Справа № 368/1978/14-к
провадження 1-кп/368/6/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
З участю:
Прокурора: ОСОБА_3
Обвинуваченого: ОСОБА_4
Захисника: ОСОБА_5
Потерпілої: ОСОБА_6
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області клопотання заступника Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою до восьми місяців відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.04.2005 року Ржищівським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 14.08.2007 року Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.11.2011 із Бориспільської виправної колонії № 119 по закінченню строку покарання, який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні 1 кп/368/6/15, справа № 368/1978/14 к, суд, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 04.02.2014 року, прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до восьми місяців, строк вираховувати з часу затримання, з 16.08.2014 року.
Своє клопотання прокурор обґрунтовував наступним.
Розслідуванням по кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 14.08.07 року Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, та після звільнення з місць позбавлення волі 10.11.11 із Бориспільської виправної колонії № 119 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став і маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 06.05.14, в період часу близько з 20.30 год. до 23 год. прийшов до будинку ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де спільно з останнім розпивали спиртні напої, під час чого, на грунті особистих неприязних стосунків, що виникли в результаті ревнощів до своєї співмешканки ОСОБА_8 , та під час перебування в спальній кімнаті вказаного будинку, ОСОБА_4 умисно, шляхом нанесення численних ударів руками, ногами та пустою скляною пляшкою з написом «Златогор», яка в процесі нанесення ударів розбилася, в область голови, шиї, тулуба, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми гортані, яка в подальшому перебігу призвела до розвитку серцево-судинної недостатності, крововиливів у підшкірну жирову клітковину шиї, стінки гортані і верхнього відділу трахеї, в капсулу і тканину правої долі щитоподібної залози; переломи зчленування між тілом і великим ріжком під`язикової кістки і ріжка щитоподібного хряща справа, персенеподібного хряща та верхніх хрящових кілець трахеї зліва; крововиливи під слизову оболонку гортані і трахеї; дуже різко виражений набряк слизової оболонки гортані; значне нерівномірне наповнення серцевого м`яза (з ділянками його ішемії та відносного повнокрів`я); повнокрів`я тканин внутрішніх органів; набряк тканин легень, м`якої мозкової оболонки і речовини головного мозку; дугоподібне вдавлення від країв великого потиличного отвору в ділянці мигдаликів мозочку; темна рідка кров і темні рихло-еластичними її зсідки у кровоносному руслі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 57 від 08.10.2014 року має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння та за звичайного перебігу і є основною причиною настання смерті потерпілого ОСОБА_7 . Окремо взяті численні рани в різних відділах тіла мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живих осіб призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші окремо взяті численні ушкодження (садна, синці, внутрішньо шкірні крововиливи) мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , залишив місце вчиненого кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 ліг на ліжко спальної кімнати вищевказаного будинку, де і був виявлений свідком ОСОБА_9 07.05.14 близько 17 год.
Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 , 12.06.14 близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства ОСОБА_10 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , де на той час окрім власниці був і ОСОБА_11 , який прийшов на прохання власниці для допомоги їй по господарству.
Перебуваючи у вказаному подвір`ї господарства ОСОБА_11 , почав просити ОСОБА_4 залишити вказане господарство, в результаті чого між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 умисно наніс численні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох ран забійного характеру - у верхній третині лоба справа від серединної ліній та у хвості лівої брови; десять невизначеної форми саден - на всьому протязі лоба справа (п`ять), назовні від правого ока, на спині відповідно середній третині грудного відділу хребта (два), на задньо - верхній поверхні лівого плечового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; п`ять невизначеної форми синців - на верхніх і нижніх повіках обох очей; у лівій щічній ділянці, на передньо -боковій і передній поверхнях шиї справа та в нижній частині передньої поверхні шиї.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 23.07.14 наявні у ОСОБА_11 дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Крім того, 12.06.14 близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в подвір`ї господарства ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_3 , після того, як на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час сварки умисно наніс численні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 23.07.14, а саме дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я, а всі інші, окремо взяті ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, побачив, що в руці ОСОБА_11 , який після отриманих тілесних ушкоджень перебував на землі, знаходиться мобільний телефон, з метою відкритого викрадення чужого майна, взявши з руки потерпілого та незаконно заволодів вказаним мобільним телефон марки «Flу» моделі 0420, вартістю 550 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 0 грн. 20 коп., сім-картою мобільного оператора «МТС» з номером НОМЕР_2 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 40 гривень та флеш-картою «Тгаnsend» на 16 гігабайт, вартістю 85 гривень.
