ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р. м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4
законних представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законних представників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника ССД ХМР ОСОБА_13 ,
представників КМСД ОСОБА_14 ,
секретаря - ОСОБА_15 ,
* ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Хмельницького, громадянки України, українки, з середньою освітою, не одруженої, студентки 1 курсу Хмельницького професійного ліцею, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 разом з матір`ю, раніше судимої:
-10 вересня 2014 р. Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 122 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік;
за ст.ст. 189 ч. 1, 189 ч.2, 186 ч.2 КК України,
* ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженки м. Хмельницького, громадянки України, українки, з середньою освітою, не одруженої, студентки 2 курсу Хмельницького кооперативного торгово-економічного коледжу, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 разом з батьком та матір`ю, раніше не судимої,
за ст. 186 ч.2 КК України,
8 червня 2014 р. біля 20 години 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, погрожуючи насильством над потерпілою ОСОБА_3 , а саме нанесенням побоїв, умисно вимагала у останньої передати їй золоті вироби. Неповнолітня ОСОБА_3 , сприймаючи вказані погрози реально та боячись їх реалізації, передала ОСОБА_7 золоту сережку вагою 1,79 г вартістю 1000 грн. 00 коп.
Продовжуючи свої злочинні наміри, неповнолітня ОСОБА_7 8 червня 2014 р. біля 18 години 30 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, погрожуючи насильством над потерпілою ОСОБА_3 , а саме нанесенням побоїв, умисно вимагала у останньої передати їй золоті вироби. Неповнолітня ОСОБА_3 , сприймаючи вказані погрози реально та боячись їх реалізації, передала ОСОБА_7 другу золоту сережку вагою 1,79 г вартістю 1000 грн. 00 коп.
Вказаними злочинним діями ОСОБА_7 спричинила батькові неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн. 00 коп.
Крім цього, 12 червня 2014 р. біля 19 години 15 хвилин, неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи біля стадіону «Поділля» по вул. Проскурівській, 83 м. Хмельницького, з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням фізичного насильства до неповнолітньої ОСОБА_3 , саме нанесенням побоїв, повторно умисно вимагала передати їй золоті вироби. Сприймаючи погрозу ОСОБА_7 реально та боячись її реалізації, неповнолітня ОСОБА_3 в дворі будинку АДРЕСА_3 передала їй золоті сережки у формі ластівки вагою 2,55 г вартістю 3000 грн. 00 коп., спричинивши батькові ОСОБА_3 ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
14 червня 2014 р. біля 15 години 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з погрозою насильства над неповнолітньою ОСОБА_3 , а саме нанесення ударів та завдання фізичного болю, вимагала в останньої передати їй золоті вироби. Сприймаючи погрози ОСОБА_7 як реальні та боячись їх реалізації, неповнолітня ОСОБА_3 передала їй золотий ланцюжок вагою 3,89 г вартістю 2500 грн. 00 коп., спричинивши батькові ОСОБА_3 ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
19 червня 2014 р. біля 19 години 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_8 , перебуваючи біля кафе «Меркурій» по вул. Кам`янецькій, 12 м. Хмельницького, з корисливих мотивів умисно відкрито викрали у неповнолітньої ОСОБА_4 золотий ланцюжок вагою 5,96 г вартістю 4500 грн. 00 коп. разом з золотим хрестиком вагою 2,63 г і вартістю 1500 грн. 00 коп., чим завдали матері неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6000 гривень.
