Справа № 1/0301/221/11 Провадження
№11/0390/119/12 Головуючий у 1
інстанції:Лященко О.В. Категорія:: ч. 2
ст.307, ч.2 ст.345 КК України Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Лозовського
А. О.

суддів - Філюка П.Т., Матвієнко Н.В.,

при секретарі - Лінік Т.В.,

за участю прокурора -Артиш Н.В.

захисника -ОСОБА_1,

засудженого -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду
кримінальну справу за апеляцією
помічника Володимир-Волинського
міжрайонного прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 22 грудня 2011
року , яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Устилуг
Володимир-Волинського району
Волинської області, житель АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, освіта
середня-спеціальна, неодружений,
непрацюючий, раніше не судимий.

засуджений за ч.2 ст.307 КК України на 5
(п'ять) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.345 КК України на 3 (три) роки
позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суровим,
остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 (п'ять)
років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України
звільнений від відбування покарання,
якщо він протягом трьох років не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили
залишено попередній - підписку про
невиїзд.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_2 в
користь держави витрати за проведення
фізико-хімічних експертиз в сумі 1265
гривень 76 копійок.

Вироком вирішено долю речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком ОСОБА_2 визнаний
винним та засуджений за те, що він 22
квітня 2011 року близько 14 години, біля
гуртожитку №2 по вул. Луцькій у
м.Володимир-Волинський під час
проведення оперативної закупівлі
наркотичних засобів, керуючись
корисливим мотивом, незаконно збув
ОСОБА_3 (дані легендовані) наркотичний
засіб -канабіс, маса якого в
перерахунку на висушену речовину
становить 1, 95 грама, який згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№770 від 06 травня 2000 року віднесено до
особливо небезпечних наркотичних
засобів, обіг яких заборонено.

Він же 26 вересня 2011 року близько 20
години біля гуртожитку №2 по вул.
Луцькій в м. Володимир-Волинський під
час проведення оперативної закупівлі
наркотичних засобів, керуючись
корисливим мотивом, незаконно повторно
збув ОСОБА_3 (дані легендовані)
наркотичний засіб -канабіс, маса якого
в перерахунку на висушену речовину
становить 2.79 грама, який згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№770 від 06 травня 2000 року віднесено до
особливо небезпечних наркотичних
засобів, обіг яких заборонено. Для
оформлення закупки наркосировини було
викликано слідчо-оперативну групу, у
складі якої перебував слідчий СВ
Володимир-Волинського МВ (з
обслуговування міста та району) УМВС
України у Волинській області капітан
міліції ОСОБА_4 Останній, будучи у
форменому одязі працівника міліції,
виконуючи свої службові обов'язки,
представився, запитав у ОСОБА_2, який
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, чи має той при собі
заборонені речі та запропонував
добровільно показати вміст кишень.
Виконуючи вимогу слідчого, затриманий
ОСОБА_2 дістав із задньої правої кишені
штанів грошові кошти купюрами
номіналом по 50, 20, 10, 2 та 1 гривні, а із
правої нижньої зовнішньої кишені
куртки -купюру номіналом у 200 гривень,
пояснивши що ці гроші належать
безпосередньо йому. Після цього ОСОБА_2
дістав з правої нижньої зовнішньої
кишені куртки згорток паперу і
сказавши що це сміття, кинув на землю.
Піднявши даний згорток, слідчий ОСОБА_4
розгорнув його і мав намір показати
вміст понятим, але затриманий ОСОБА_2
щоб цього не допустити та приховати
сліди злочину умисно вдарив ногою в
кисть правої руки ОСОБА_4, внаслідок
чого згорток випав із рук слідчого, а
речовина, яка там знаходилась,
розсипалась на землю. Внаслідок
умисних протиправних дій ОСОБА_2
слідчому слідчого відділення
Володимир-Волинського МВ (з
обслуговування міста та району) УМВС
України у Волинській області капітану
міліції ОСОБА_4 було заподіяно легке
тілесне ушкодження у вигляді синця
правої руки, яке відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень.

У поданій апеляції прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, не оспорюючи фактичних
обставин справи, кваліфікації дій
засудженого, вважає вирок незаконним у
зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону та
невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості злочину і
особі засудженого, безпідставного,
невмотивованого застосування ст.75 КК
України, що призвело до призначення
надто м'якого покарання. Зазначає, що
при призначенні покарання судом,
всупереч вимогам ст. 66 КК України,
враховано як пом'якшуючу покарання
обставину активне сприяння розкриттю
злочину. Просить вирок скасувати та
постановити новий, яким призначити
ОСОБА_2 за сукупністю злочинів,
передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.345 КК
України покарання у виді позбавлення
волі строком на шість років шість
місяців з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідача який виклав суть
вироку суду першої інстанції та доводи
апеляції, міркування прокурора, який
апеляцію підтримав, просив вирок суду
першої інстанції скасувати, пояснення
засудженого ОСОБА_2 та його захисника
ОСОБА_1, які апеляцію прокурора
заперечили, просили вирок залишити без
зміни, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляція до задоволення не підлягає
з наступних підстав.

