Дата документу Справа № 333/4063/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/88/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, маючого малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.06.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 26.05.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 02.08.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 16.05.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 12.05.2010 року,

засуджено:
- за ч. 1 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання відраховується з моменту затримання - 11.04.2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набуття вироком законної сили залишений без змін.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Запоріжжя, українку, громадянку України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , має неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

засуджено:
- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Хабаровська Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 02.08.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 23.08.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 135, ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 18.09.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.05.2013 року з Вільнянської ВК Запорізької області,

засуджено:
- за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 до набуття вироком законної сили змінено на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_9 з-під варти у залі суду.

Цивільні позови задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 6694 грн., моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1585 грн.

Згідно вироку суду, приблизно в серпні 2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на території Комунарського району м. Запоріжжя, знайшов посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданого 25.12.2002 року ДАІ ГУМВС України м. Запоріжжя. Після чого, у нього виник умисел на підроблення вищезазначеного посвідчення водія, з метою подальшого використання.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 переклеїв фотокартку зі своїм зображенням, а за допомогою кулькової ручки фіолетового кольору, в правому нижньому куті своєї фотокартки, домалював гербову печать ДАІ ГУМВС України м. Запоріжжя.

Згідно висновку експерта в посвідченні водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданого 25.12.2002 року ДАІ ГУМВС України м. Запоріжжя, на першій сторінці змінено первинний зміст документу, а саме шляхом переклейки фотокартки.

20 грудня 2013 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , заздалегідь знаючи про те, що власника немає вдома, зайшли на подвір`я вказаного будинку, де ОСОБА_8 залишилась на вулиці, а ОСОБА_7 , шляхом поштовху плечем, вибив вхідні двері до вказаного будинку, таємно проник до житла, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 .

Після чого, з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину та розпорядились на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 спричинена матеріальна шкода в розмірі 6 804 гривні 81 копійка.

05 березня 2014 року о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих спонукань, знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що його дії ніким помічені не будуть, відкрив сумку, яка належить ОСОБА_11 та лежала на стільці на кухні, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 .

Після чого, з викраденим майном зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 спричинена матеріальна шкода в розмірі 1785 гривень 00 копійок.

24 березня 2014 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виражаючись нецензурною лайкою, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_13 на ґрунті їхніх взаємовідносин, розбив скло вікон вказаного будинку, тим самим пошкодив майно, що належить потерпілій ОСОБА_14 .

Продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, тривалий час уперто не припиняючи свої хуліганські дії, продовжував виражатись нецензурною лайкою та погрожувати ОСОБА_14 та ОСОБА_13 фізичною розправою.

25 березня 2014 року о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , маючи намір на

відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, із корисливих спонукань, знаходячись на території ринку Гурман Люкс, розташованого по проспекту Леніна, 8, м. Запоріжжя, підійшли до автомобіля ВАЗ 2113, чорного кольору, д/з НОМЕР_2 , в салоні якого, на водійському сидінні знаходився ОСОБА_15 .

Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, та однією рукою схопив за золотий ланцюжок, який висів на шиї у ОСОБА_15 , а другою рукою наніс декілька ударів в область обличчя останнього, щоб зірвати вказаний золотий ланцюжок. При цьому, потерпілий, з метою припинення злочинних дій відносно нього, намагався покинути салон автомобіля, але ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у скоєнні злочину, заблокував двері автомобіля та схопив потерпілого за куртку.

В результаті згрупованих злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_15 не зміг втримати свій золотий ланцюжок 500 проби, вагою 53,18 грам, вартістю 12 763 гривень 20 копійок, та ОСОБА_7 , зірвавши його, вибіг з салону вищевказаного автомобіля та разом з ОСОБА_9 зникли з місця скоєння злочину та розпорядились вищевказаним майном в особистих цілях.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_15 спричинена матеріальна шкода в розмірі 12 763 гривень 20 копійок.

04 квітня 2014 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, знаходячись у приміщенні кабінету № 39 Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованого по вулиці Космічній, 40, м. Запоріжжя, завідомо знаючи про те, що водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 підроблене, пред`явив вказаний документ, в якості документу, який посвідчує його особу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, у зв`язку з тим, що суд призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, у зв`язку з чим просить вирок скасувати та пом`якшити йому призначене покарання.

Вирок щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 іншими учасниками судового провадження не оспорюється.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити йому покарання, обвинувачену ОСОБА_8 , яка просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що вирок суду законний та обґрунтований, перевіривши кримінальне провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, ч.2 ст.186 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями вимог ст. 65 КК України. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, скоєні ОСОБА_7 злочини, є злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкими злочинами.

ОСОБА_7 раніше засуджений, повністю визнав вину, цивільний позов, позитивно характеризується за місцем проживання, у обвинуваченого є малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , частково відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна потерпілим.

Тому, колегія суддів вважає, призначене ОСОБА_7 покарання є таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4