Справа № 740/5028/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/166/2015
Категорія - ст. 119 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Потерпілої ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000969 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканць АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 119 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 судові витрати в суммі 13617 грн. 12 коп. на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 .

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 21 липня 2014 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті-кухні будинку АДРЕСА_1 - за місцем спільного зі своєю матір`ю ОСОБА_10 проживання, під час конфлікту, який виник між ними на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був та міг їх передбачати, умисно штовхнув ОСОБА_10 рукою в область тулубу, від чого остання упала на підлогу, вдарившись при цьому лівою скронево-тім`яною ділянкою голови, та під час падіння отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми з травматичним субдуральним і субарахноїдальним крововиливами і забоєм головного мозку, які відносно живої людини, як небезпечні для життя в момент спричинення, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Перебуваючи на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Ніжинської центральної міської лікарні, ОСОБА_10 03 серпня 2014 року від набряків головного мозку і легень, які виникли через порушення кровообігу внаслідок внутрішньо-черепної травми голови, померла. Також ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми грудної клітки зліва, крововиливу в області обличчя в лівій скронево-тім`яній ділянці, опікової рани правого плечового суглобу, які не є у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить вирок суду змінити. Пом`якшивши покарання, яке вважає таким, що не відповідає тяжкості вчиненого. Звертає увагу на визнання обвинуваченим вини у повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор та потерпіла просили залишити без задоволення подану апеляційну скаргу захисника обвинувачуваного.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виннність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які належним чином досліджені в суді першої інстанції і в апеляційній скарзі захисником не оспорюється.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав частково та показав, що після розлучення з дружиною протягом останніх семи років проживав по АДРЕСА_1 однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_10 знаходячись на її утриманні. Мати була вимоглива, але він вважає, що її вимоги не завжди були справедливими, тому між ними, хоча й не часто, виникали сварки. Інколи мати викликала міліцію. 21 липня 2014 року він просив у ОСОБА_10 гроші для придбання цигарок, і так як вона йому відмовила, то він здав у ломбард свій мобільний телефон, а на виручені гроші купив цигарки та пиво, якого випив того дня більше двох літрів. ОСОБА_10 просила його обірвати вишні, але він їй у цьому відмовив, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння, на грунті чого між ними виникла сварка. У вечірній час, перебуваючи в кімнаті-кухні будинку, він поставив на плиту чайник, так як мав намір випити чаю, але ОСОБА_10 , розмовляючи з ним, чимось йому дорікала. Він штовхнув ОСОБА_10 рукою, від чого вона впала, але умислу заподіяти їй тяжкі тілесні ушкодження в нього не було і її смерті він не бажав. Що знаходилося в ОСОБА_10 за спиною, коли вона падала, він не знає, бо в той час не було у кухні світла. Штовхнувши ОСОБА_10 , він вийшов на вулицю, а коли через півгодини зайшов у будинок, то ОСОБА_10 знаходилася у своїй кімнаті на підлозі і просила його допомогти піднятися, але він був ображений на неї, тому не допоміг. Через деякий час він пішов з будинку, а коли повернувся вночі, то ОСОБА_10 сиділа в своїй кімнаті на підлозі, звернена обличчям до нього. Він ліг спати. Наступного дня на телефон ОСОБА_10 зателефонувала його дочка ОСОБА_11 та попросила покликати ОСОБА_10 , на що він повідомив їй, що ОСОБА_10 спить. А через деякий час, коли ОСОБА_11 наполягала, щоб він розбудив ОСОБА_10 , а він не зміг цього зробити, то він зрозумів, що з нею щось сталося. До нього приїхали ОСОБА_11 з чоловіком та колишня дружина із співмешканцем, які викликали міліцію та швидку допомогу. Оскільки були випадки, що ОСОБА_10 раніше падала, що мало місце і 05 липня 2014 року, то вважає, що травму голови вона могла отримати як до 21 липня 2014 року, так і 21 липня 2014 року, але не від його дій, а пізніше, оскільки допускає, що вона могла впасти після того, як він на певний час виходив з будинку.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 21 липня 2014 року близько 12 год. в телефонній розмові з ОСОБА_9 , який є її батьком, останній повідомив, що він посварився з ОСОБА_10 , її бабусею, та попросив поговорити з нею. Вони домовилися, що батько приїде до неї до 15 год., але фактично він приїхав пізніше, коли її вже не було вдома. Батько і раніше їй розповідав, що вони з ОСОБА_10 сварилися, а бабуся ОСОБА_10 , у свою чергу, скаржилася на батька і від бабусі їй відомо, що був випадок, коли ОСОБА_9 вдарив її в обличчя. Наступного дня їй зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_9 по телефону просив її, щоб ОСОБА_12 її брат, якому 13 років, до нього не приїжджав, мотивуючи тим, що ОСОБА_10 чимось невдоволена. Через деякий час знову їй зателефонувала мати та розповіла, що ОСОБА_9 у телефонній розмові з нею повідомив, що ОСОБА_12 ходить у нього на подвір`ї, не дивлячись на те, що він просив, щоб ОСОБА_12 до нього не приїжджав.