Будучи допитаною в суді з приводу вказаних злочинів, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у їх скоєнні визнала частково, показавши, що дійсно 8 червня 2014 р. у вказаний в обвинувальному акті час вона, прогулюючись з подругами, попросила у потерпілої ОСОБА_16 золоту сережку для владнання власних проблем та пообіцяла її в послідуючому повернути. Остання, відмовившись віддати їй сережку, яка була на ній, пішла додому та винесла їй іншу. Через пару днів потому 10 червня 2014 р. вона подзвонила до ОСОБА_16 та, повідомивши про проблеми у їх знайомої, попросила у неї та отримала другу золоту сережку. 12 червня 2014 р. вона, перебуваючи зі своєю подругою на стадіоні «Поділля», побачила там ОСОБА_16 і в розмові з нею під приводом вирішення проблем попросила у неї золоті вироби та отримала від неї ще одні сережки. Отримані таким чином сережки вона через знайомих здавала в ломбард, а виручені кошти використовувала на власні потреби. 14 червня 2014 р. вона зустрілась з ОСОБА_17 , який, дізнавшись про передачу їй потерпілою золотих виробів, змусив її знову подзвонити ОСОБА_16 з того ж приводу. В ході розмови ОСОБА_18 забрав у неї телефон і сам продовжив з нею розмову. Про що вони розмовляли, вона не чула, але після цього ОСОБА_16 віддала їй золотий ланцюжок, який ОСОБА_18 здав у ломбард. За ланцюжок вона отримала від нього 600 гривень. 19 липня 2014 р. вони разом з ОСОБА_19 гуляли в парку і в ході розмови прийшли до висновку про необхідність їм грошей. В цей час повз них проходила ОСОБА_20 зі своєю подругою і вони запросили їх присісти поряд з ними на лавку. Оскільки дівчата відмовились від їх пропозиції, вони вирішили за ними прослідкувати. Наздогнавши дівчат біля кафе «Меркурій», ОСОБА_19 підійшла до подруги потерпілої, а вона відвела ОСОБА_20 за будинок. При цьому, помітивши у останньої на шиї золотий ланцюжок, вона почала просити його у неї під приводом допомоги затриманому братові. Оскільки ОСОБА_20 відмовилась передати їй ланцюжок, вона запропонувала ОСОБА_19 , яка в цей час підійшла до них, попросити його у потерпілої. Проте, потерпіла не піддавалась на просьби ОСОБА_19 передати їй ланцюжок для допомоги знайомим. В ході розмови вона попросила ОСОБА_20 передати їй ланцюжок для з`ясування його приблизної ваги і остання на її пропозицію погодилась. Оглянувши ланцюжок, ОСОБА_19 поклала його собі до кишені. Побачивши це, потерпіла почала плакати та просити у них повернути їй ланцюжок. При цьому вона пригрозила їм зверненням до органів міліції. Почувши це, ОСОБА_19 вказала їй на відсутність у неї з цього приводу доказів та разом з нею пішла геть.
Обвинувачена ОСОБА_8 в суді свою вину у інкримінованих їй злочинних діях визнала частково, показавши, що дійсно у вказаний день та час вони з ОСОБА_21 , прогулюючись по парку, побачили двох дівчат, у однієї з яких на шиї був золотий ланцюжок. Неподалік кафе «Меркурій» ОСОБА_22 підійшла до ОСОБА_20 , а вона відвела в сторону подругу останньої. Згодом вона підійшла до потерпілої та ОСОБА_23 . Остання, повідомивши про відмову потерпілої передати їм ланцюжок, наказала їй просити його. Вона ж особисто потерпілій не погрожувала, а лише скаржилась на проблеми та попросила передати їй ланцюжок для зважування. ОСОБА_20 погодилась на її пропозицію, сама зняла з себе ланцюжок з хрестиком та передала їй у руки. Отримавши таким чином ланцюжок, вона поклала його до власної кишені і разом з ОСОБА_21 пішли геть. Згодом вони за сприяння знайомих здали ланцюжок в ломбард, а виручені від цього кошти потратили на власні потреби.
Крім наведених показань обвинувачених їх вина у скоєнні вказаних злочинів стверджується сукупністю досліджених в суді доказів.
Зокрема, по епізодах з потерпілою ОСОБА_3 згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28 серпня 2014 р., остання впізнала ОСОБА_7 та повідомила, що саме вона 8 червня 2014 р., 10 червня 2014 р., 12 червня 2014 р. та 14 червня 2014 р. вимагала та отримала від неї золоті вироби.
