У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Кривенди О.В.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула
у судовому засіданні 14 лютого 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора на вирок Татарбунарського районного суду Одеської
області від 10 квітня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Жовтий Яр Татарбунарського району, не судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено 3 роки позбавлення
волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він у травні 2005 року біля с.
Жовтий Яр Татарбунарського району знайшов і незаконно придбав 17 патронів, які згідно висновку
експерта є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї, які переніс за
місцем проживання, де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_1 у серпні 2006 року незаконно без передбаченого законом
дозволу зірвав дикорослий кущ коноплі, який переніс за місцем свого проживання,
де незаконно виготовив та зберігав без мети збуту особливо небезпечний
наркотичний засіб канабіс (маріхуана висушена), у кількості 26,5 г.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок і направити справу
на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням судом
кримінального закону. Посилається на те, що суд, фактично визнавши ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
309 КК України, призначив йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України. Зазначає,
що суд усупереч вимогам закону застосував ст. 69 КК України до остаточного
покарання, призначеного на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Указує, що, звільняючи ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України, суд своє рішення належним чином не мотивував.
Просить скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З вироку убачається, що доводи прокурора про неправильне застосування судом
кримінального закону є слушними.

Так, у мотивувальній частині вироку містяться суттєві протиріччя. Зокрема,
при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд фактично визнав
ОСОБА_1 винним у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні без мети
збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, пославшись при цьому на ч.
2 ст. 307 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинення цих дій з
метою збуту, що є іншим злочином, який має окрему
санкцію. Резолютивна частина вироку також суперечить мотивувальній частині,
оскільки покарання ОСОБА_1 призначено за ч. 2 ст. 307 КК України, обвинувачення
за якою суд доведеним не визнав. Крім того, мотивувальна та резолютивна частини
вироку не відповідають вступній
частині, де зазначено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, відповідно до роз'яснень п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами кримінального покарання”,
застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за
сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Однак суд усупереч цим вимогам закону застосував ст. 69 КК України до
остаточного покарання, призначеного ОСОБА_1 на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що судові рішення щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи слід врахувати наведене у даній ухвалі,
перевірити доводи, викладені у касаційному поданні прокурора, у тому числі щодо
обґрунтованості звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України, та за умови підтвердження
обсягу обвинувачення, в якому засудженого визнано винними за даним вироком, прийняти
рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 394 - 398 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області
від 10 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати й направити справу на новий
судовий розгляд у той же місцевий суд в іншому складі суддів.

С у д д і :

Кривенда О.В.
Гошовська Т.В.
Мороз М.А.