ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2015 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, гр. України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.10.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 05.10.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки, вирок переглянутий Приморським районим судом м. Одеси 09.07.2009 року і йому скасовано вищевказаний вирок та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,
в скоєні злочину передбаченого ст. 395 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2014 року відносно засудженого ОСОБА_4 установлено адміністративний нагляд за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , строком на 1 рік, а також установлені наступні обмеження:
· заборона виходу з будинку, квартири з 22 до 06 годин;
· заборона виїзду за межі місця постійного мешкання;
· реєстрація в міліції чотири рази на місяць.
· При звільнені з місць позбавлення волі 13.10.2014 року ОСОБА_4 було оголошено постанову суду про встановлення адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
· Однак, 29.11.2014 року ОСОБА_4 , без відповідного дозволу, без будь яких поважних причин, з особистих спонукань, не повідомивши органи внутрішніх справ, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце постійного проживання за вищевказаною адресою та почав мешкати у ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 до тих пір поки не був викритий співробітниками СДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.
Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ст. 395 КК України за ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
30 січня 2015 року між сторонам кримінального провадження: прокурором прокуратури Малиновського району міста Одеси ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, підозрюваний визнав свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, сторонами погоджено покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у вигляді 2 місяців арешту. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільною, тому просить суд затвердити угоду.
Прокурор прокуратури Малиновського районну в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тому просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч 4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, узгоджене покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст. 174, 367, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 від 30 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 521/1685/15-к.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту.
Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання змінити на утримання під вартою, взявши під стражу ОСОБА_4 негайно в залі суду та доручити начальнику СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області затримати та організувати доставку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в відповідну установу для відбування покарання.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1