З викраденим з місця події зник, розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 695 грн.20 коп.
Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
11.10.14 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 та ч.І ст.186 КК України.
Від дачі показів ОСОБА_4 відмовився.
13.10.14 обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 та ч. І ст.186 КК України направлено до Кагарлицького районного суду для розгляду по суті.
Досудовим розслідування вина ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
По епізоду умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_7 .
1. Оглядом місця події від 07.05.14, в ході якого оглянуто місце вчиненого кримінального правопорушення та труп ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 .
2. Оглядом місця події від 08.05.14, в ході якого в приміщенні моргу Кагарлицької ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_7 .
3. Оглядом місця події від 08.05.14, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 оглянуто та вилучено одяг останнього, де на поверхні кросівок та спортивних штанів виявлено плями бурого кольору схожі на кров.
4. Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 05.05.14 близько 20 години вона прийшла в гості до будинку свого знайомого ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де пробула близько до 21.30 години, після чого пішла до свого місця проживання. За весь період перебування в будинку ОСОБА_7 до неї на мобільний телефон постійно телефонував ОСОБА_4 , з яким вона тривалий час співмешкала, а тому вона була змушена вимкнути мобільний телефон. Коли йшла додому, то телефон ввімкнула. Не доходячи до свого місця проживання, її зустрів ОСОБА_4 , який почав запитувати, де вона була, та на грунті ревнощів кричав на неї, а тому вона була змушена показати місце її перебування.
Коли вони вдвох прийшли до господарства ОСОБА_7 , то ОСОБА_4 сказав останньому, що треба поговорити, та пішов до будинку, де вона чула лише крики ОСОБА_4 .
Через 10 хвилин ОСОБА_4 вийшов з будинку, та почав кричати на ОСОБА_8 , та силоміць потягнув до будинку, де, в приміщенні кухні, висловлював своє невдоволення з приводу того, що вона ходить до вказаного будинку, під час чого наносив удари руками та ногами.
Перебуваючи на кухні, ОСОБА_8 бачила в щілину дверей, що ОСОБА_7 сидів на ліжку сальної кімнати та з голови ОСОБА_7 йшла кров. Залишаючи в подальшому будинок спільно з ОСОБА_4 , хвіртку за ними закрив ОСОБА_7 , в якого за правим вухом з голови йшла кров.
По дорозі ОСОБА_4 продовжував її ображати, та два рази вдарив долонею по обличчю.
Завівши її до будинку, ОСОБА_4 пішов.
06.05.14 близько 8.30 год. ОСОБА_8 виявила, що забула окуляри в будинку ОСОБА_7 , а тому пішла до вказаного господарства. Під час перебування в будинку побачила, що у ОСОБА_7 кров на голові вже засохла та він сказав, що сьогодні до нього прийде ОСОБА_4 і вони вип`ють «мирову». Після цього вона побачила, що до подвір`я зайшов ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , які тримали в руках відкриті пляшки з пивом. Побачивши її, ОСОБА_4 образив нецензурними словами та вилив вміст пляшки з пивом їй на голову. Після цього вона залишила господарство та подальших подій не знає. На той час в господарстві залишалися ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .
5. Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 06.05.14 близько 10-11 години за попередньою домовленістю він біля території ЗШ № 3 зустрівся з ОСОБА_4 , який запропонував піти до будинку, звідки він хоче забрати свою співмешканку ОСОБА_8 , так як напередодні він розповідав йому, що ОСОБА_8 виявив в одному із господарств, де вона розпивала спиртні напої і думає, що вона знову там перебуває. В магазині по вул. Воровського, придбали по пляшці пива та пішли через парк в сторону, яку вів ОСОБА_4 , до будинку, розташованого в АДРЕСА_2 . Раніше у вказаному будинку не був і власника не знав.
Коли зайшли до будинку, то там перебувала ОСОБА_8 . ОСОБА_4 вийшов з нею на вулицю та почав вимагати її залишити господарство, що та і зробила. На голові ОСОБА_7 , в тім`яній частині, були ушкодження у вигляді порізу та під лівим оком синець. Після того як ОСОБА_4 повернувся до будинку, то ОСОБА_7 почав казати йому, що ОСОБА_8 більше до його будинку не прийде та запропонував випити спиртне. Після цього він спільно з ОСОБА_4 придбали в одному із господарств, 0,75 л. самогону, який спільно втрьох розпили в будинку ОСОБА_7 .
