Справа № 310/1795/14-к
ВИРОК

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Мороки С.М.,

при секретарі
Писанець Н.О.,

за участі прокурора
Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Бердянська
Запорізької області, який має середню
освіту, не одружений, не працює, мешкає
в АДРЕСА_1, на підставі ст. 89 КК України
раніше не судимого,

У вчиненні злочину, передбаченого ч.1ё 2
ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в:

05.02.14 р. приблизно о 12 годині 30
хвилин, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння в приміщенні
магазину «Фокстрот», розташованого в
торгівельному центрі «Амстор» по вул.
Комунарів, 75-з в м. Бердянську
Запорізької області, ОСОБА_1 шляхом
вільного доступу зі столу таємно
викрав мобільний телефон « Samsung GT-E 1272»
вартістю 399,99 грн., з яким покинув місце
скоєння злочину, розпорядившись
викраденим на власний розсуд, чим
завдав ТОВ «САВ Дістрібьюшин» майнову
шкоду на зазначену суму.

Крім того, 05.02.14 р приблизно о 12
годині 40 хвилин, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння в приміщенні
магазину «Карі», розташованого в
торгівельному центрі «Амстор» по вул.
Комунарів, 75-з в м. Бердянську
Запорізької області, ОСОБА_1 шляхом
вільного доступу, діючи повторно, з
вітрини таємно викрав біжутерну
прикрасу, а саме ланцюг у вигляді змії з
кулоном вартістю 139 грн., після чого
покинув місце скоєння злочину, чим
завдав ТОВ «Карі - Україна» матеріальну
шкоду на вказану суму.

Після скоєння злочину ОСОБА_1
покинув торговельний центр, але був
затриманий охоронцем, який вилучив
викрадене майно, яке повернуто за
належністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю
визнав себе винним у скоєнні при
зазначених у вироку обставинах
крадіжки чужого майна, підтвердив
обставини скоєння злочину, свою
поведінку пояснив алкогольним
сп'янінням, заявив про каяття у
скоєному.

Інші докази в судовому засіданні
не досліджувались відповідно вимог ст.
349 ч. 3 КПК України, так як суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
фактичних обставин справи , які ніким
не оспорюються, обвинувачений вірно
розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь - які сумніви у добровільності та
істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.
185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), а також за ч. 2
ст. 185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), скоєне
повторно.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, керуючись ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
скоєння злочину, особу винного, який
раніше судимий, задовільно
характеризується, повністю визнав себе
винним, сприяв слідству і суду у
встановленні істини по справі, шкода
відшкодована, що свідчить про його
каяття і судом сприймається як
пом'якшуючи його провину обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що виправлення ОСОБА_1 можливе із
застосуванням умовного покарання.

Долю речових доказів суд вирішує
в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373, 374 КПК
України, суд -

З а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачений ч. 1, 2 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання:

За ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді ста
годин громадських робіт,

За ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного
року обмеження волі, на підставі ст.70 ч.
1 КК України шляхом поглинання більш
суворим покаранням менш суворого,
остаточним покаранням визначити один
рік обмеження волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбуття призначеного
покарання, якщо він на протязі одного
року іспитового строку не вчинить
нового злочину, виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого не виїжджати
за межі України на постійне місце
мешкання без дозволу органів
кримінально - виконавчої інспекції.

Речові докази, які передано
потерпілим, залишити їм за належністю.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Бердянського міськрайсуду
С.М. Морока.