Справа № 11 а-426-2007 р. Головуючий у 1-й
ч.2 ст. 186 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія судів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючої:
Міщенко О.А.

Судців: Горщарук
Г.О., Баглика С.П.

З участю
прокурора: Горбань О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальну
справу за апеляцією прокурора Карпінця В.Ю. на вирок Рівненського міського суду
від 13 червня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка та мешканка АДРЕСА_1,
українка, громадянка України, раніше судима: 01 листопада 2004 року Рівненським
міським судом Рівненської області за ч. 1,3 ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування
покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;
24 жовтня 2005 року тим же судом за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування
покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, засуджена

- за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини
покарання за попереднім вироком остаточне покарання призначено 4 роки 2 місяці
позбавлення волі.

Відповідно
до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням,
із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

У відповідності
до ст.76 КК України покладено на засуджену наступні обов'язки:

· не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

· періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання , роботи або
навчання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 600 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

ОСОБА_1
визнана винною і засуджена за те, що 25 грудня 2005 року, приблизно о 2 год. ночі,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на вул. Набережна м. Рівне, бажаючи
здобути гроші для власних потреб, повторно, вчинила відкрите викрадення
особистого майна громадянки ОСОБА_2, а саме - мобільного телефону
"Нокіа-2006", разом з сім-карткою абонента мобільного зв'язку
"Київ Стар", вартістю
50 грн., чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.

В
поданій на вирок суду апеляції прокурор Карпінець В.Ю., не оспорюючи
кваліфікації дій засудженої, покликається на необґрунтованість вироку суду,
вказуючи на

невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої. Просить вирок
Рівненського міського суду від 13 червня 2007 року скасувати і постановити
новий вирок.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляції без
задоволення, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія
судів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини засудженої у вчиненні злочину, зазначеного у вироку,
грунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні
достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Кваліфікація
дій засудженої ОСОБА_1 за ч.2 ст.186 КК України є вірною, що не заперечується і
в апеляції.

Як видно
з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_1 свою вину в ході досудового слідства та
в суді визнала повністю, не заперечуючи обставин, встановлених судом, що мали
місце 25.12.2005 року.

Підстав
для скасування вироку не вбачається, оскільки, як видно з вироку суду першої
інстанції, суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання, врахував ступінь тяжкості
вчиненого нею злочину, дані, що характеризують її як особу, обставини, що
обтяжують покарання та обставини, що пом'якшують покарання й істотно знижують
тяжкість вчиненого засудженою злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння
розкриттю вчиненого нею злочину, наявність на її утриманні двох неповнолітніх
дітей та призначив покарання відповідно до вимог ст.65 КК України. Суд вірно
зазначив у вироку, що з моменту скоєння злочину пройшов тривалий час і ОСОБА_1
ні в чому протиправному помічена не була, в даний час працевлаштована.

Призначене
ОСОБА_1 покарання є достатнє та необхідне для її виправлення.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Рівненського міського суду від 13 червня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.