Справа № 527/3086/14-к
провадження № 1-кп/527/10/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року м..Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Глобине кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000631 від 29.08.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Селецька, Оржицького району, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 в період часу з 29 серпня 2014 року по 24 грудня 2014 року, будучи фізичною особою-підприємцем, порушуючи вимоги Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року, в орендованому ним приміщенні, що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , встановив та використовував 3 комп`ютери, при цьому отримував незаконний прибуток. 24.12.2014 року в ході огляду даного приміщення було виявлено та вилучено три комп`ютери та грошові кошти в сумі 315,00 грн., які ОСОБА_4 отримав від надання послуг у сфері грального бізнесу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у зайнятті гральним бізнесом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 203-2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за обвинувальним актом за ч.1 ст.203-2 КК України визнав повністю і дав суду покази, які ідентичні вищевикладеному та не мають розбіжностей із змістом обвинувального акту. В содіяному глибоко розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, визнає себе за ч.1 ст.203-2 КК України винуватим повністю, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи то не маючи сумнівів в добровільності та правдивості позицій обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, визнає недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 .

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 203-2 КК України як зайняття гральним бізнесом.

Обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 203-2 КК України є доведеним.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким, за місцем проживання характеризуються задовільно, на профілактичному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, працездатний.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире зізнання і каяття, а також вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 вперше.

Згідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до ст.50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 .

Тяжкість вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним безумовно вказують на необхідність призначення відповідного покарання, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати міру покарання в межах санкції ч.1 ст. 203-2 КК України у вигляді штрафу в розмірі 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,. з конфіскацією грального обладнання., і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. з конфіскацією грального обладнання.

Речові докази : три системні блоки та гроші в сумі 315 грн. номіналом 200 грн. (ЗВ 0068003), 100 грн. (БЛ 9353263), 10 грн. ( ПЖ 0851580), 5 грн. ( ТА 0694594) (що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області) - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області усіма учасниками процесу протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1