Така поведінка ОСОБА_9 викликала у них тривогу, оскільки ОСОБА_12 у цей час знаходився у матері вдома і не міг ходити по подвір`ю в батька та бабусі. Тому вона стала телефонувати ОСОБА_10 і лише після 5-6 телефонних дзвінків на її телефон відповів батько, який повідомив, що ОСОБА_10 спить і попросив зателефонувати пізніше, але вона наполягала, щоб батько розбудив ОСОБА_10 . Через деякий час ОСОБА_9 по телефону повідомив, що він розбудити ОСОБА_10 не може. Вона зі своїм чоловіком та мати зі своїм співмешканцем у цей час вже під`їжджали до будинку ОСОБА_10 , так як зрозуміли, що з бабусею щось трапилося. ОСОБА_9 вийшов до них на вулицю та повідомив, що ОСОБА_10 непритомна, після чого вона відразу викликала міліцію. Коли вони з чоловіком зайшли у будинок, то ОСОБА_10 сиділа на підлозі у своїй кімнаті зі схиленою головою та складеними на колінах руками і була непритомна. Мати відразу викликала швидку допомогу. Коли її чоловік та співмешканець матері поклали ОСОБА_10 на ліжко, то вона побачила на її голові підшкірний крововилив, але з якого боку не пам`ятає. ОСОБА_9 розповів, що штовхнув ОСОБА_10 ненавмисно. Показання обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що ОСОБА_10 падала 05 липня 2014 року, де й могла отримати травму голови, потерпіла не підтвердила.

Згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 28.10.2014 року № 219 ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на будь-який психічний розлад він не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та приймати участь у проведенні досудового розслідування та у судовому провадженні і застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, та що йому притаманні такі психологічні особливості, як: збереженість інтелектуально-мнестичної діяльності, схильність до розмірковувань, стійкість уваги, емоційна нестійкість, демонстративність, егоїстичність та такі особливості мотиваційної діяльності, як практично-побутова сфера інтересів, і він не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які б були значним чином виражені та суттєво вплинули на його поведінку в ситуації діяння, яке йому інкримінується; він не виявляє ознак підвищеної навіюваності, схильності до фантазування, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 27.08.2014 року № 221 на а.к.п. 47-54, в п. 6-5.6 підшкірна гематома, яка виявлена у ОСОБА_10 при поступанні на стаціонарне лікування, могла виникнути від удару кулаком в область грудної клітки зліва, що підтверджує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_10 рукою в область грудної клітки зліва, що визнає і він сам. З показань обвинуваченого ОСОБА_9 , вони з ОСОБА_10 знаходилися у кімнаті-кухні будинку, де він і штовхнув її та де ОСОБА_10 впала, та з його ж показань, через певний час він виявив ОСОБА_10 у її кімнаті цього будинку, тобто, в іншій, на яку вказувала і потерпіла ОСОБА_11 . Але дана обставина ні на доведеність винуватості ОСОБА_9 , ні на кваліфікацію його дій не впливає, оскільки відповідно до п. 9-9 висновку судово-медичної експертизи від 27.08.2014 року № 221 на а.к.п. 47-54, враховуючи характер ушкоджень у постраждалої ОСОБА_10 , на початку після травми у неї міг мати місце світлий проміжок, в перебігу якого постраждала могла здійснювати якісь дії, в тому числі кричати, рухатися. При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , як підозрюваного, він вказував на те, що 21.07.2014 року у вечірній час у кімнаті-кухні будинку, де проживали вони з ОСОБА_10 , та в якій знаходилися кухонні меблі та газова плита, він штовхнув ОСОБА_10 рукою в область лівого плеча, від чого вона, не втримавшись на ногах, упала (а.п. 60-65).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.08.2014 року № 221 на а.к.п. 47-54: ушкодження в області голови ОСОБА_10 у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми з травматичним субдуральним і субарахноїдальним крововиливами і забоєм головного мозку, відносно живої людини, як небезпечні для життя в момент спричинення, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень; безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 стали набряки головного мозку і легень внаслідок порушення кровообігу, які виникли внаслідок внутрішньо-черепної травми голови; тілесні ушкодження в області голови, які виявилися причиною її смерті, могли виникнути у строк та за обставин, показаних ОСОБА_9 при слідчому експерименті, а саме 21.07.2014 року, при ударі головою об тверду поверхню (тверді предмети) при падінні ОСОБА_10 з висоти власного зросту з прискоренням (безпосередньому її поштовхом сторонньою особою), яке могло статися від удару кулаком в область грудної клітки зліва, та що в момент первинного удару в область грудної клітки ОСОБА_10 знаходилась у вертикальному положенні і була звернена обличчям до нападника, і при самовільному падінні з висоти зросту на тверду поверхню без прикладання сили, прискорення, тілесні ушкодження в області голови у ОСОБА_10 виникнути не могли та що ушкоджень, характерних для самозахисту, у ОСОБА_10 не виявлено, як і не виявлено ніяких тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 23.07.2014 року № 206 (а.п.45-46).

Зазначеним висновком судово-медичної експертизи спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що травму голови ОСОБА_10 могла одержати при самовільному падінні, а не внаслідок його дій. Саме по собі штовхання рукою в область тулубу не призвело до спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а було лише причиною падіння потерпілої й удару головою об тверду поверхню (тверді предмети) при падінні, внаслідок чого нею отримано тяжкі тілесні ушкодження, які стали причиною смерті ОСОБА_10 , умислом ОСОБА_9 не охоплювалося заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, і штовхаючи потерпілу, він не передбачав її падіння і настання у потерпілої наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень, а також не передбачав можливості настання її смерті від вчиненої ним дії, хоча повинен був і міг це передбачати, оскільки ОСОБА_10 була жінкою і мала похилий вік 78 років, у кухні-кімнаті, де обвинувачений штовхнув ОСОБА_10 та де вона впала, знаходилися кухонні меблі, газова плита, внизу стіни металева труба і до того ж, з показань обвинуваченого, у кухні було відсутнє світло.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 119 ч. 1 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також даних про особу обвинувачуваного. Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.

Призначене обвинувачуваному покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання обвинувачуваному ОСОБА_9 колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4