Справа № 357/5676/14-к Головуючий у І інстанції Гавенко
Провадження № 11-сс/780/181/14 Доповідач у 2 інстанції Нагорний
Категорія 14.05.2014

УХВАЛА
Іменем України

14 травня 2014 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , -

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2014 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю м. Києва, працюючому страховим агентом в СК «КиївРе», раніше судимому, - продовжено строк тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 06.03.2014 року близько 02 години, за попередньою змовою з невстановленими особами проникли до будинку АДРЕСА_1 , де вчинили напад на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із застосуванням насилля небезпечного для їх життя та здоров`я.

Під час нападу підозрюваний із невстановленими особами заволоділи грошима потерпілих у сумі 163 000 грн. та 7 000 доларів США, а також золотими та срібними речами. Після нападу зловмисники з місця злочину зникли на належному потерпілому ОСОБА_8 автомобілі марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 .

Цього ж дня, ОСОБА_7 був затриманий, а 07.03.2014 року йому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2014 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 травня 2014 року.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2014 року задоволено клопотання слідчої СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 05.06.2014 року.

Приймаючи ухвалу, слідчий суддя врахував, що на даний час закінчити досудове слідство по кримінальному провадженню неможливо, а передбачені ст. 177 КПК України ризики, що були підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - не відпали.

В поданій апеляційній скарзі, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу необґрунтованою, безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки в клопотанні слідчого не відображено існування відносно ОСОБА_7 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також адвокат зазначає, що слідчий суддя не врахував того факту, що ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі офіційно працевлаштувався, має постійне місце проживання та реєстрації, у нього на утриманні перебувають батьки похилого віку, а це вказує на відсутність у обвинуваченого наміру перешкоджати проведенню досудового слідства та впливати на потерпілих.

Крім того, апелянт стверджує, що додані до клопотання слідчого матеріали не містять жодних прямих доказів, які б обґрунтовували підозру ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Адвокат просить ухвалу суду скасувати і обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши ухвалу слідчого судді, матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і підстав для її задоволення - не вбачає.

У відповідності до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна. Крім того, підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і є судимим.

При таких обставинах, у слідчого судді були достатні підстави вважати наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України і вважати, що знаходячись на волі ОСОБА_7 буде намагатися ухилятися від слідства або вчинить інше правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, органами досудового слідства, наведено достатньо обставин, які виправдовують продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2014 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3