В суді потерпіла ОСОБА_3 показала, що дійсно 8 червня 2014 р. вона, гуляючись з ОСОБА_24 неподалік ЗОШ № 7 м. Хмельницького, познайомилась з ОСОБА_21 , яка гуляла з подругою. Остання, відвівши її в сторону, повідомила про необхідність їй грошей для владнання проблем та попросила для цього одну із золотих сережок, які були на ній. Почувши відмову у передачі їй сережки, ОСОБА_25 почала погрожувати їй побиттям та іншими проблемами. Налякавшись погроз, вона пішла додому та в той же день винесла їй одну золоту сережку, а через день після телефонного дзвінка передала їй і другу сережку. 12 червня 2014 р. вона, перебуваючи зі своїм другом на стадіоні «Поділля», зустріла там ОСОБА_26 разом з подругою. При цьому вона запитала у ОСОБА_23 про обіцяне повернення їй сережок, на що остання, посилаючись на проблеми, в наказному тоні почала вимагати в неї передачі їй додатково золотих виробів. Після матчу вона разом зі своїм другом та дівчатами поїхала додому та винесла ОСОБА_27 пару золотих сережок. 14 червня 2014 р. до неї на телефон знову подзвонила ОСОБА_25 та попросила її вийти до неї. При зустрічі вона почала вимагати у неї золоті вироби, погрожуючи проблемами. Після цього вона зняла зі своєї шиї золотий ланцюжок, забрала підвіску з буквою «К», а ланцюжок передала ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_24 в суді показала, що дійсно в червні місяці 2014 р. вона, прогулюючись разом з ОСОБА_16 та познайомившись з ОСОБА_21 і ОСОБА_28 , розмовляли та фотографувались неподалік залізничного вокзалу м. Хмельницького. При цьому, ОСОБА_22 відвела в сторону ОСОБА_16 та кілька хвилин про щось з нею розмовляла. Згодом від останньої вона дізналась, що ОСОБА_22 просила у неї золоту сережку для владнання проблем. Їй не відомо про деталі розмови дівчат, але ОСОБА_16 попри її пораду не виконувати вимог обвинуваченої, поїхала разом з ними по місцю свого проживання, винесла з дому золоту сережку та передала її ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_29 в суді показав, що влітку 2014 р. він разом з ОСОБА_16 був на футболі. В перерві ОСОБА_16 пішла в магазин, де зустрілась з ОСОБА_21 та ОСОБА_28 . Він не обізнаний про зміст розмови між дівчатами, але після матчу вони разом з ним та ОСОБА_16 поїхали до останньої додому. На його запитання про те, чому дівчата їдуть разом з ними, ОСОБА_16 пояснила про необхідність повернення їм куртки.
За показаннями в суді свідка ОСОБА_30 він, зустрівшись в червні місяці 2014 року біля залізничного вокзалу з ОСОБА_21 , на прохання останньої по власному паспорту здав у Ломбард «Скарбниця» золоту сережку. Про те, що вказаною сережкою ОСОБА_25 заволоділа злочинним шляхом він не знав.
По епізоду з потерпілою ОСОБА_4 згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 серпня 2014 р., свідок ОСОБА_34 впізнала ОСОБА_8 та повідомила, що саме вона 19 липня 2014 р. біля кафе «Меркурій» заволоділа золотим ланцюжком з хрестиком її подруги ОСОБА_4 , поклавши його собі до кишені /а.с.195-196/.
За даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 1 вересня 2014 р., ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_7 та повідмила, що саме вона 19 липня 2014 р. разом з ОСОБА_28 біля кафе «Меркурій» заволоділа її золотим ланцюжком з хрестиком. При цьому дана дівчина приймала безпосередню участь у заволодінні золотими виробами, а саме вмовляла її передати золоті вироби, тримала її за руку при спробі відійти від них /а.с. 207-208 т.1/.
