Справа № 404/9236/14-к
Номер провадження 1-кп/404/32/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0007429 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :
09.09.2014 року близько 23:00 год., точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи біля лавки поміж третім та четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_2 , разом з вітчимом ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_8 в ході спільного розпиття спиртних напоїв виник конфлікт з приводу побутово сімейних питань, в ході якого у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля лавки поміж третім та четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_2 наніс ОСОБА_7 кулаками рук два удари в область тулубу та близько восьми ударів в область голови, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №1194 від 21.10.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, гострої субдуральної гематоми правої лобно скронево тім`яно потиличної ділянки справа, субанарахноідальний крововилив, гематоми м`яких тканин голови з розвитком стискання головного мозку, синдрому вклинення стволових структур, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Після чого, ОСОБА_9 затягнувши ОСОБА_7 до кв. АДРЕСА_3 , дізнавшись про виклик матір`ю ОСОБА_10 міліції з місця скоєння злочину зник.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав повністю та показав суду, що спільно з вітчимом розвозили по місту зелень (морозьку) продавцям квітів, які займаються оформленням букетів.

Так, 09.09.2014 року біля 06.00 год. він разом з вітчимом ОСОБА_7 зібрали вказану зелень в с. Безводня Кіровоградського району Кіровоградської області, та поїхали на автобусі до Кіровограда. Перебуваючи в місті розвозили по різним «квітковим магазинам» зазначену вище продукцію, зокрема, які знаходяться по вул.Жадова та Попова, в районі супермаркету «Фуршету» та Критого ринку, в центрі міста та по вул. Шевченко. Після того як здали зелень о 12 годині, ОСОБА_7 запропонував йому випити та трішки відпочити. Після чого, вони взяли 2 літри самогону і пішли до лісопосадки, яка розташована за школою №35. На протязі другої половини дня вони розпивали алкогольні напої. Потім біля 23.00 год. прийшли на АДРЕСА_2 , де вітчим сказав взяти ще пляшку горілки та щось закусити і направив його до найближчого магазину. Він пішов до супермаркету «АТБ», де пробув біля 20 хвилин, та повертаючись додому знайшов вітчима між 3-м та 4-м під`їздом, той лежав біля каналізаційного люку. Побачивши дану картину, він подумав, що той спить п`яний, але підійшовши ближче та намагаючись його привести до тями ляпасами по обличчю та виливши на нього воду зрозумів, що той не реагує. Після чого, він намагався підняти та віднести його додому, але не міг бо потерпілий дуже важкий, та нікого поряд щоб допомогти не було, тому він пішов один додому, щоб покликати матір. Зайшовши до квартири, він сказав матері, що вітчим лежить біля під`їзду і він не може привести його до тями. Матір запитала його: «Ви вживали алкоголь», на що він відповів: «Так, вживали горілку». Після цього, матір спустилась і пішла на зупинку громадського транспорту та попросила незнайомого чоловіка, щоб той допоміг. Незнайомець допоміг їм занести вітчима додому, після чого, матір почала сваритися з приводу вживання алкоголя. В результаті сварки, він був змушений піти з дому, щоб її уникнути. Матір міліцію не викликала. На наступний день він поїхав до села Безводня та був затриманий співробітниками міліції. З приводу слідчого експерименту від 11.09.2014 року, зазначив в суді, що обмовив себе, оскільки напередодні співробітники міліції здійснювали на нього психологічний тиск, тому був змушений себе оговорити боячись за своє життя та здоров`я.

Таким чином, не заподіював тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , вказаних в його обвинуваченні.

Незважаючи не невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , та доводи сторони захисту, вина обвинуваченого у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, доводиться зібраними в провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно з якими він проживав по АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_10 та її сином ОСОБА_5 . З пасинком перебуває в дружніх відносинах. 09 вересня 2014 року біля 06.45 год., він разом з ОСОБА_5 виїхали з с.Безводне до м.Кіровограда, де вони продавали зелень, яка слугувала для оздоблення букетів по квітковим магазинам міста. На виручені кошти, вони придбали горілки, яку вживали на протязі всього дня на території школи в заростях кущів. Потім вони пішли додому до будинку АДРЕСА_2 , де він попрохав ОСОБА_5 піти до магазину та купити ще спиртного. Не дочекавшись обвинуваченого, пішов до ларька, який знаходився неподалік та випив вина. Однак, повертаючись назад до під`їзду будинку спіткнувся і впав, та прийшов до тями у лікарні.