До цього під час приготування їжі ОСОБА_4 в приміщенні кухні злив на голову ОСОБА_7 з кухля воду, щоб ОСОБА_7 змив кров з голови. Звідки в ОСОБА_7 були синець та ушкодження голови, нічого не розказував. 06.05.14 близько 16 год.45 хв. він та ОСОБА_4 залишили будинок та пішли в напрямку його місця проживання, де на перехресті вул. Комунарської та Миру, розійшлися та о 17 год.45 хв. він поїхав на роботу в м. Київ. Ніяких сварок та бійок між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не було.
6. Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона працює в магазині «Селена», що знаходиться в м. Кагарлик по вул. Воровського та 06.05.14, коли вона перебувала на робочому місці близько 20 год. 30 хв. до магазину прийшов ОСОБА_7 , який щось купував в відділі горілчаних виробів. Близько 23 год., коли вона вже зачинила магазин та спільно з іншими двома продавцями знаходилася на ґанку, побачила, що з міського парку вийшов чоловік, який перейшов проїзну частину вул. Воровського та підійшов до них. Вказаний чоловік перебував в стані алкогольного сп`яніння та назвався ОСОБА_14 , який проживає в п`ятиповерховому квартирному будинку в м. Кагарлик біля пошти, та на протязі 10 хв. намагався з ними познайомитися, а потім пішов в напрямку центру м. Кагарлик. В подальшому вона дізнається, що це був ОСОБА_4 .
7. Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_7 та проживає в АДРЕСА_4 . Останній постійно зловживав спиртними напоями.
04.05.14 в вечірній час бачила в господарстві брата незнайомого чоловіка та жінку, але до господарства не заходила. 06.05.14 близько 12 години зустріла свого брата, який збирався садити квасолю та йшов на город. Того ж дня, близько 18 години чула в господарстві брата розмову, але хто там перебував, не знає.
07.05.14 близько 17 години виявила ОСОБА_7 вже мертвим лежачим на ліжку спальної кімнати свого будинку.
8. Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 05.05.14, коли він перебував в будинку ОСОБА_7 , до будинку прийшла ОСОБА_8 , з якою вони розпили спиртні напої та близько 21 години він пішов додому.
06.05.14 близько 17 години він прийшов до будинку ОСОБА_7 та вдвох розпили принесену ним горілку та домовилися про зустріч на 07.05.14. Коли 07.05.14 близько 17 години він зайшов до будинку ОСОБА_7 , то виявив останнього вже мертвим, лежачим на ліжку спальної кімнати.
9. Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 273МГЕ від 17.06.14, де зазначено, що на представленому світері свідка ОСОБА_4 , виявлена кров людини, генетичні ознаки якої збігаються з зразком крові ОСОБА_7 . Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 275МГЕ від 17.06.14, де зазначено, що на представлених на експертизу спортивних штанях свідка ОСОБА_4 , виявлена кров людини, генетичні ознаки якої збігаються з зразком крові ОСОБА_7 .
Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 272МГЕ від 17.06.14, де зазначено, що на представлених на експертизу кросівках свідка ОСОБА_4 виявлена кров людини, генетичні ознаки якої збігаються з зразком крові ОСОБА_7 .
Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 271МГЕ від 17.06.14, де зазначено, що на представленій на експертизу куртці свідка ОСОБА_4 виявлена кров людини, генетичні ознаки якої збігаються з зразком крові ОСОБА_7 .
Висновком судово-медичної експертизи № 57 від 08.10.14, де зазначено, що смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої травми гортані.
10. Висновком судово-медичної експертизи № 57 від 08.10.2014 року, смерть потерпілого ОСОБА_7 настала в результаті закритої травми гортані, яка в подальшому перебігу призвела до розвитку серцево-судинної недостатності, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння та за звичайного перебігу і є основною причиною настання смерті потерпілого ОСОБА_7 .
По епізоду умисного спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_11 та відкритого викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_11 .
1. Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що на прохання його однокласниці ОСОБА_10 12.06.14 близько 17 години прибув до господарства останньої, де допомагав по господарству та хотів нарвати черешень. На прохання своєї дружини залишав господарство, щоб відвезти медикаменти. Коли черговий раз повернувся близько 20 год. 30 хв. до господарства ОСОБА_10 , то там виявив ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, просив приготувати йому вечерю. Так як господарка відмовила, ОСОБА_11 попросив залишити господарство, але в результаті сварки між ними, ОСОБА_4 почав наносити йому удари руками в область голови та обличчя, спричиняючи тілесні ушкодження. Кількість отриманих тілесних ушкоджень не пам`ятає, та коли під час цього впав на землю, відчув, що ОСОБА_4 забрав з правої руки його мобільний телефон марки «Флай» та залишив господарство.
2. Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що дійсно попросила ОСОБА_11 в допомозі по господарству, який 12.06.14 близько 17 години прийшов до господарства. Близько 20 год.30 хв. до господарства прийшов ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та попросив в неї провечеряти, на що вона відмовила, оскільки нічого не було приготовано, тоді він попросив цукерок, на що вона також відмовила. Також пояснила, що раніше неодноразово приходив до неї ОСОБА_4 , та вона його постійно пригощала їжею.
Під час цього ОСОБА_11 сказав їй зайти до будинку та сказав, що зараз ОСОБА_4 залишить господарство. Через двері почула розмову між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , в ході якої ОСОБА_4 запитав, чи він є чоловіком колишньої його класної керівниці. Потім хтось почав тягнути за ручку дверей, але коли це припинилося, вона відкрила двері та побачила, що ОСОБА_4 сказав ОСОБА_11 , що він зараз вмиється кров`ю, і після цих слів вона повернулася до будинку, щоб викликати міліцію, а коли знову повернулася, то обличчя ОСОБА_11 було в крові, він хрипів, лежачи обличчям до землі, але ОСОБА_4 вже не було.
3. Показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 13.06.14 вранці в центрі м. Кагарлик він зустрів знайомого ОСОБА_4 , який попросив в борг 50 гривень, а так як він відмовив, запропонував придбати в нього за 50 гривень мобільний телефон марки «Флай», але де він його взяв, не розказував.
Придбавши телефон, в якому була лише карта-пам`яті, сім-карти були відсутні, прийшов додому, де, ввімкнувши його, по вмісту телефону дізнався, що телефон належить ОСОБА_11 , оскільки його дружина була його класним керівником.
На наступний день передав вказаний телефон через ОСОБА_16 , який являється зятем ОСОБА_11 , останньому. Коли в вечірній час до його будинку прийшов ОСОБА_4 та попросив повернути мобільний телефон, він йому його не віддав.
4. Висновком судово-медичної експертизи № 37 від 23.07.14, де зазначено, що у ОСОБА_11 виявлені дві рани забійного характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
18.08.14 щодо ОСОБА_4 . Кагарлицьким районним судом обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів до 15.10.14.
14.10.14 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до чотирьох місяців.
10.12.14 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до шести місяців, а саме: до 10.02.15, включно.
Враховуючи вимоги ст. 177 КПК України, а саме мету і підстави застосування запобіжного заходу, а також вимог ст. 178 КПК України, щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та ст. 183 КПК України, щодо обрання запобіжного заходу, з урахуванням вимог, зазначених у вказаних статтях КПК вбачає за необхідне наступну мету, підстави та обставини, за яких обвинувачений ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а саме:
Згідно ст. 177 КПК України, ризиками при обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, що обґрунтовує неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є:
1. Переховуватися від органів досудового слідства та суду;
2. Незаконно впливати на потерпілого та свідків;
3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
4. Вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 178 КПК України, обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є:
1. Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення;
2. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується (згідно санкції ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років);
3. Міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (має постійне місце проживання);
4. Наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (відсутнє);
5. Репутація обвинуваченого (характеризується негативно);
6. Наявність судимостей у обвинуваченого ( вирок від 14.08.07 Кагарлицького районного суду за ч.І ст. 121 КК України -5 років 6 міс. позбавлення волі);
7. Наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (ч.2 ст.125, ч.І ст. 186 КК України)
Згідно ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований:
1. До раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який характеризується великою суспільною небезпекою, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, має не погашену судимість, кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, крім того, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, а саме: 12.06.14 наніс умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_11 та кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, що являється прямим доказом того, що ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною, схильним до вчинення злочинів пов`язаних з застосуванням насильства і виношував наміри ухилитися від досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені ним неодноразово кримінальні правопорушення, а тому, перебуваючи на волі, своїми умисними діям може перешкоджати встановленню істини по справі, ухилятися від слідства та суду та продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194,197,199 КПК України, прокурор просив суд винести ухвалу, якою:
- продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Рокитне Київської області, українцю, громадянину України, освіта середня, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби Департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області до восьми місяців, строк вираховувати з часу затримання, з 16.08.14.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, та подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою та домашній арешт.
Своє клопотання захисник обґрунтовував наступним.
18 серпня 2014 року згідно ухвали слідчого судді Обухівського районного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО ПСДВП в м. Києві та Київській області.
07 грудня 2013 року ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 05 лютого 2014 року.
Вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні до останнього і саме такого виду запобіжного заходу, а тому він має бути змінений на інший запобіжний захід, який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства з наступних підстав.
Відповідно до ч. І ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу,
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:
3) Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:
5) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В ухвалі слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2014 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначені декларативні ризики, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обраний ОСОБА_4 з метою запобіганню спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином на даний час у вказаному кримінальному провадженні допитані всі свідки по справі, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не може впливати на свідків, а тому вказаний ризик відпав.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд повинен врахувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою законом процедурою.
При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама ж тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_4 та суворість, передбаченого законом покарання за його вчинення, не може бути відповідно до чинного законодавства достатньою підставою для обгрунтування необхідності тримання підозрюваного під вартою, а повинна враховуватись з іншими обставинами.
Крім того, відповідно до пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
У рішенні «Плєшков проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що «... особа, обвинувачена у вчиненні злочину, має завжди бути звільнена під час провадження, якщо держава не може довести, що є належні і достатні підстави для виправдання продовжуваного тримання під вартою.
У першу чергу національні судові органи мають забезпечити, щоб у кожній окремій справі тримання під вартою не перевищувало розумного періоду часу.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 триває з 18 серпня 2014 року, що не є коротким в абсолютному вимірі.
З урахуванням відсутності достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 буде намагатися перешкодити встановленню істини у справі або злочинну діяльність, зважаючи на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини, вважає, що є достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, захисник просить суд винести ухвалу, якою змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, вислухавши клопотання прокурора ОСОБА_3 , вислухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував проти клопотання, вислухавши захисника ОСОБА_5 , який проти клопотання заперечував, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, та відмови в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.
Відповідно до п. 5 ч.І ст. 176 КПК України, тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 10.02.2015 року, а судове слідство триває, суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України допускається застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який характеризуються великою суспільною небезпекою і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, має не погашену судимість, кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, крім того, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, а саме: 12.06.14 наніс умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_11 та кримінальне правопорушення, передбачене ч. І ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, що являється прямим доказом того, що ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною, схильним до вчинення злочинів, пов`язаних з застосуванням насильства і виношував наміри ухилитися від досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені ним неодноразово кримінальні правопорушення, а тому, суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діям буде перешкоджати встановленню істини по справі, ухилятися від суду та продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам.
Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до восьми місяців, - до 11.04.2015 року, включно.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 , то в задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Дійсно, в ухвалі слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2014 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначені ризики, але суд не погоджується з думкою захисника, що вони є лише декларативними, так як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обраний ОСОБА_4 з метою запобіганню спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Станом на даний час у вказаному кримінальному провадженні допитані не всі свідки по справі, окрім того, навіть перебуваючи під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 намагається психологічно впливати на свідків, постійно їх перебиваючи та вказуючи свідкам, які необхідно давати покази по справі, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, може впливати на свідків, а тому вказаний ризик не відпав.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд повинен врахувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою законом процедурою.
Дійсно, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 триває з 18 серпня 2014 року, що не є коротким в абсолютному вимірі, проте, зважаючи на кількісну та якісну характеристику кримінальних правопорушень, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає таке тримання під вартою процесуально обґрунтованим.
З урахуванням наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 буде намагатися перешкодити встановленню істини у справі або продовжити в подальшому злочинну діяльність, суд вважає, що відсутні достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою до восьми місяців відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.04.2005 року Ржищівським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 14.08.2007 року Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.11.2011 із Бориспільської виправної колонії № 119 по закінченню строку покарання, який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні 1 кп/368/6/15, справа № 368/1978/14 к, - задовольнити.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.04.2005 року Ржищівським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 14.08.2007 року Кагарлицьким районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.11.2011 із Бориспільської виправної колонії № 119 по закінченню строку покарання, який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби департаменту виконання покарань в м. Києві та Київській області, кримінальне провадження 1 кп/368/6/15, справа № 368/1987/14 к, продовжити на строк до восьми місяців, тобто до 11.04.2015 року, включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її проголошення через Кагарлицький районний суд Київської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_17 Закаблук