У Х В А Л А
Справа № 569/3855/15-к
12 березня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , -
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 23 січня 2015 року, близько 12:00 год., перебуваючи поблизу буднику № 2 по вул. 6-та Гвардійська, у м. Рівне, незаконно збув за 1300 грн. «покупцю» оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, яка відповідно до висновку експерта № 3 від 16.02.2015 відноситься до категорії боєприпасів, а також 90 бойових патронів калібру 5,45, до автомата Калашнікова АК-74 та його модифікацій, з яких 76 патронів із сталевими сердечниками, та 14 патронів з трасуючою кулею, які відповідно до висновку експерта № 2-29 від 30.01.2015 являються боєприпасами. Вказані бойові припаси та вибухові пристрої ОСОБА_6 незаконно привласнив та привіз до м. Рівне із зони проведення АТО та в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав при собі та за місцем свого проживання.
Також, ОСОБА_6 23 січня 2015 року, близько 12:00 год., порушуючи встановлений Законами України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи поблизу буднику № 2 по вул. 6-та Гвардійська, у м. Рівне незаконно збув «покупцю» паперовий згорток із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 69 від 06.02.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс загальною масою 0,825 гр. в перерахунку на висушену речовину.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 26 січня 2015 року, близько 13:00 год., перебуваючи поблизу буднику № 2 по вул. 6-та Гвардійська, у м. Рівне, незаконно збув за 800 грн. «покупцю» 120 бойових патронів калібру 5,45, з яких 90 патронів із сталевими сердечниками, та 14 патронів з трасуючою кулею, які відповідно до висновку експерта № 2-31 від 30.01.2015 являються боєприпасами. Вказані бойові припаси ОСОБА_6 незаконно привласнив та привіз до м. Рівне із зони проведення АТО та в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав при собі та за місцем свого проживання.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - ч. 1 ст. 263 КК України, незаконне зберігання та збут особливо небезпечних наркотичних засобів - ч. 2 ст. 307 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами зокрема в ході проведення НСРД було зафіксовано протиправні дії ОСОБА_6 щодо незаконного збуту вогнепальної зброї, бойових припасів до неї та вибухових пристрої про що складено протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.01.2015 та 26.01.2015, а також протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо -, відео контроль особи від 23.01.2015 та 26.01.2015.
Під час розгляду клопотання слідчий та прокурор вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як він протягом січня та березня 2015 року вчинив три кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом вибухових пристроїв, боєприпасів та особливо небезпечних наркотичних засобів. Крім того 09.03.2015 ОСОБА_6 на території м. Рівне збув «покупцю» два предмети які зовні схожі на протипіхотні уламкові ручні гранати дистанційної дії, наступального типу, РГД-5 та предмет який зовні схожий на реактивну протитанкову гранату РПГ-22. На даний час відомості по даному факту збуту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове слідство. Також 09.03.2015 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 94 патрони калібру 5,45 та подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору зовні схожу на марихуану. Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводиться досудове слідство.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, раніше вчиняв кримінальні правопорушення. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом вибухових пристроїв та боєприпасів. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не зможе забезпечити не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчинення інших кримінальних правопорушень та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 .
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою а саме особисте зобовязання. Зокрема ОСОБА_6 суду пояснив, що в нього на утриманні перебувають батьки похилого віку, а саме мати 75 років та батько 73 років, самостійно виховує 12 річного сина, який з разом з ним проживає, має постійне місце проживання, є учасником Антитерористичної операції (батальйон « ОСОБА_7 »), був поранений, також потребує реабілітації після поранення, є майстром спорту зі спідвею.
10.03.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, в нього на утриманні перебувають батьки похилого віку, а саме мати 75 років та батько 73 років, самостійно виховує 12 річного сина, який з разом з ним проживає, має постійне місце проживання, є учасником Антитерористичної операції (батальйон « ОСОБА_7 »), був поранений, також потребує реабілітації після поранення, є майстром спорту зі спідвею.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали терміном до 10 травня 2015 року
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 10 травня 2015 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський МВ УМВС України у Рівненській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1