У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Заголдного В.В. і Редьки А.І.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 5 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Первомайського
міського суду Харківської області від 12 вересня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше судимого 9.09.2002 року

Первомайським міським суду

Харківської області за ч.3 ст.185 КК України

на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

звільненого умовно-достроково

14.03.2005 року на 10 місяців 14 днів,

засуджено:

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України
приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та ОСОБА_1
остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

В апеляційному порядку вирок не оскаржено.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 27.05 2005 року, перебуваючи в
нетверезому стані, в саду 1-2 мікрорайону м. Первомайське, під час розпиття
спиртних напоїв з Крюковим відкрито заволодів його майном та грошима на суму
500 грн.

7.06.2005 року ОСОБА_1, перебуваючи в нетверезому стані, біля будинку АДРЕСА_1, шляхом шахрайства заволодів
велосипедом, який знаходився в користуванні ОСОБА_2 і який належав
Первомайському районному територіальному центру обслуговування пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про зміну вироку у
зв'язку з неправильною, на його думку, кваліфікацією його дій. Посилається на
однобічність та неповноту у досдідженні обставин справи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчинених злочинах грунтуються на зібраних та ретельно перевірених в
судовому засіданні доказах.

Посилання засудженого на неправильну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186
КК України безпідставні і спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_3 про
те, що засуджений попросив показати йому гаманець. Коли він вийняв гаманця з
кишені, ОСОБА_1 вихопив його та втік.

Не заперечував ці обставини в своїх показаннях і сам засуджений ОСОБА_1.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 показали, що ОСОБА_1 запропонувавши їм відвезти
велосипед до них додому, сів на велосипед і поїхав. По приїзду додому вони
виявили, що велосипед відсутній, що спростовує доводи засудженого про
неправильну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Не заперечував даної обставини і ОСОБА_1.

Як убачається з матеріалів справи, слідчими органами й судом досліджені всі
обставини, які могли б мати значення для справи, тому посилання у скарзі на
однобічність і неповноту досудового й судового слідства у справі
необгрунтовані.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано
правильно.

Призначене
покарання відповідає вимогам кримінального закону і є справедливим.

Підстав
для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням зазначених у ст.
384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

В.Г.
Жук В.В.
Заголдний А.І,
Редька