АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1905/159/2012Головуючий у 1-й інстанції Піцик Валентина Михайлівна
Провадження № 11/789/15/13 Доповідач - Іващенко О.Ю.
Категорія - ч.1 ст.172 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2013 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Іващенка О.Ю.

Суддів - Коструба Г. І., Кунець І. М.,

з участю - прокурора Семенця О.А.

потерпілої ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника адвоката Дембіцького В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора прокуратури Борщівського району Паньківа П.В. та апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на постанову Заліщицького районного суду про направлення справи для проведнення додаткового розслідування прокурору Борщівського району від 15 листопада 2012 року,-

встановила:

Цією постановою кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, працюючого головою правління КС "Народна скарбниця", одруженого, не судимого в силу ст.89 КК України,-

за ч.1 ст.172 КК України направлено прокурору Борщівського району Тернопільської області для проведення додаткового розслідування, під час якого усунути неповноту досудового слідства та дати належну правову оцінку діям ОСОБА_2.

З матеріалів кримінальної справи убачається, що згідно пред'явленого обвинувачення 21.04.2011 року ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що працюючи головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця" розташованої в м. Борщеві вул. Шевченка, 44, будучи службовою особою, уповноваженою згідно підпункту 5) пункту 10.5 Статуту кредитної спілки "Народна скарбниця" призначати на посади та звільняти з посад працівників кредитної спілки, діючи умисно, з особистих мотивів, які проявились у помсті та бажанні позбавитись працівника, протягом вересня 2010 року - січня 2011 року двічі незаконно звільнив з роботи кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_1

У серпні 2010 року між кредитним інспектором КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1 та головою правління КС "Народна скарбниця" ОСОБА_5 виникло непорозуміння з приводу відмови ОСОБА_1 підписувати інформацію начальнику УМВС України в Тернопільській області щодо залучених грошових коштів на депозитний рахунок спілки та сум грошових коштів виданих в кредит, у відсутності ОСОБА_2 Крім цього в серпні 2010 року до кредитної спілки почали звертатись позичальники щодо неправомірних дій кредитного інспектора спілки ОСОБА_1 при оформленні кредитів та заволодіння їхніми коштами шляхом обману та зловживання довірою, внаслідок чого зросла заборгованість у позичальників перед кредитною спілкою.

Враховуючи викладене, голова правління ОСОБА_2, усвідомлюючи що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, діючи умисно, з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи, що до компетенції спостережної ради кредитної спілки не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, 31.08.2010 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку щодо необхідності звільнення з роботи ОСОБА_1, тим самим спонукав спостережну раду прийняти відповідне рішення 31.08.2010 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 13 вересня 2010 року ОСОБА_2 в порушення вимог п.2 ст.41 КЗпПУ - знаючи що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, видав в силу цього незаконний наказ № 33 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру в зв'язку із зловживанням службовим становищем за п.2 ст.41 КЗпПУ, фактично звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 13 жовтня 2010 року встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що ОСОБА_2 13 жовтня 2010 року по кредитній спілці видано наказ № 47.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, голова правління ОСОБА_2, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1, усвідомлюючи що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи що до компетенції спостережної ради не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, повторно 6.01.2011 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку про те, що попереднє рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 є незаконним і порушує інтереси кредитної спілки "Народна скарбниця", а тому необхідно ОСОБА_1 знову звільнити з роботи з аналогічних підстав за недовіру. Тим самим ОСОБА_2 знову спонукав спостережну раду прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 і 6.01.2011 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою знову було прийнято відповідне рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 6 січня 2011 року ОСОБА_2 в порушення вимог п.2 ст.41 КЗпПУ - знаючи, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 з аналогічних підстав, знову видав в силу цього незаконний наказ № 2 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру за п.2 ст.41 КЗпПУ, фактично вдруге звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 24 січня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 знову поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що в. о. голови правління кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_6 27 січня 2011 року по кредитній спілці видано наказ № 7.