Із матеріалів справи, у тому числі
постанови слідчого про порушення
кримінальної справи, прийняття її до
свого провадження та об'єднання
кримінальних справ в одне провадження
на а.с.1 т.1 убачається, що по факту
незаконного збуту наркотичного засобу,
який мав місце 22 квітня 2011 року,
кримінальна справа слідчим порушена не
була, а тому вирок суду в частині
засудження ОСОБА_2 по даному епізоду
підлягає виключенню із обвинувачення,
що не впливає на кваліфікацію злочину
за ч.2 ст.307 КК України із виключенням із
даної статті ознаки повторності. При
цьому призначене судом ОСОБА_2 за ч.2
ст.307 КК України покарання є справедлим
і вірним, а тому його слід залишити без
змін.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні ним злочинів, за які
він засуджений, крім епізоду збуту
наркотичних засобів 22 квітня 2011 року,
підтверджуються зібраними по справі
доказами, які ніким не оспорюються і
яким суд дав правильну юридичну оцінку,
вірно кваліфікувавши його дії за ч.2
ст.307, ч.2 ст.345 КК України.

Твердження прокурора в апеляції
про те, що призначене покарання
засудженому ОСОБА_2 із застосуванням
ст.75 КК України не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину та його
особі через м'якість покарання є
безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України,
якщо суд при призначенні покарання у
виді виправних робіт, службового
обмеження для військовослужбовців,
обмеження волі, а також позбавлення
волі на строк не більше п'яти років,
враховуючи тяжкість злочину, особу
винного та інші обставини справи дійде
висновку про можливість виправлення
засудженого без відбування покарання,
він може прийняти рішення про
звільнення від відбування покарання з
випробуванням.

Згідно ст.65 КК України особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено
покарання з врахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, особи
винного, обставин, що пом'якшують і
обтяжують покарання. При цьому воно
повинно бути необхідне і достатнє для
її виправлення і попередження нових
злочинів.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд
першої інстанції дотримався вимог
вказаного закону.

Так, судом враховано як ступінь
тяжкості вчинених ОСОБА_2 злочинів так
і дані про його особу, зокрема, те, що
він до кримінальної відповідальності
притягується вперше, щиро розкаявся у
скоєному, активно сприяв у розкритті
злочинів, виключно позитивно
характеризується, потерпілий
претензій до нього не має.

В якості ж обставин, що пом'якшують
покарання суд обґрунтовано взяв до
уваги щире каяття засудженого, а також
його активне сприяння органам
досудового слідства у розкритті
вчинених ним злочинів.

Судом першої інстанції вірно віднесено
до обставин, що обтяжують покарання
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що судом
при призначенні покарання засудженому
помилково було враховано як
пом'якшуючі покарання обставини щире
каяття і сприяння органам досудового
слідства в розкритті злочину, не
заслуговує на увагу.

Як убачається з матеріалів справи та
протоколу судового засідання, ОСОБА_2
як в ході досудового слідства, так і в
судовому засіданні повністю визнав
свою вину, щиро розкаявся у вчиненому
та детально розповів про обставини
вчинення ним злочину. Крім того, сам
прокурор у суді першої інстанції в
судових дебатах просив суд врахувати
щире каяття засудженого та активне
сприяння розкриттю злочину в якості
обставин, що пом'якшують його
покарання.

Суспільна небезпечність та
поширеність злочину, за який засуджено
ОСОБА_2, на що звертає увагу прокурор у
поданій апеляції, згідно ст. 67 КК
України не може враховуватись як
обставина, що обтяжує покарання.

Враховуючи вищенаведене, а також
зменшення обсягу обвинувачення,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно прийшов до висновку, що
виправлення і перевиховання
засудженого ОСОБА_2 можливе без
ізоляції його від суспільства та
обґрунтовано звільнив його від
відбування покарання з випробуванням
на підставі ст.75 КК України.

Призначене ОСОБА_2 судом покарання
відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК
України, є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та
попередження нових злочинів, а тому
підстав для скасування вироку з
мотивів, зазначених в апеляції, колегія
суддів не вбачає.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
залишити без задоволення.

Вирок Володимир-Волинського
міського суду від 22 грудня 2011 року
щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити із обвинувачення ОСОБА_2
епізод незаконного збуту ОСОБА_3
наркотичного засобу -канабісу, маса
якого в перерахунку на висушену
речовину становить 1,95 гр., вчинений 22
квітня 2011 року біля 14 год. біля
гуртожитку №2 по вул.Луцькій у
м.Володимир-Волинському.

В частині кваліфікації дій ОСОБА_2
та призначеного йому покарання вирок
залишити без зміни.

Головуючий

Судді