УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

провівши в приміщені суду в м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008373 від 04 липня 2014 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Харцизьк, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року за ч. 1 ст. 187 КК України на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Київської області м. Яготин, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні було повернуто прокурору.

23 лютого 2015 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва з прокуратури Дніпровського району м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008373 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримали 18 лютого 2015 року.

Вищезазначений обвинувальний акт з додатками, згідно автоматизованої системи документообігу суду (повторний автоматичний розподіл справи здійснено у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_11 на лікарняному), був переданий головуючому судді 23 лютого 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 24 лютого 2015 року о 12 годині 00 хвилин у складі трьох професійних суддів.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того, посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення судового розгляду.

Захисник ОСОБА_8 у підготовчому засіданні заявила про те, що, на її думку, обвинувальний акт підлягає поверненню, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, так як не містить конкретного формулювання обвинувачення, не має доказів вини її підзахисного ОСОБА_9 .

Крім того, зазначила, що перед початком підготовчого судового засідання в залі суду, а саме в день його призначення 24 лютого 2015 року, прокурором було вручено їй обвинувальний акт без дати його затвердження на 12 аркушах, хоча їй під розписку 18 лютого 2015 року було вручено обвинувальний акт на 11 аркушах.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту.

Зокрема, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема за ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким. Крім того, ОСОБА_9 раніше судимий за злочин, за який не відбув покарання, зокрема обвинувачені офіційно ніде не працюють, тому можуть перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вчинення тиску на потерпілу, переховуватись від суду.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зазначили, що на їх думку, відпала потреба в утриманні останніх під вартою та просили змінити їм міру запобіжного заходу на більш м`який, а саме - домашній арешт.

Крім того, у ході підготовчого розгляду кримінального провадження захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_9 , про зміну останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його серед іншого тим, що останній інкримінованих йому кримінальних правопорушень не скоював, не має наміру впливати на хід судового розгляду та ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у справі, або продовжити злочинну діяльність, згідно медичних довідок хворіє на ряд захворювань, має офіційне проживання в м. Києві, яке, відповідно до договору оренди орендує у власника житла, в якому проживає зі ОСОБА_12 як чоловік і дружина.

Зокрема, захисником ОСОБА_7 також заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_10 , про зміну останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його серед іншого тим, що останній не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою не визнає, підозра є достатньо не обґрунтованою, не має наміру впливати на хід судового розгляду, має постій не місце проживання, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Прокурор та потерпіла заперечували проти заявленого клопотання, вважають, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, захисників та обвинувачених, вивчивши матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Так, під час проведення підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_8 заявила про те, що прокурором в день призначення засідання в приміщенні суду їй було вручено обвинувальний акт без дати його затвердження на 12 аркушах, хоча 18 лютого 2015 року їй було вручено обвинувальний акт на 11 аркушах, про що вона надавала розписку. Крім того, обвинувальний акт, який їй було вручено 18 лютого 2015 року, надала суду для огляду та на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Ознайомившись з наданим захисником ОСОБА_8 обвинувальним актом від 18 лютого 2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0008373 від 18 лютого 2015 року за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, який надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва з прокуратури Дніпровського району м. Києва підлягає поверненню, оскільки його зміст не відповідає змісту обвинувального акту, який було вручено захиснику 18 лютого 2015 року. Тобто, виходячи зі змісту ст. 293 КПК України, захиснику не було вручено під розписку копію обвинувального акту, який направлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

Крім того, на думку колегії суддів, у розписці захисника ОСОБА_8 від 18 лютого 2015 року, яка направлена до суду, допущено виправлення, а саме на 11 арк. виправлено на 12, що є не допустимим.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КГІК України.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які підтримані обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про зміну останнім запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, з яких за ч. 4 ст. 187 КК України є особливо тяжким, офіційно ніде не працюють, перебуваючи на волі можуть перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також шляхом впливу на потерпілу, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому колегія суддів приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну їх поведінку, у зв`язку з чим, клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на даній стадії не підлягають задоволенню, тому запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим слід продовжити.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 314-316 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження за № 0008373 від 04 липня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 18, ч. 2 ст. 121 КК України, - повернути прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінально процесуального Кодексу України.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 24 квітня 2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: