Справа № 1407/1-159/11
ВИРОК

іменем України

"28" квітня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Тустановського О.М.

при секретарі Друца А.В.

з участю прокурора Нижник Л.І.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вознесенська Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваю чого в цивільному шлюбі, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченому ст. 286 ч. 1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 порушив правила безпеки руху та експлуатації транспорту при керуванні транспортним засобом, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин скоєно при таких обставинах,

22 серпня 2010 року приблизно о 20-ої години ОСОБА_3, керуючи мотоциклом «Кавасакі» без державного номерного знаку, перевозячи пасажира ОСОБА_2 без мотошолому, та рухаючись по автодорозі «Березівка-Новий Буг» з боку міста Вознесенська Миколаївської області в напрямку села Прибужани Вознесенського району, на автодорожньому мосту через річку Південний Буг, проявив неуважність до створених дорожніх обставин, не врахував дорожніх умов, хоча зобов»язаний був та мав об»активну можливість постійно контролювати свій рух, не впорався з керуванням даного мотоциклу та впав на проїзну частину дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі і кінцівках, забійної рани обличчя ліворуч, перелому акулового відростку лобної кістки ліворуч, травматичного неповного змикання верхнього віка лівого ока, травматичної невралгії 1-ї вітві тройничного нерву, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дана дорожньо - транспортна пригода виникла внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 б),г) та 12.1, ПДР України, що стало причинним звязком з наслідками, які настали.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 в предявленому йому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченому ст.286 ч.1 КК України, винним себе визнав повністю, та пояснив, що 22.08.2010 року він на мотоциклі «Кавасакі» разом з потерпілим ОСОБА_2, який знаходився позаду нього та тримався за ручки мотоциклу, рухалися в бік села При бужани. Шоломів ні у нього, ні у потерпілого не було Перед мостом через ріку Південний Буг він обігнав декілька автомобілів і коли почав виїжджати на міст, то наїхав на бугор. Внаслідок цього він впорався з керуванням свого мотоциклу і впав на проїзну частину. Він та потерпілий випали з мотоциклу.

Крім винних зізнань підсудного у вчиненні злочину, його вина підтверджується наступними доказами, а саме показаннями потерпілого, письмовими доказами, які є в матеріалах кримінальної справи:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2, даних в ході судового слідства, з яких вбачається, що дійсно 22.08.2010 року приблизно біля 20-ої години він на мотоциклі під керуванням підсудного ОСОБА_3 рухались в напрямку села При бужани Вознесенського району. Шоломів на головах у них не було. Доїжджаючи до мосту через ріку Південний Буг перед селом При бужани, вони обігнали два автомобіля. Підсудний рухався на великій швидкості. На мосту мотоцикл впав. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, з якими тривалий час знаходився на лікуванні;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2010 року, згідно якого на авто мосту через ріку Південний Буг знаходиться мотоцикл «Кавасакі», виявлені подряпини на асфальті та сліди мастила9а.с.6-10);

- висновком судово-медичної експертизи № 412/2951-10 від 15.03.2011 року, відповідно до якої у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та кінцівках, забійної рани обличчя ліворуч, перелому акулового відростку лобної кістки ліворуч, травматичного неповного змикання верхнього віка лівого ока, травматичної невралгії 1-ої вітві тройничного нерву, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я, дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні мотоциклу(а.с.63-64). Висновки експертизи об»єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого та підсудного.

Таким чином, суд даючи оцінку вищевказаним доказам, вважає, що між діями ОСОБА_3, які полягали в грубому недотриманні вимог п.п. 2.3 б), г) та 12.1, ПДР України і наслідками, що настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є причинний звязок.

З урахуванням викладених доказів, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 1 КК України, тобто як порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2790 грн 36 коп.. Обсудив цивільний позов, суд вважає, що він підлягає задоволенню повністю. оскільки підтверджується зібраними у справі доказами ( листом Вознесенської ЦРЛ, довідками, товарними чеками, квитанціями). Підлягає задоволенню повністю позовні вимоги Вознесенського міжрайонного прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 1111 грн. 44 коп, так як підтверджується долученими до справи квитанцією, товарним чеком, довідкою Вознесенської ЦРЛ.

Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у сумі 30000 грн. підлягає задоволенню частково з таких підстав. Суд вважає, що потерпілому дійсно було спричинено моральну шкоду, яка полягає в завданні йому фізичних, душевних та психічних страждань, оскільки знаходиться тривалий час на лікуванні, в результаті дорожньо-транспортної пригоди у нього порушився нормальний розпорядок життя, спілкування з родичами, друзями. Але при стягненні моральної шкоди суд враховує матеріальний стан підсудного, те, що вчинив необережний злочин. Суд оцінює моральну шкоду в сумі 2500 гривень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, та обставини, які помякшують його покарання.

Підсудний раніше щиро кається у вчиненому злочині, що суд згідно ст. 66 КК України визнає обставиною, яка помякшує його покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 позитивно характеризується, раніше не судимий. Суд вважає, що його перевиховання можливо в умовах без ізоляції від суспільства та з урахуванням зазначених обставин немає підстав для позбавлення підсудного права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком 1(один) рік і 6(шість) місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст..75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі звільнити, якщо він протягом року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов»язки.

Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покласти такі обов»язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 за заподіяння матеріальної шкоди 2790 гривень, 36 коп; моральної шкоди 2500 гривень, а всього 5290 гривень. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Вознесенської міської ради 1111,44 гривні, витрачених закладом охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно: суддя