_2
повідомила йому, що це були працівники міліції, хотіли номер телефону.
ОСОБА_2
сказала, що вони взяли телефон.
ОСОБА_2
нормально говорила, свідомість не втрачала. Свідок погано пам‘ятає обставини того вечора, оскільки він є інвалідом третьої групи.

Свідок
ОСОБА_5
дав суду показання про те, що він працює на посаді оперативного уповноваженого сектору карного розшуку Кельменецького РВ УМВС. Взимку 2008 року він разом із
ОСОБА_4
та
ОСОБА_6
приїхали в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області у господарство
ОСОБА_2
Постукали у вікно, потім у двері. З будинку вийшла
ОСОБА_2
Запитали її де знайти
ОСОБА_3

ОСОБА_2
відповіла, що не знає. Запитали чи не знає вона її номеру телефону
ОСОБА_3

ОСОБА_2
сказала, що у неї десь є такий номер телефону і запропонувала їм зайти в будинок. Вони всі разом зайшли в будинок і пройшли в кімнату. В цей час у кімнату зайшов
ОСОБА_9
і вийшов з будинку на вулицю. Номер телефону не знайшли. На столі в кімнаті стояв мобільний телефон.
ОСОБА_2
сказала, що це телефон сина
ОСОБА_3
Також
ОСОБА_2
сказала, що не вміє ним користуватися і дозволила працівникам міліції подивитися цей телефон. Хтось із працівників міліції ввімкнув телефон. Знайшли запис „мама” і переписали номер. Після цього всі працівники міліції вийшли з будинку
ОСОБА_2
і вона провела їх до дороги.

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи
НОМЕР_1
від 08 лютого 2008 року (а.с. 54, 55) вбачається, що
ОСОБА_1
є осудним, в даний час та на момент вчинення злочину ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь – якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. В даний час
ОСОБА_1
застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З акту наркологічної експертизи
НОМЕР_2
від 11 грудня 2007 року (а.с. 67) вбачається, що підсудний страждає на наркоманію та не страждає на хронічний алкоголізм. Не потребує примусового лікування.

З акту судово – медичного обстеження
НОМЕР_3
від 18 січня 2007 року вбачається, що при судово – медичному обстеженні громадянки
ОСОБА_2
яких – небудь тілесних ушкоджень немає.

З копії листа Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області
НОМЕР_4
від 29 грудня 2007 року (а.с. 248) вбачається, що 09 січня 2008 року до Кельменецького РВ УМВС в Чернівецькій області надійшли матеріали по факту вилучення працівниками СІЗО
НОМЕР_3
у
ОСОБА_3
наркотичної речовини. У листі висловлювалося прохання опитати
ОСОБА_3
та встановити особу на ім‘я
ОСОБА_12
, який передав їй наркотичну речовину.

З копії функціональних обов‘язків оперуповноваженого сектору карного розшуку Кельменецького РВ УМВС
ОСОБА_6
вбачається, що в його функціональні обов‘язки входить здійснювати на території обслуговуваної зони комплекс оперативно – розшукових заходів по викриттю злочинів поточного та минулих років. (а.с. 251)

З копії функціональних обов‘язків оперуповноваженого сектору карного розшуку Кельменецького РВ УМВС
ОСОБА_5
вбачається, що в його функціональні обов‘язки входить здійснювати на території обслуговуваної зони комплекс оперативно – розшукових заходів по викриттю злочинів поточного та минулих років. (а.с. 253)

З копії функціональних обов‘язків начальника сектору карного розшуку Кельменецького РВ УМВС
ОСОБА_4
вбачається, що в його функціональні обов‘язки входить здійснювати на території обслуговуваної зони комплекс оперативно – розшукових заходів по викриттю злочинів поточного та минулих років. (а.с. 255)

Таким чином, судом встановлено, що працівники міліції правомірно знаходились у будинку
ОСОБА_2
Огляд кімнати у її будинку не проводився. Інформацію з телефону було вилучено за згодою
ОСОБА_2
Недоторканість житла
ОСОБА_2
не порушувалась.

Досліджені судом докази, у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що дії підсудного
ОСОБА_1
слід кваліфікувати за ст. 345 ч.1 КК України, оскільки в ході судового слідства по справі встановлено, що
ОСОБА_1
скоїв погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв’язку з виконанням цим працівником службового обов’язку по розкриттю злочину.

Суд розцінює показання підсудного, як форму захисту від пред‘явленого обвинувачення. Зокрема такі покази підсудного спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема той факт, що підсудний погрожував потерпілому вбивством стверджується показаннями свідків
ОСОБА_7
,
ОСОБА_11
,
ОСОБА_8

Крім того, сам підсудний визнає, що факт погрози міг мати місце, оскільки він дуже розлютився.

Суд вважає неправдивими показання свідка
ОСОБА_2
і розцінює їх як спробу допомогти своєму синові
ОСОБА_1
уникнути покарання. Зокрема показання
ОСОБА_2
про те, що працівники міліції без дозволу зайшли у її будинок і виривали у неї телефон, спростовуються показаннями потерпілого
ОСОБА_4
, свідків
ОСОБА_5
,
ОСОБА_9
Крім того, показання
ОСОБА_2
є непослідовними і суперечливими. Зокрема під час досудового слідства
ОСОБА_2
пояснювала, що працівники міліції зламали двері та замок у її будинку, однак в судовому засіданні дала суду показання про те, що такого не було. В судовому засіданні
ОСОБА_2
дала суду показання про те, що втратила свідомість і коли прийшла в себе в хаті вже нікого не було. Однак з показань
ОСОБА_2
даних нею на досудовому слідстві вбачається, що вона бачила як працівники міліції виходили з будинку.
ОСОБА_2
дала показанням про те, що суперечку з працівниками міліції бачив
ОСОБА_9
, однак останній в судовому засіданні дав показання про те, що суперечки він не бачив, а якби була сварка і суперечка він би не вийшов з будинку.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом‘якшують покарання.

Зокрема суд враховує, що в діях підсудного має місце рецидив злочинів, а саме підсудний вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність.

Разом з тим, суд бере до уваги, що підсудний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що є обставиною, що пом‘якшує відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що обтяжують та пом‘якшують покарання суд вважає, що
ОСОБА_1
за ст. 345 ч.1 КК України слід призначити покарання у виді арешту на строк у межах санкції цієї статті. Таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення підсудним нових злочинів.

Визначаючи початок строку відбування покарання суд враховує, що підсудний у даній справі під вартою не тримався, оскільки щодо нього раніше по іншій кримінальній справі було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. (а.с. 62-63)

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним за ст. 345 ч.1 КК України та призначити йому покарання виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку у виконання.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області на протязі 15 діб: засудженим з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками судового розгляду з моменту його проголошення через Кельменецький районний суд.

Суддя: