Справа № 1005/6701/2012
Провадження № 1/1005/288/2012
ВИРОК

Іменем України

10 серпня 2012 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Ткаченка Д.В.,

при секретарі: Василенко В.А.,

з участю прокурора: Осипчука Є.В.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше судимого 20.12.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 185 КК України, не військовозобовязаного, зареєстрованого та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 будучи раніше засудженим 20.12.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив новий злочин, за наступних обставин.

Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2011 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

07.05.2012 року Бориспільською кримінально-виконавчою інспекцією ОСОБА_1 було розяснено порядок відбуття покарання у вигляді громадських робіт та повідомлено про наслідки в разі ухилення останнього від відбування призначеного покарання. Цього ж дня, інспектором КВІ ОСОБА_1 було видане направлення № 25/558 від 07.05.2012 року в якому зазначалось, що останній повинен відпрацювати 100 годин громадських робіт в комунальному підприємстві в м. Бориспіль ЖЕК -1починаючи з 08.05.2012 року ОСОБА_1 повинен був приступити до відбуття громадських робіт з 08.05.2012 року, про що був повідомлений під розписку.

Проте, 08.05.2012 року ОСОБА_1, усвідомлюючи свій обовязок відбути покарання, будучи працездатним та при відсутності будь-яких перешкод чи поважних причин, злісно ухилився від виконання покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області та не приступив до виконання громадських робіт до 18.05.2012 року.

На підставі ст. 299 КПК України судом за згодою усіх учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. Судом з'ясовано, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз'яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Підсудний визнав вину у вчиненні злочину та показав, що він засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2011 року за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

07.05.2012 року Бориспільською кримінально-виконавчою інспекцією мені розяснено порядок відбуття покарання у вигляді громадських робіт та повідомлено про наслідки в разі ухилення від відбування призначеного покарання. Цього ж дня, інспектором КВІ мені було видане направлення № 25/558 від 07.05.2012 року в якому зазначалось, що я повинен відпрацювати 100 годин громадських робіт в комунальному підприємстві в м. Бориспіль ЖЕК -1починаючи з 08.05.2012 року. Повинен був приступити до відбуття громадських робіт з 08.05.2012 року, про що був повідомлений під розписку.

Проте, 08.05.2012 року ОСОБА_1, усвідомлюючи свій обовязок відбути покарання, будучи працездатним та при відсутності будь-яких перешкод чи поважних причин, злісно ухилився від виконання покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області та не приступив до виконання громадських робіт до 18.05.2012 року.

Враховуючи покази підсудного, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні злочину доведена повністю. Оскільки ОСОБА_1, засуджений 20.12.2011 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області до покарання у виді 100 годин громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, а саме не зявився для виконання таких робіт, а отже його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, яка засуджена до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинений ОСОБА_1 злочин є злочином невеликої тяжкості. Згідно медичних довідок ОСОБА_1 на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с. 70,71). Підсудний характеризується за місцем свого проживання посередньо (а.с. 72). Щире каяття у скоєному злочині суд визнає обставиною, яка помякшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_1 належить призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

За сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 2 років та 12 днів обмеження волі.

В той же час, суд враховує, що тяжких наслідків від скоєного ним не настало, останній став на шлях виправлення.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без реального застосування покарання у виді позбавлення волі, її обмеження чи арешту, та застосування до останнього положень ст. 75 КК України й встановлення іспитового строку терміном в один рік та положень ст. 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати та речові докази не значаться.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, ч.2 ст. 389 КК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого

ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України остаточно ОСОБА_1 призначити покарання шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання у виді 2 (двох) років та 12 днів обмеження волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступних обовязків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_1 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: Д.В. Ткаченко

З оригіналом згідно: Суддя Д.В. Ткаченко