АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року. м.
Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі:

головуючого - судді - Вотьканича Ф.А.,
судців - Стана
І.В., Дідика В.М.,

за участю
прокурора - Сирохман
Л.І. та засудженого ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на постанову Хустського районного суду від 09 жовтня 2006 року.

Цією постановою
визнана такою, що не підлягає розгляду
апеляція, яку подав засуджений ОСОБА_1. на вирок Хустського районного
суду від 21 серпня 2006 року. Цим
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець та
мешканець АДРЕСА_1

Виноградівського району
Закарпатської області, гр. України, із

середньою спеціальною освітою, не
працював, не одружений,

судимий 01 березня 2006 року
Виноградівським районним судом

за ст. 289 ч. 2 КК України на
п'ять років позбавлення волі, 18

квітня 2006 року
Ужгородським міськрайонним судом звільнений

від відбування покарання на
підставі ст. 84 КК
України,

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на
шість років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1
залишено попередній - тримання
під вартою, а

строк відбуття покарання йому
визначено рахувати з 08 червня 2006 року.

ОСОБА_1. визнаний
винуватим і засуджений за те, що 07
червня 2006 року о
14-й годині, у стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволодів автомобілем
марки «CITROEN
HJMPER« реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1 вартістю
47395 гривень 82 коп., що
знаходився біля адміністративного приміщення ПП «Роман і Ко» по вул.
Вокзальній у м. Хуст і належить ОСОБА_2. Унаслідок цих дій ОСОБА_2 заподіяна
значна шкода.

11 вересня 2006
року до апеляційного суду Закарпатської області надійшла апеляція, яку
подав засуджений ОСОБА_1., в якій він вказує про те, що вирок суду є незаконним
та необгрунтованим, що судом допущена неповнота та однобічність, - не взяті до
уваги докази, які підтверджують його невинуватість у вчиненні злочину. У час
скоєння злочину знаходився в іншому місці -
смт. Тересва Тячівського району. Ці його показання до уваги судом взяті не
були, а також не враховані показання свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4., які не
вказували на нього як особу, що вчинила злочин. Також посилається на те, що під
час досудового слідства обмовив себе у вчиненні злочину в зв'язку з тим, що
працівники міліції застосовували до нього недозволені методи слідства.

Справа: № 11- 193
/07

Номер рядка статистичного
звіту -
11

Головуючий у
суді першої інстанції:
Золотар М.М.

Доповідач:
Стан І.В.

Просить вирок суду скасувати, а провадження щодо нього закрити на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

Прокурором та потерпілим ОСОБА_2
апеляція на вирок не подавалась.

В постанові суду
вказується про те, що ОСОБА_1.
пропустив встановлений законом строк для внесення апеляція і не подав
клопотання про його відновлення, тому апеляція визнана такою, що не підлягає
розгляду.

В апеляції на
постанову суду ОСОБА_1. вказує про те, що апеляція ним була написана своєчасно
і 29 серпня 2006 року для
відправлення передана начальнику Хустського ІТТ Якобу В.Н.. Знаходячись в Ужгородському СІЗО
довідався про те, що його відправляють в колонію № 69 м. Кременчук, тому 08
вересня 2006 року
повторно подав апеляцію на вирок, вказуючи на його незаконність та
необґрунтованість.

Просить постанову суду скасувати, а
апеляцію визнати такою, що підлягає розгляду.

Заслухавши
доповідь судді про суть постанови, повідомлення про те ким і в якому обсязі
вона оскаржена, основні доводи апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_1, який
підтримав подану ним апеляцію, прокурора, який вважав постанову суду законною
та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
підстав для скасування чи зміни постанови не має.

Так, у
відповідності до вимог ч. З ст. 349
КПК України на вирок суду першої інстанції прокурором, засудженим та іншими
учасниками процесу може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення
копії вироку.

У випадку
пропуску строку на внесення апеляції, у відповідності до вимог ст. 353 КПК України за
клопотанням учасників процесу, суд першої інстанції може відновити пропущений
строк або відмовити у його відновленні й визнати апеляцію такою, що не підлягає
розгляду.

З матеріалів
справи вбачається, що засудженим ОСОБА_1.
на вирок суду першої інстанції апеляція подана 08 вересня 2006 року, тобто з
пропуском строку на її внесення, а з апеляції, що в ній не міститься клопотання
про відновлення пропущеного строку.

Доводи апеляції
засудженого ОСОБА_1 про те, що апеляція на вирок суду ним подавалась своєчасно - 29 серпня 2006 року для
відправлення передана начальнику Хустського ІТТ Якобу В.Н., колегія суддів відхиляє з таких
підстав. Так, матеріалами службової перевірки встановлено, що 29 серпня 2006 року ОСОБА_1.
начальнику Хустського ІТТ Якобу
В.Н. для відправлення апеляція не передавалась. Під час службової перевірки не
здобуто даних про те, що в начальника Хустського ІТТ Якоба В.Н. були підстави
для того, щоб не відправляти подану на вирок суду ОСОБА_1. апеляцію й на такі
не вказував останній під час апеляційного розгляду справи. З матеріалів справи
також вбачається, що апеляція, яку подав ОСОБА_1. на постанову суду приєднана
до матеріалів справи й направлена для її розгляду за належністю. Окрім цього,
під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1. не заявляв клопотання про
відновлення пропущеного ним строку на внесення апеляції.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів постанову суду першої інстанції як законну та
обґрунтовану залишає без зміни, а апеляцію, яку подав засуджений ОСОБА_1. - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

ухвалила
:

апеляцію, яку подав засуджений
ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Постанову Хустського районного суду від 09 жовтня 2006 року, якою
апеляція, яку подав засуджений ОСОБА_1 на вирок цього ж суду від 21 серпня 2006 року щодо нього,
визнана такою, що не підлягає розгляду -
залишити без зміни.