За час перебування в місті Кіровограді по факту нанесення йому тілесних ушкоджень робітники міліції до нього не звертались та не приходили, пояснення не відбирали та процесуальних документів ніяких не підписував. На час слідства паспорта не мав, оскільки втратив, де саме та за яких умов не пам`ятає, новий отримав у листопаді 2014 року. Разом з тим, ОСОБА_5 йому тілесних ушкоджень не наносив, а тому просив не карати обвинуваченого.

- показаннями допитаної у суді свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких 09.09.2014 року пізно вночі, її син попросив занести ОСОБА_11 , так як той був п`яний та йому було зле. Після чого, вона прийшла до 4-го під`їзду, де лежав ОСОБА_7 та побачила, що той не реагує. Потім вона попросила ОСОБА_12 допомогти їй та сину занести ОСОБА_11 до квартири. ОСОБА_12 та її син взяли під руки ОСОБА_11 та занесли до квартири. Вже вдома, вона запитала сина, чи це він побив ОСОБА_11 , останній відповів: «що не бив», а потім сказав, «що бив». Після того, як потерпілого забрали до лікарні вона його відвідувала та після видужання забрала додому. При цьому, потерпілий розповів їй, що того дня був з її сином, вони збули товар та на виручені гроші купили спиртного. Ввечері йшли додому, та ОСОБА_13 попросив ОСОБА_14 купити ще горілки. Після того, як ОСОБА_14 пішов, то він направився до ларька, який знаходився неподалік від нього, так як йому кортіло випити. Повертаючись додому йдучи до під`їзду спіткнувся і впав, прийшов до тями лише в лікарні. Про те, що ОСОБА_11 побив ОСОБА_14 їй нічого не відомо, той їй не розповідав. Після цього, ОСОБА_13 поїхав до своїх родичів, які мешкають у Львівській області де перебуває до цих пір.

- показаннями допитаної у суді свідка ОСОБА_12 , згідно з якими 09.09.2014 року він був на ОСОБА_15 у своєї колишньої дружини та доньки. В період часу з 21.00 по 23.00 год. точно не пам`ятає пішов до зупинки таксі, оскільки зібрався їхати додому. В цей час йшла ОСОБА_16 з якою він раніше був знайомий та яка попрохала його довести чоловіка додому. Вказаного чоловіка він не знає, як і того хто вів його під руку. Вказав, що він йшов позаду раніше невідомих людей разом з ОСОБА_17 і був того дня напідпитку. Вже в під`їзді будинку, він лише допоміг запихнути чоловіка до ліфту.

- показаннями допитаної у суді свідка ОСОБА_18 , відповідно до яких вона працює фельдшером швидкої медичної допомоги в м. Кіровограді. На початку вересня вночі був виклик швидкої допомоги. Коли вона зайшла до квартири, то постраждалий лежав на спині ногами до дверей, слідів волочіння не було, одежа була рівна. Біля постраждалого перебувала його співмешканка, яка повідомила, що була бійка. Жінка була в стані алкогольного сп`яніння, а потерпілий був без свідомості, зовнішніх травм не було. Співробітники міліції допомогли госпіталізувати потерпілого до обласної лікарні.

- показаннями допитаної у суді свідка ОСОБА_19 , згідно яких очевидцем сутички вона не була. На власні очі бачила, що ОСОБА_5 приходив випивший, але нічого поганого той не робив. Чула сварки, але хто з ким та з якого приводу їй не відомо.

- показаннями допитаного у суді свідка ОСОБА_20 , відповідно до яких він був (лікуючим) лікарем хворого ОСОБА_7 . Записів про явні тілесні ушкодження відсутні, так як вказане провадилось лікарем при його доставці до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні. Вказав, що можливо були синці під волоссяним покривом. Відповідно до медичних записів стаціонарної картки хворого ОСОБА_7 , той був доступний до контакту з оточуючими з 15 жовтня 2014 року. Згідно наданої йому документації, у хворого був струс головного мозку, що в подальшому викликає погіршення пам`яті та зникнення деяких подій. Крім того, у потерпілого був знижений дименційний інтелектуальний рівень. Провали в пам`яті можуть залишатися і до теперішнього часу, що відповідає наданих йому травм.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
- рапортом оперативного чергового ч/ч штабу Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області майора міліції ОСОБА_21 про те, що 10.09.2014 року біля 05.07 год. до ч/ч Кіровоградського МВ, по лінії «102» УМВС надійшло повідомлення від лікаря про те, що до КОЛ звернувся гр. ОСОБА_7 , 1975 р.н., який мешкає по АДРЕСА_1 з діагнозом: ЗЧМТ, ушиб головного мозку, субдуральна гематома (а.п.9);

- протоколом огляду місця події від 10.09.2014 року, під час якого встановлено та оглянуто місце події квартиру АДРЕСА_5 , в якій виявлено та вилучено рушник та губку з нашаруванням речовини бурого кольору, які визнано та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження (а.п.а.п.12-13, 15);

- довідкою Кіровоградської обласної лікарні про те, що гр. ОСОБА_7 звертався до приймального відділення КОЛ 10 вересня 2014 року з приводу надання медичної допомоги, діагноз: субдуральна гематома (а.п.16);

- довідкою Кіровоградської обласної лікарні за №4694/31 від 11.09.2014 року, згідно якої хворий гр. ОСОБА_7 , 39р., МКХС №16602, знаходиться у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії Кіровоградської обласної лікарні у важкому стані з 10.09.2014 року з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма (10.09.14), забій головного мозку III ст. Субдуральна гематома правої злобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки. САК. Набряк головного мозку. Дислокаційний синдром. Операція (10.09.14) резекційна декомпресійна трепанація черепа справа, видалення субдуральної гематоми. Внутрішньошкірні крововиливи лобної і тім`яної ділянок справа. Підшкірна гематома правої брови (а.п.21);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 11.09.2014 року із застосування відеозйомки, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив показання, які надавав при його допиті під час досудового слідства та показав на місці вчинення кримінального правопорушення, як саме він спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, здійснивши два удари в область грудей та близько восьми ударів в область голови потерпілого (а.п.52-54);

- висновком судово-медичної експертизи №1194 від 21.10.2014 року, згідно з яким у ОСОБА_7 відповідно до наданої медичної документації встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді: Закритої черепно-мозкової травми. Забою головного мозку важкого ступеню. Гострої субдуральної гематоми правої лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки справа. Субарахноідальний крововилив. Гематом м`яких тканин голови з розвитком стискання головного мозку, синдромом стволових структур.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися від травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

В зв`язку з відсутністю в наданій медичній документації конкретної кількості наявних тілесних ушкоджень, говорити про конкретну кількість травматичних впливів не є можливим. Тілесні ушкодження могли утворитись за будь яких обставин, об`єктивних судово медичних даних при яких саме обставинах утворились тілесні ушкодження не має. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень в ділянці голови гр. ОСОБА_7 не виключається можливість їх утворення і при обставинах вказаних під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 11.09.2014 року. В наданій медичній документації будь яких ушкоджень в ділянці грудної клітини не описано, тому говорити про відповідність наявних тілесних ушкоджень до механізму їх утворення зазначених ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту від 11.09.2014 року не є можливим (а.п.59-60);

- допитом у суді експерта ОСОБА_23 , яка підтвердила висновки судово-медичної експертизи №1994 від 21.10.2014 року, зазначивши, що згідно наданої медичної документації, зокрема медичної картки стаціонарного хворого Кіровоградської обласної лікарні №16602 у ОСОБА_24 встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді: Закритої черепно-мозкової травми. Забою головного мозку важкого ступеню. Гострої субдуральної гематоми правої лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки голови справа. Субарахноідальний крововилив. Гематом м`яких тканин голови з розвитком стискання головного мозку, синдромом стволових структур.

Враховуючи дані наявні тілесні ушкодження гематом в ділянці голови потерпілого, згідно опису медичної документації набряку та слідів крові в ділянці носа, як і детального опису в матеріалах медичної документації зазначено не було. Так, згідно 2 х протоколів операційного втручання, відображено наступне: у першому протоколі операційного втручання, хворому видалено гематоми, було виконано трепанаціоний розріз тім`яно скроневої ділянки голови, де діаметром 8-9 см. була видалена гематома. Пізніше хворому стало гірше, у зв`язку з чим хворому проведено повторне операційне втручання, де встановлено, що в даній ділянці є (- далі мовою оригіналу) «обширный внутримозговой контузионный очаг с геморрагическим пропитыванием и сгустком крови».

Враховуючи покази «впав вперед» виключається можливість утворення цих тілесних ушкоджень за даних обставин, тому що при падінні вперед чи/або назад тілесні ушкодження у вигляді: Черепно-мозкової травми, утворюються по каветаційному типу, тобто зона удару при падінні і противоудару на протилежній стороні, тобто лобній і тім`яній ділянки голови, з урахуванням наданої медичної документації, а саме зону забою головного мозку в тім`яно скроневої ділянці голови виключається можливість утворення за вказаних обставин.

При цьому, якщо постраждалий падав би назад, зона забою була б потилична або лобна, так само якби він падав би вперед. Якщо це був би удар об люк (бетонний/металевий) це був би - «забій», однак маємо тільки «набряк і сліди крові в ділянці носу». Гематоми в ділянці голови, як вона розуміє у волосистій ділянці голови, тому що в ділянці обличчя в наданій медичній документації нічого не описано, тому говорити про конкретну кількість травматичних впливів не є можливим у зв`язку з дуже малим описом наданим в медичній документації, але враховуючи зону забою в глибинні тканини тім`яно-скроневої ділянки голови справа, при падінні виключають можливість утворення даних тілесних ушкоджень.

Також, можливість їх утворення при падінні вліво/вправо, взагалі мало імовірно бо у людей є така виступаюча частина така як «плече», переший удар приходиться у ділянку плеча.

- висновком судово-імунологічної експертизи №668 від 10.10.2014 року, згідно з яким на вилучених при огляді місця події від 10.09.2014 року рушнику (об`єкт 1, 2) знайдено кров людини.

Визначення групової належності слідів крові на рушнику буде проводитись при наданні зразка крові потерпілого ОСОБА_7 , необхідного для проведення порівняльного дослідження. На поролоновій губці (об`єкт 3) знайдено кров, але видова належність її не встановлена з неспецифічним результатом в даному виді дослідження (а.п.64-65);

- висновком судово-імунологічної експертизи №675 від 20.10.2014 року з таблицею до нього, згідно з яким кров ОСОБА_5 належить до групи A? за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.69-70);

- висновком судово-імунологічної експертизи №756 від 24.10.2014 року з таблицею до нього, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0 (за іншою транскрипцією, до групи АВ (IV), згідно довідки з медичної картки з КОЛ. При визначенні групової належності в плямах крові людини на рушнику (об`єкти 1, 2) виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даних об`єктах може походити від особи (осіб) групи АВо і може належному потерпілому ОСОБА_7 (а.п.73-74);

Аналізуючи зібрані в провадженні та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент заподіяння, кваліфікуючи вказані дії за ч.1 ст.121 КК України.

При цьому, суд враховує, що спосіб та характер дій обвинуваченого ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення, який маючи можливість припинити конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , вступив з ним в бійку, та яке полягало у нанесенні значної кількості ударів руками, з яких два прийшлися в область тулуба та восьми ударів в область голови потерпілого, що є небезпечним для життя людини, очевидно та беззаперечно вказують на наявність у обвинуваченого умислу на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та оговорив себе під час досудового слідства, у зв`язку із застосуванням працівниками міліції до нього психологічного впливу, суд оцінює критично, оскільки будь-яких скарг чи заяв від обвинуваченого ОСОБА_5 на дії працівників міліції не надходили до суду також з цього приводу не звертався. Більше того, згідно ухвали суду від 20 лютого 2015 року міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою було змінено на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст.195 КПК України, тому будучи на обраному судом запобіжному заході, який не пов`язаний з позбавленням волі обвинувачений у свою чергу до відповідних інстанцій теж не скаржився, однак мав таку можливість, а тому вищевикладене повністю спростовуються сукупністю досліджених у кримінальному провадженні об`єктивних, належних, допустимих доказів, які не викликають сумнівів у суду та можуть бути покладені в основу вироку.

Водночас, суд критично оцінює твердження обвинуваченого про свою невинність та непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне, та не може покласти їх у основу вироку, оскільки його вина у заподіянні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень підтверджується його власними показаннями під час досудового слідства при допиті його у якості підозрюваного 11.09.2014 року та 28.10.2014 року (а.п.а.п.43-45, 80-82), а також при проведенні слідчого експерименту від 11.09.2014 року (а.п.52), яке проводилося із застосуванням відеозапису, із перегляду якого в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 добровільно, без застосування будь-яких заходів незаконного впливу, самостійно у присутності понятих вказував, що наніс два удари в область грудей ОСОБА_7 , який відійшов до будинку, де як вказав ОСОБА_5 поміж 3-м та 4-м під`їздом та наніс близько 8-ми ударів кулаками рук в область голови потерпілого, від чого ОСОБА_7 впав на землю.

Про вказані обставини ОСОБА_5 вказував і при наданні пояснень 11.09.2014 року, та зазначив, що будь якого фізичного чи психологічного тиску до нього зі сторони працівників міліції не застосовувалось (а.п.27).

Твердження сторони захисту та обвинуваченого з приводу тілесних ушкоджень в області грудної клітини підтверджень у медиків не знайшлося, так як удари були не значні.

З показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 вбачається наявне покриття та вигороджування обвинуваченого у вчиненні даного злочину, так як потерпілий перебуває з обвинуваченим в дружніх (приятельських) відносинах, а свідок ОСОБА_10 взагалі є матір`ю обвинуваченого. Більше того, ОСОБА_10 плутається у власних показах, та не спромоглася напевно вказати суду про непричетність сина до інкримінованого злочину. Однак зазначила суду, що син наніс потерпілому тілесні ушкодження.

Покази потерпілого про те, що ОСОБА_5 не наносив йому тілесних ушкоджень спростовуються показами самого потерпілого, згідно яких він показав, що після падіння втратив свідомість і прийшов до тями лише в лікарні, а відповідно до показів свідка ОСОБА_20 останній почав адекватно реагувати на оточуючих з 15.10.2014 року, тому вказане розцінюється судом критично та не може бути підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

З тих же підстав, суд оцінює критично посилання захисника обвинуваченого в тій частині, що свідок ОСОБА_12 був у стані алкогольного сп`яніння та не міг достовірно пояснити обставини справи, однак його покази співпадають з показами свідка ОСОБА_25 та обвинуваченого про те як вони доставляли потерпілого до квартири.

Натомість, дану обставину підтверджують покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , яким суд не вбачає підстав не довіряти чи ставити їх покази під сумнів, оскільки вони узгоджуються із показаннями усіх допитаних по справі свідків, які неприязних стосунків чи інших підстав для оговору обвинуваченого не мають, а також узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, з якої вбачається, що враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень в ділянці голови гр. ОСОБА_7 не виключається можливість їх утворення і при обставинах вказаних під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 11.09.2014 року (а.п.59-60), а не про необережне отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 (при падінні з положення стоячи), що підтверджено експертом в судовому засіданні.

За викладених обставин у суду немає підстав сумніватися у доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження вищевикладеними об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі та не викликає сумнівів у суду, а тому суд вважає із достовірністю встановленими раніше викладені фактичні обставини провадження та висунуте ОСОБА_5 обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, віднесене до умисних тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.90), не працював та не одружений, на обліку у Кіровоградському обласному наркологічному диспансері та Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває (а.п.91-92), осудний, в силу ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини даного кримінального провадження та те, що вчинений обвинуваченим злочин є умисним, тяжким, небезпечним для життя потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України. Однак враховуючи те, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, характеризується позитивно, зваживши на думку потерпілого, який примирився із обвинуваченим і просив не позбавляти його волі, та думку прокурора, який вважає за можливе звільнення від відбування покарання обвинуваченого з іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 необхідно залишити попередню - домашній арешт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін.

Речові докази:

- рушник та губку з нашаруванням речовини бурого кольору, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберіганні речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1