В суді потерпіла ОСОБА_4 показала, що 19 липня 2014 р. вони з подругою прогулювались по парку та побачили двох дівчат, які їх запросили присісти до них на лавку. Від запрошення вони відмовились та пішли далі, але згодом помітили, що вказані дівчата їх переслідують і почали тікати. Через деякий час дівчата їх наздогнали. При цьому, ОСОБА_7 підійшла до неї та, відвівши її в сторону, почала просити у неї золотий ланцюжок для вирішення проблем з міліцією. В цей час до них підійшла ОСОБА_8 , яка деякий час до цього розмовляла з її подругою, і вони вдвох почали просити її передати золоті вироби, обіцяючи в послідуючому їх повернути. В ході розмови ОСОБА_8 сказала їй зняти золотий ланцюжок для з`ясування в руках його приблизної ваги. На її пропозицію вона зняла з шиї золотий ланцюжок з хрестиком та передала його ОСОБА_8 , яка відразу ж поклала його до своєї кишені. Побачивши це, вона почала плакати та просити дівчат повернути їй ланцюжок, але дівчата, не реагуючи на її благання та переслідування, пішли геть.
За відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання від 1 вересня 2014 р., свідок ОСОБА_35 впізнала ОСОБА_7 та повідомила, що саме вона 19 липня 2014 р. разом з ОСОБА_28 біля кафе «Меркурій» заволоділа золотим ланцюжком з хрестиком її подруги. При цьому дана дівчина приймала безпосередню участь у заволодінні золотими виробами, а саме вмовляла ОСОБА_36 та тримала її за руку, коли остання хотіла від них піти /а.с. 210-211/.
Свідок ОСОБА_35 в суді показала, що дійсно в червні місяці 2014 р. вона, прогулюючись разом з ОСОБА_20 в парку, зустріли двох дівчат, які в послідуючому почали їх переслідувати. Наздогнавши їх, вони почали з`ясовувати з ними відносини щодо знайомств в соціальній мережі інтернету «ВКонтакті», а в послідуючому розповідати про трагедію з їх знайомим та збір через це коштів. При цьому одна з дівчат відвела її подругу в сторону, а інша розмовляла з нею. Згодом ОСОБА_19 , яка була поряд з нею, підійшла до ОСОБА_23 , яка розмовляла з її подругою ОСОБА_20 . Вони вдвох почали просити у ОСОБА_20 золотий ланцюжок для вирішення проблем. ОСОБА_20 відмовлялась передати їм ланцюжок. Підійшовши до дівчат, вона застерегла подругу не віддавати нікому ланцюжка, але ОСОБА_25 та ОСОБА_19 , висловлюючись нецензурною лайкою, відігнали її. Після цього ОСОБА_19 попросила ОСОБА_20 передати їй ланцюжок для з`ясування в руках його ваги. Остання, розраховуючи на його повернення, зняла ланцюжок з шиї та передала його ОСОБА_19 . Імітувавши зважування ланцюжка в руці, ОСОБА_19 поклала його собі до кишені. Побачивши це, ОСОБА_20 почала плакати та просити дівчат повернути їй ланцюжок, пояснюючи їм про отримання його в подарунок від мами. Проте дівчата, не реагуючи на її благання, пішли.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_38 показав, що дійсно влітку 2014 р. він на прохання свого друга ОСОБА_39 здав до ломбарду неподалік залізничного вокзалу ланцюжок з хрестиком. При цьому, ОСОБА_40 взяв вказаний ланцюжок у дівчат. Про те, що здані ним золоті вироби були викрадені, він нічого не знав. Отримані в ломбарді кошти він в повному обсязі віддав ОСОБА_41 .
За відомостями роздруківок переписки у соціальній мережі «ВКонтакті» між опонентами « ОСОБА_42 та ОСОБА_43 » опонент « ОСОБА_43 » повідомляє про заволодіння разом з подругою золотим ланцюжком /а.с. 200-204/.
Оцінюючи наведені докази вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вказаних злочинах, суд не має підстав недовіряти показанням потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин їх скоєння, оскільки вони узгоджуються як з показаннями самих обвинувачених щодо факту заволодіння майном вказаних потерпілих, так і довідками Ломбард «Скарбниця» про здачу золотих виробів за сприяння свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_44 . Що стосується тверджень захисників обвинувачених про шахрайське заволодіння їх підзахисними майном потерпілої ОСОБА_4 , то на думку суду вони безпідставні з огляду на показання як самої потерпілої про слізне прохання повернути їй золоті вироби з переслідуванням обвинувачених, так і на аналогічні показання свідка ОСОБА_34 з цього приводу. До того ж, сама ОСОБА_7 в своїх показаннях суду вказала, що в ході вчинення ними вказаного злочину ОСОБА_8 на благання в сльозах ОСОБА_4 про повернення належного їй майна, послідуючі погрози про звернення з цього приводу до органів міліції повідомила останній про відсутність у неї доказів. Зазначена поведінка потерпілої та обвинувачених свідчить, що шахрайські наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на заволодіння майном ОСОБА_4 , завершились відкритим його викраденням. Не викликають у суду сумнівів обставини вимагання з погрозами фізичного насильства та отримання ОСОБА_7 золотих виробів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 .
Таким чином, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у наведених злочинах доведена і вони підлягають притягненню до відповідальності за скоєне згідно вимог закону.
Суд кваліфікує дії:
* ОСОБА_7 -
-по факту заволодіння двома сережками потерпілої ОСОБА_3 8 та 10 червня 2014 р. за ст. 189 ч. 1 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим,
-по епізодах заволодіння парою сережок та золотим ланцюжком потерпілої ОСОБА_3 12 червня 2014 р. та 14 червня 2014 р. за ст. 189 ч. 2 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненене повторно,
-по епізоду з потерпілою ОСОБА_4 19 липня 2014 р. за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб повторно;
-по епізоду з потерпілою ОСОБА_4 19 липня 2014 р. за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
По справі законними представниками неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлено заявлено цивільні позови до законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування заподіяної злочинами матеріальної та моральної шкоди на суму 7500 грн. 00 коп. та 11 000 грн. 00 коп. відповідно. При цьому, позивач ОСОБА_6 в суді відмовилась від вимог про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_45 через відшкодування їй останнім 3000 грн. 00 коп., а тому суд стягує 3000 грн. 00 коп. залишку заподіяної їй матеріальної шкоди з ОСОБА_9 . З огляду на цінність викрадених золотих виробів у ОСОБА_4 черех їх подарунок на шіснадцятиліття, суд задовільняє позовні вимоги її матері ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп. в повному обсязі. При цьому суд, з огляду на відшкодування ОСОБА_6 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди ОСОБА_10 в ході досудового слідства по справі, стягує з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку 4000 грн. 00 коп. Крім того, суд повністю задовільняє позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_9 7500 грн. 00 коп. заподіяної їй злочинами його доньки матеріальної шкоди, оскільки вказані злочини знайшли своє підтвердження в суді.
При обранні виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи, особи винних.
Суд враховує, що:
- ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, на обліку у ХОПНД та ХОНД не перебуває, в період шкільного навчання активно займалася спортом, в даний час навчається у Хмельницькому професійному ліцеї, посередньо характеризується по місцю проживання та навчання;
- ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у ХОПНД та ХОНД не перебуває, була активною учасницею культурних заходів та спортивних змагань в період шкільного навчання, в даний час навчається у Хмельницькому кооперативному торгово-економічному коледжі, посередньо характеризується по місцю проживання та навчання.
Обставинами, що помякшують покарання обвинувачених, суд вважає скоєння ними злочинів в неповнолітньому віці, відшкодування законним представником неповнолітньої ОСОБА_8 частки заподіяної нею матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, в суді не встановлено.
Враховуючи викладене, кількість епізодів злочинної діяльності обвинувачених та активність дій кожної із них при їх скоєнні, той факт, що вони скоїли злочини в неповнолітньому віці, а ОСОБА_7 на момент винесення вироку не досягла навіть шістнадцятиліти років, суд приходить до висновку про обрання їм міри покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від його відбування з випробовуванням та встановивши для цього їм різні терміни.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 189 ч. 1, 189 ч.2, 186 ч.2 КК України, призначивши покарання:
-за ст. 189 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
-за ст. 189 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання за вказані злочини у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10 вересня 2014 р., остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.ст. 104. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки.
Визнати ОСОБА_8 винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.ст. 104. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 1рік.
Міри запобіжних заходів засудженим у виді передачі їх під нагляд батьків до вступу вироку в законну силу вважати продовженими.
Цивільні позови по справі задоволити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 7500 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної злочинами.
Стягнути ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 3000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 4000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1