У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Шевченко Т.В., Селівона О.Ф.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Вироком
Черкаського районного суду Черкаської області
від 11
березня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, раніше не
судимого,

засуджено
за ч.2 ст.121 КК України на 9 років позбавлення волі.

Ухвалою
Апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що 1 вересня 2004 року близько 13 год., перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у приміщенні веранди власного будинку за
адресою АДРЕСА_1 під час сварки, яка перейшла в бійку, зі своєю співмешканкою
ОСОБА_2 умисно наніс потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона
померла.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судові рішення щодо нього, а справу направити на новий судовий
розгляд. Посилається на порушення вимог кримінально-процесуального закону,
зокрема, неповноту досудового і судового слідства, застосування незаконних методів
слідства, внаслідок чого обмовив себе у вчиненні злочину, порушенні його права
на захист в ході досудового слідства; що йому не було надано можливості
ознайомитися з матеріалами справи належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 грунтується на сукупності
зібраних по справі доказів, зокрема, власних показаннях засудженого в ході
досудового слідства, про те що 1 вересня 2004 року він побив ОСОБА_2, його
детальними поясненнями про обставини злочину під час відтворення обстановки і
обставин події, показаннями свідка
ОСОБА_3 що 2 вересня 2004 року від самої потерпілої ОСОБА_2 їй стало відомо про
побиття останньої її співмешканцем ОСОБА_1, іншими доказам, яким суд дав
належну оцінку.

Не знайшли свого підтвердження доводи засудженого про те, що травми, які
потягли смерть потерпілої ОСОБА_2, утворилися не від його дій, а внаслідок
удару головою або рогами корови. Ці посилання спростовуються даними висновку
судово-медичної експертизи про характер і локалізацію тілесних ушкоджень на
трупі ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_2 про відсутність у ОСОБА_2 травми
живота під час його відвідування хворої
за викликом 31.08.2004 року.

Доводи засудженого про порушення його права на захист не знайшли свого
підтвердження. В ході досудового слідсва ОСОБА_1. добровільно відмовився від
захисника, про що свідчать його власноручні підписи в протоколах роз'яснення
прав підозрюваному та обвинуваченому (а.с.10, 46), під час розгляду справи у
суді першої інстанції його захист здійснював адвокат ОСОБА_5 Під час перегляду
справи в апеляційному порядку засуджений або його родичі не укладали будь-якої
угоди на здійснення юридичної допомоги. Сам засуджений не наполягав на
задоволенні його заяви про надання йому адвоката, а відповідно до вимог ч.2
ст.45 КПК України участь захисника у суді апеляційної інстанції у даній справі
не є обов'язковою.

Непереконливими є посилання засудженого на застосування щодо нього
незаконних методів ведення слідства. Ніяких заяв з цього приводу ні в ході
досудового слідства ні в суді він не заявляв.

Істотних
порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень по
справі, не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити .

судді:

Шевченко
Т.В. Коновалов
В.М. Селівон О.Ф.