13.11.2012 року прокурор Паньків П.В. змінив обвинувачення, згідно якого ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що будучи призначеним згідно наказу № 1 від 10.11.1996 року головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця" розташованої в м. Борщеві вул. Шевченка, 44, будучи службовою особою, уповноваженою згідно підпункту 5 пункту 10.5 Статуту кредитної спілки "Народна скарбниця" призначати на посади та звільняти з посад працівників кредитної спілки, діючи умисно, з особистих мотивів, які виникли під час службових та особистих стосунків та проявились у помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника, протягом тривалого часу: вересня 2010 року - квітня 2012 року тричі незаконно звільняв з роботи кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_1, вчинивши це за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2, працюючи головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця", виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та будучи в силу цього службовою особою, був зобов'язаний згідно ст.141 Кодексу законів про працю України правильно організовувати працю працівників, неухильно додержуватись законодавства про працю.

В серпні 2010 року між кредитним інспектором КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1 та головою правління КС "Народна скарбниця" ОСОБА_2 виникла суперечка в процесі здійснення службової діяльності з приводу відмови ОСОБА_1 підписувати інформацію начальнику УМВС України в Тернопільській області щодо залучених грошових коштів на депозитний рахунок спілки та сум грошових коштів, виданих в кредит, у відсутності ОСОБА_2 на вимогу ст. о/у СДСБЕЗ УМВС України Мацковського B.C. Крім цього, протягом лютого 2010 року - жовтня 2012 року до кредитної спілки почали звертатись позичальники щодо неправомірних дій кредитного інспектора спілки ОСОБА_1 при оформленні кредитів та заволодіння їхніми коштами шляхом обману та зловживання довірою, внаслідок чого зросла заборгованість у позичальників перед кредитною спілкою. По даних фактах Борщівським РВ УМВС України в Тернопільскій області неодноразово приймались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.10.2010 року, 31.12.2010 року, 08.01.2011 року, 10.02.2011 року, 15.05.2011 року, 20.05.2011 року, 20.06.2011 року, 19.07.2011 року, 11.09.2011 року, 13.02.2012 року, 25.02.2012 року, 12.04.2012 року, 03.08.2012 року, 10.08.2012 року.

Враховуючи викладене, голова правління ОСОБА_2, усвідомлюючи, що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, діючи умисно, з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи, що до компетенції спостережної ради кредитної спілки не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, 31.08.2010 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку щодо необхідності звільнення з роботи ОСОБА_1, тим самим спонукав спостережну раду прийняти відповідне рішення. 31.08.2010 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 13 вересня 2010 року ОСОБА_2 в порушення вимог ст.141, п.2 ст.41 КЗпПУ, знаючи, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, видав в силу цього незаконний наказ № 33 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру в зв'язку зловживанням службовим становищем за п.2 ст.41 КЗпПУ, фактично звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 13 жовтня 2010 року встановлено, ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що ОСОБА_2 13 жовтня 2010 року по кредитній спілці видано наказ № 47.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, голова правління ОСОБА_2, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1, усвідомлюючи, що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної Спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи, цо до компетенції спостережної ради не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, повторно 06.01.2011 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку про те, що попереднє рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 є незаконним і порушує інтереси кредитної спілки "Народна скарбниця", а тому необхідно ОСОБА_1 знову звільнити з роботи з аналогічних підстав за недовіру. Тим самим ОСОБА_2 знову спонукав спостережну раду прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 і 06.01.2011 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою знову було прийнято відповідне рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 6 січня 2011 року ОСОБА_2 в порушення вимог ст.141, п.2 ст.41 КЗпПУ, знаючи, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 з аналогічних підстав, знову видав в силу цього незаконний наказ № 2 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру за п.2 ст.42 КЗпПУ, фактично вдруге звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 24 січня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 знову поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що в. о. голови правління кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_6 27 січня 2011 року по кредитній спілці видано наказ №7.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, голова правління ОСОБА_2, знаючи про наявність попередніх рішень судів про поновлення на роботі ОСОБА_1, усвідомлюючи, що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, переслідуючи мету будь-яким чином позбавитись працівника кредитної спілки ОСОБА_1, 18 квітня 2012 року в порушення вимог ст.141, п.1 ст.40, ст.42 КЗпПУ - знаючи, що ОСОБА_1 має переважне право на залишення на роботі при скороченні штату працівників, знову видав в силу цього незаконний наказ № 10 від 18.04.2012 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 в зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Борщівського районного суду від 13 липня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 мала переважне право на залишення на роботі, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 знову поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця".

