Справа № 197/804/15-к
Номер провадження 1-кп/197/121/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретароя судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,
представника служби дітей ОСОБА_10 ,
представника кримінальної міліції ОСОБА_11 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Високопільського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , зараз не працює та не навчається , освіта середня , не одружений , раніше судимого: 17.03.2015 року за ч.3 ст.15 , ч.3 ст.185 , ч.1 ст.304 , ч.1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі , з застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на 2 роки , та ч.1 п.2,3,4 ст.76 КК України , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області , громадянина України , зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , учень 10 класу СЗШ № 1 , освіта середня , не одружений , не судимий , на обліку не перебував , з повної багатодітної сім`ї, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Чапаївка Широківського району Дніпропетровської області , громадянина України , зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 , учень 10 класу СЗШ № 1 , освіта середня , не одружений , не судимий , на обліку не перебував , сирота , виховується з опікуном, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , суд -,
ВСТАНОВИВ:
Так, повторно 14.01.2015 року приблизно о 19.20 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через не замкнені ворота зайшли на територію домоволодіння що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, з двору таємно з корисливих мотивів, викрали майно що належало ОСОБА_4 , а саме секцію огорожі виготовлена з виробів з чорного металу, а саме: 5 штук кутників довжиною по 1 метру кожний шириною 5x5 см, товщиною металу 2 мм; 1 кутника довжиною 4 метри, шириною 5x5 см., товщиною металу 2 мм; 1 кутника довжиною 4 метри шириною 2x2 см, товщиною металу 2 мм, та 1 пластини довжиною 4 метри шириною 10 см, товщиною металу 2 мм., загальною вартістю за секцію 763 гривні.
Та далі продовжуючи свої злочинні дії тотожних злочинних діянь з реалізацією единого злочинного наміру в цей же день 14.01.2015 року приблизно о 19.40 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через не замкнені ворота зайшли на територію домоволодіння що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, з двору таємно з корисливих мотивів викрали майно що належало ОСОБА_4 а саме швелер з чорного металу , довжиною 4 метра , шириною 10см. та товщиною металу 5 мм. , вартістю 107.25 грн. за 1 м. погонний швелера , загальною вартістю 429 гривень , та з викраденим зникли , спричинивши ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму , а всього спричинили шкоди на загальну суму 1192 гривни .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , за попередньою змовою групою осіб , а дії неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб .
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнали себе винними у повному обсязі у скоєнні злочину , передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснили, що їм зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вони погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і від дачі показів відмовилися . У скоєному щиро каються і просять суд суворо не карати.
Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від давання показань , пославшись на повне визнання вини і викладених обставин в обвинувальному акті .
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу каждого обвинуваченого , а також законних представників , та представників служби дітей , кримінальної міліції.
Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю доведена і їх дії кваліфікує : ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , за попередньою змовою групою осіб , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 ст. 103 КК України, та ст..ст. 485, 487 КПК України , умови життя і виховання неповнолітніх , роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше відповідно до ст..89 КК України не судимий, не працюючий і не навчається , на обліку в центрі зайнятості не перебуває , має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога , психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ч.1 п.1 ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину . Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ними злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, які раніше не судимі, на обліку не перебували , навчаються , мають постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, та навчання на обліку в лікаря нарколога , психіатра не перебувають , ОСОБА_7 сирота , виховується опікуном , ОСОБА_6 в повній і многодітній сім`ї.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , згідно ч.1 п.1 п.3 , ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , вчинення злочину в неповнолітньому віці , що ОСОБА_6 з многодітної сім`ї , а ОСОБА_7 сирота . Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також думка потерпілої відносно них про нестроге покарання , думка законних представників , та представників служби у справах дітей , кримінальної міліції , про нестроге покарання і їх виправлення без ізоляції від суспільства .
Суд також з врахуванням вищевикладеного , думок учасників кримінального провадження , не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 105 КК України відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ..
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.
Суд вважає , що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідує обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України , відповідно кожному у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 та неповнолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 без реального відбування покарання та про звільнення їх від відбування покарання з випробовуванням в силу ст.. ст.. 75 , 104 КК України , а також застосувати до кожного з них згідно ч.1 п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України та покласти такі обов`язки .
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення кожного обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Судом також встановлено, що ОСОБА_5 після постановлення 17 березня 2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області вироку відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 , ч.3 ст.185 , ч.1 ст.304 , ч.1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі , з застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на 2 роки , та ч.1 п.2,3,4 ст.76 КК України встановлено, що ОСОБА_5 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним 14 січня 2015 року до постановлення попереднього вироку, а тому суд на підставі ч.4 ст.70 КК України призначає покарання за правилами, передбченими в частинах 1-3 ст.70 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено . Арешт на майно не накладався . Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України , а саме : металевий швелер довжиною 4 м. та металеву секцію паркану довжиною 4 м. а.с. 18 , що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 а.с. 19 , повернути їй як власнику. Документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до ст..124 ст.126 КПК України відсутні . Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались , такі клопотання перед судом не заявлялись і підстав для обрання не має .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
За цим вироком за ч.2 ст.185 КК України і за вироком від 17 березня 2015 року Широківського районного суду Дніпропетровської області за ст.ст.15 ч.3 , 185 ч.3 , ч.1 ст. 304 , ч.1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі , визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_5 протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і згідно п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Строк відбування ОСОБА_5 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.
Згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Строк відбування ОСОБА_6 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.
Згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання починається з часу проголошення вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.
Речові докази суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України , а саме : металевий швелер довжиною 4 м. та металеву секцію паркану довжиною 4 м. а.с. 18 , що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 а.с. 19 , повернути їй як власнику.
Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .
Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя : ОСОБА_1 .