Справа № 447/2512/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/590/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000607 від 29.05.2014р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 14 травня 2015р. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочне Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 680 грн.

Цивільний позов потерпілої задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. та 60 грн. за оплату переказу грошових коштів.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 29.05.2014р., близько 13 год. 30 хв. знаходячись на узбіччі дороги, що біля будинку АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками по грудній клітці та руках потерпілої ОСОБА_11 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на правій руці, синця на лівій руці, синця на правій молочній залозі, які згідно висновку експерта № 91/14 від 20.06.2014р. відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись із вироком суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями кримінального процесуального закону, та закрити провадження, а у задоволенні цивільного позову відмовити. Вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а цивільний позов є безпідставним. Покликається на те, що в судовому засіданні потерпіла та свідки сторони обвинувачення дали досить суперечливі показання стосовно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема, щодо часу та тривалості події, присутніх осіб під час події, обставин нанесення тілесних ушкоджень. Звертає увагу на те, що показання потерпілої та свідків сторони обвинувачення, якими суд мотивував своє рішення у частині нанесення обвинуваченим ударів в груди суперечать висновку експерта № 84/14 від 30.05.2014р., згідно якого виявлено синець на правій руці, а висновок експерта від 20.06.2014р. не дає чіткої відповіді, коли виникли синці. Вважає, що суд не дав належної оцінки показанням обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 , які спростовують показання потерпілої та свідків сторони обвинувачення. Судом не враховано, що між потерпілою та свідками, що є її родичами, існує тривалий конфлікт з обвинуваченим.

Покликається, що на досудовому розслідуванні обвинуваченому не було роз`яснено право на захист, не надано йому можливість скористатись безкоштовною правовою допомогою, не було складено протоколу огляду місця події.

Зазначає, що в матеріалах справи не має повноважень представника потерпілої ОСОБА_10 , якого суд допустив до участі у кримінальному провадженні. Не зважаю чи на це, суд 1 інстанції частково задоволив цивільний позов потерпілої, зокрема в частині відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги потерпілій. А клопотання представника потерпілої про долучення до матеріалів провадження документів: додаток Договору від 25.06.2014р. та акт виконаних робіт від 07.04.2015р., суд першої інстанції на обговорення сторін у судовому засіданні не ставив. Доводи суду першої інстанції на обґрунтування відшкодування моральної шкоди нічим не підтверджено, оскільки потерпілою не представлено жодного доказу про проведене лікування.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_10 просить залишити оскаржуваний вирок суду без змін, оскільки такий є законним, обґрунтованим та мотивованим, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, представника потерпілої - ОСОБА_10 , які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, а вирок суду до скасування, виходячи із наступного.

Згідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 36 КПК України участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених КПК України.

Статтею 37 КПК України передбачено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Як вбачається з кримінального провадження обвинувальний акт у ньому затвердив ОСОБА_13 , участь під час судового провадження здійснювали прокурори: ОСОБА_13 09.09.2014р., 18.09.2014р., 13.10.2014р., 27.10.2014р., 12.01.2015р., 23.01.2015р., 05.03.2015р., 30.03.2015р.; ОСОБА_14 01.12.2014р.; ОСОБА_15 12.02.2015р., 20.04.2015р., 30.04.2015р.; ОСОБА_16 14.05.2015р.

Однак, згідно наявної у матеріалах кримінального провадження постанови заступника Миколаївського міжрайонного прокурора про призначення групи прокурорів від 28 листопада 2014р. (а.с. 39) у кримінальному провадженні № 0000607 від 29.05.2014р. було визначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Старшим групи призначено прокурора ОСОБА_13 . Лише 5 травня 2015р., згідно постанови Миколаївського міжрайонного прокурора (а.с.155), у даному кримінальному провадженні відбулась зміна групи прокурорів та була призначена група прокурорів у складі: ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Старшим групи призначено прокурора ОСОБА_16 . Отже, прокурор ОСОБА_15 до 05.05.2015р. не входив до групи прокурорів, які могли здійснювати повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд при розгляді справи допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо, зокрема, встановлено порушення, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Окрім цього, 01.12.2014р. суд першої інстанції постановив ухвалу про забезпечення обвинуваченого ОСОБА_7 захисником через Львівський обласний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 43). Проте, згідно звукозапису судового засідання та журналу судового засідання від 01.12.2014р. дана ухвалу у судовому засіданні не оголошувалась.

Окрім цього, згідно обвинувального акту та журналу судового засідання дане кримінальне провадження здійснювалось щодо ОСОБА_7 , і такі анкетні дані підтверджуються представленим колегії суддів документом, що посвідчує особу обвинуваченого, однак, оскаржуваним вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2015р. визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_8 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2015р. щодо ОСОБА_8 слід скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, який слід провести із чітким дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 14 травня 2015р. щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити у даному кримінальному провадженні новий судовий розгляд у суді 1 інстанції в іншому складі суду.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3