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2012 року рішення Борщівського районного суду від 13 липня 2012 року скасовано, проте ОСОБА_1 поновлено на посаді кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" з 18 квітня 2012 року та стягнуто в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 500 грн.

Небажаючи виконувати вказане рішення апеляційного суду Тернопільської області та не маючи на меті поновити на попередній посаді ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, видав незаконний наказ № 31 від 17 липня 2012 року про надання пропозиції ОСОБА_1 перевести її на роботу в іншу місцевість на посаду кредитного інспектора у відокремленому підрозділі КС "Народна скарбниця" у смт.Мельниця-Подільська Борщівського району.

В подальшому вказаний наказ було скасовано та поновлено на попередній посаді кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1 Вказане також підтверджується рішенням Борщівського районного суду від 13 вересня 2012 року та відповідною ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2012 року.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному звільненні кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_1 з роботи з особистих мотивів 13 вересня 2010 року, 6 січня 2011 року та 18 квітня 2012 року, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст.172 ч.1 КК України.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з тих підстав, що обвинувачення є не конкретним, тобто має місце неповнота досудового слідства, яка не може бути усунута в ході судового слідства, оскільки під час його провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України, були поверхнево досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме суб'єктивна сторона злочину - особистий мотив обвинуваченого, не наведені в пред'явленому ОСОБА_2 обвинуваченні. У постанові про зміну обвинувачення, прокурор пред"явив ОСОБА_2 незаконне звільнення ОСОБА_1 з роботи з особистих мотивів 18 квітня 2012 року, без урахування того, що по даному факту 09.11.2012 року відносно ОСОБА_2 відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст.172 КК України і доказів про те, що дана постанова станом на 15.11.2012 року скасована, прокурором суду не представлено.

В апеляції старший прокурор прокуратури Борщівського району Паньків П.В. просить оскаржувану постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд посилаючись на те, що під час судового розгляду справи не встановлено фактів неповноти або неправильності досудового слідства та обставин, які б давали підстави для направлення справи на додаткове розслідування, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час додаткового розслідування з метою усунення даних порушень. Приймаючи вказане рішення судом першої інстанції допущено порушення процесуальних норм, що регламентують порядок ведення судового слідства та вимог ст.281 КПК України, відповідно до якої повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Вважає, що у зміненому ОСОБА_2 обвинувачені конкретно викладено суб'єктивну сторону злочину, а саме всі особисті мотиви, які виникли у ОСОБА_2 під час службових та особистих стосунків із ОСОБА_1 та проявились в помсті, неприязних стосунках та бажанні позбавитись працівника, повністю викладено об'єктивну сторону злочину, а тому ОСОБА_2 пред'явлено конкретне обвинувачення із дотриманням вимог ст.ст. 131, 132 КПК України.

В апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову Заліщицького районного суду від 15 листопада 2012 року про направлення справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.172 КК України для проведення додаткового розслідування прокурору Борщівського району скасувати, як незаконну, а справу направити в Заліщицький районний суд на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 став на шлях помсти з особистих мотивів вимагав виконання роботи, яка не входила в її службові обов'язки, а також вчиняв фізичний і психологічний тиск, щоб вона подала заяву на звільнення. Крім цього, обвинувачений умисно створював конфліктні ситуації, заборонивши оформляти їй кредити, чим перешкоджав виконувати покладені обов'язки. Також, вважає, що судом не взято до уваги, подані нею докази та незаконно винесено постанову про направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав доводи апеляції старшого прокурора прокуратури Борщівського району та просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, думку потерпілої ОСОБА_1, яка просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, а справу направити в Заліщицький районний суд на новий судовий розгляд, обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Дембіцького В.О., які вважають постанову законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляціях доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора та потерпілої підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції, під час розгляду справи та постановлені оскаржуваної постанови допущено однобічність та неповноту судового слідства, що є істотним порушенням Кримінально-процесуального закону.

Так, оскаржуване рішення про направлення справи на додаткове розслідування, судом прийнято без дослідження всіх доказів по справі, на які містяться посилання в обвинувальному висновку, чим допущено неповноту судового слідства.

Зокрема, відповідно до протоколу судового засідання, судом під час судового розгляду взагалі не досліджувалися наступні докази: лист головного державного інспектора праці ТДПІ у Тернопільській області (т.1 а.с.4-5); рішення Борщівського районного суду від 13.01.2010 року, від 24.01.2011 року (т.1 а.с.62-63; т.2 а.с.71-73); копії наказів № 33 від 13.09.2010 року, №47 від 13.10.2010 року, №2 від 06.01.2011 року, №7 від 27.01.2011 року (т.1 а.с.85; 86; 88; 89); копії протоколів засідання Спостережної ради від 31.08.2010 року та 06.01.2011 року (т.1 а.с.96-97; 98-100); копія статуту Кредитної спілки "Народна скарбниця" (т.1 а.с.101-117); копія посадової інструкції кредитного інспектора Золотої Д.Г. (а.с.118-119); копія трудової книжки ОСОБА_1 (т.1 а.с.120-121); копії документів виконавчих проваджень (т.1 а.с.143-147; 148-150); копія наказу № 1 від 10.11.1996 року про призначення на посаду ОСОБА_2 (т.1 а.с.161); копія протоколу № 1 зборів конгресу Українських націоналістів та грекокатолицької громади по заснуванню кредитової спілки (т.1 а.с.162-163); копію засновницької угоди (т.1 а.с.164-165); копія положення "Про спостережну раду КС "Народна скарбниця" (т.1 а.с.166-169); копія протоколу загальних зборів № 1 від 17 квітня 2010 року та інші.

Крім цього, судом не витребовувалися та в судовому засіданні не досліджувалися матеріали перевірки проведеної за фактом звільнення ОСОБА_1 18 квітня 2012 року, що також є неповнотою судового слідства, за умов того, що суд послався як на одну з підстав направлення справи на додаткове розслідування, наявність станом на 15.11.2012 року не скасованого процесуального рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за вищевказаним фактом.

Зазначивши у постанові про направлення справи на додаткове розслідування, що підставою для прийняття такого рішення стала неповнота досудового слідства, суд першої інстанції не вказав, яким чином органу розслідування слід усунути дану неповноту, які слідчі дії необхідно провести для цього, в ході провадження додаткового розслідування, тобто не мотивував належним чином своє рішення.

Це не узгоджується з вимогами п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, за змістом якого в постанові про повернення справи на додаткове розслідування має бути обгрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування і може бути зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час нього.

Таким чином, направляючи кримінальну справу на додаткове розслідування суд не виконав вказівки Закону про всебічність та повноту дослідження всіх доказів та передчасно прийняв рішення про направлення справи на додаткове розслідування, чим допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.374 КПК України (в редакції 1960 року) апеляційний суд скасовує вирок (постанову) і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку чи постанови.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до переконання, про необхідність скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий судовий розгляд, який слід провести у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону, за результатами якого постановити обгрунтоване та законне рішення, усунувши наведені в ухвалі апеляційного суду порушення закону та ретельно перевіривши усі доводи наведені в апеляціях.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 11, 13, розділу XI перехідних положень КПК України (2012 року), ст.ст. 362, 365, 366, 368, 374, 382 КПК України (1960 року), колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляції старшого прокурора прокуратури Борщівського району Паньківа П.В. та потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Заліщицького районного суду від 15 листопада 2012 року про направлення справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.172 КК України для проведнення додаткового розслідування прокурору Борщівського району - скасувати, а справу направити в Заліщицький районний суд на новий судовий розгляд.

Судді - підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Ю. Іващенко