Справа
обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
М. Монастирище 19 лютого2008 року
районний суд Черкаської області
в складі головуючого судді: Бурлака М.В.
при секретарі: Шмунь
за участі прокурора: Мінька
Монастирищенського РВ УМВС: Огілька
розглянули у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Монастирище подання органу досудового слідства,
погоджене з прокурором Монастирищенського району, про обрання міри запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту стосовно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
с.Леухи Іллінецького району Вінницької області, українець, гром. України, освіта-середня, не одружений, не працює, раніше
судимий: 1) 22 жовтня 2007 року Білоцерківським міськрайонним
судом Київської області за ч.2 ст. 187 КК України до 4-х років позбавлення волі
з іспитовим строком на 2 роки. 2) 25 жовтня 2007 року Монастирищенським
районним судом Черкаської області за ч.3 ст.186 КК України до 4-х років 6
місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, прож:АДРЕСА_1.
Органами досудового слідства
ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а
саме в тому, що він 15 лютого 2008 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля приміщення
комп'ютерного клубу ПП “Обнявко”, що по вул. Суворова м. Монастирище Черкаської області, з метою
відкритого викрадення чужого майна та
використання його в особистих цілях з погрозою застосування насильства
до ОСОБА_2, відкрито заволодів речами останнього а саме: мобільним телефоном
марки Самсунг Х-640, стартовим пакетом “Діджус”, стартовим пакетом “Лайф”, та
грошима в сумі 50 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.
Підозрюваному ОСОБА_1 на стадії
досудового слідства та на стадії розгляду подання роз»яснено положення ст.63
Конституції України, ст. ст. 43-1, 46 КПК України про право на захист. Від
послуг захисника підозрюваний ОСОБА_1 відмовився.
в якості підозрюваного в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст186 КК України “визнав повністю” і при цьому показав: що 15 лютого 2008
року приблизно о 19 годині він прийшов до багатоповерхового будинку по вул.
Суворова м. Монастирище, де проживають його товариші брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
з яким він раніше домовились, що вони
разом підуть в якийсь кафе-бар попити
пива. Почекавши біля під'їзду декілька хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вийшли на
вулицю і вони стали розмовляти між собою. Через декілька хвилин до них підійшов
ОСОБА_5 і вони вчотирьох пішли в кафе
“Уют”, що неподалік від їхнього будинку. Там вони купили по пляшці пива,
сухарики і присіли за столом. Він сам особисто випив пляшку пива. Потім до
них приєднався ОСОБА_6, ще з двома
своїми знайомими, прізвищ з яких він не знає. Десь близько 21 годині, вони
вирішили піти в центр м. Монастирище, щоб на таксі поїхати на дискотеку в
с. Нове Місто Монастирищенського району.
По дорозі брати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вирішили зайти в зал комп'ютерних ігор, що
поряд з відділенням банку Аваль. ОСОБА_6 з двома незнайомими йому хлопцями пішли
далі в центр м. Монастирище, а він залишився чекати поки не вийдуть ОСОБА_3 та
.ОСОБА_5 приблизно 21 година 45 хвилин. В цей час він побачив двох незнайомих
йому хлопців на вигляд на декілька років менших за нього. Він
підійшов до них і потребував дві
гривні. Дані хлопці відповіли, що в них немає грошей. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пішли
далі в сторону центра міста. Він не повірив, що в даних незнайомих йому хлопців немає грошей і вирішив, що якщо в них
є гроші, то він в них їх забере. Біля приміщення комп'ютерного залу було світло
і він сказав, щоб вони відійшли з ним в сторону, за дане приміщення. Відійшовши
декілька метрів в сторону, він сказав одному із хлопців, щоб він віддав йому
усе цінне, що в нього є, нащо він знову повідомив, що в нього нічого немає.
Тоді він сказав, що якщо він не віддасть усе цінне, то він його поб»є і забере
у нього все сам. Даний хлопець перелякався, а він в цей час став обмацувати
його кишені і сказав, щоб краще він віддав йому все сам, щоб він його не бив.
Незнайомий йому хлопець дістав з кишені своїх штанів свій мобільний телефон
марки «Самсунг» і віддав телефон йому, сказавши, що в нього більше нічого не
має. Після чого він став обшукувати даного хлопця і в шкарпетці знайшов у нього
гроші в сумі 50 гривень, одною купюрою, які також забрав і положив собі в
кишеню. Інший незнайомий йому хлопець, який був з хлопцем в якого він відбирав
речі, стояв неподалік і мовчав. Відібравши вищевказані речі він пішов в центр міста, наздоганяти своїх
товаришів. Коли він роздивився мобільний телефон, який відібрав у незнайомого
хлопця, то побачив, що це був телефон марки «Самсунг Х-640», в якому
знаходилося два стартових пакета “Діджус” та “Лайф”. Про те, що він пограбував
незнайомого хлопця, він своїм товаришам не розповідав. Наступного дня він
продав відібраний ним мобільний телефон ОСОБА_7 за 60 гривень, пояснивши йому,
що це його власний телефон. Стартові пакети він залишив собі і вони знаходяться
в нього в дома. Гроші в сумі 50 гривень, які він відібрав у невідомого хлопця
та гроші, які він виручив за продаж
телефону він потратив на власні потреби.
В судовому
засіданні прокурор підтримав подання органу дізнання, та вважає, що в діях
підозрюваного ОСОБА_1. вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України за ознакою відкритого викрадення майна з погрозою застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для здоров»я та повторності, оскільки ОСОБА_1
засуджений за розбійні напади і судимість у нього не знята і не погашена,
санкція ч.2 ст.186 КК України
передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 3 роки, а також те що ОСОБА_1, раніше судимий за
аналогічні злочини, а тому просить суд подання задовільнити подання та обрати
відносно підозрюваного ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під
Слідчий підтримує думку прокурора та
просить обрати міру запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_1. у
вигляді взяття під варту.
Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення затриманого, думку прокурора та слідчого, суд вважає, що
подання підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Справа порушена 16 лютого 2008 року.
ОСОБА_1 затриманий в порядку ст. 115 КПК України 16
По справі зібрано достатньо доказів,
які вказують на причетність саме ОСОБА_1 до вчиненого ним злочину, в якому він
Органи досудового слідства зібрали
данні в межах строків досудового слідства без порушення норм КПК України.
до уваги те, що санкція ч.2 ст.186 КК
України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 3
роки, а також те, що ОСОБА_1 раніше
судимий за вчинення двох злочинів, передбачений ч. 2, 3 ст. 187 КК України,
покарання за які не відбув, злочин, у якому він підозрюється вчинив під час
іспитового строку, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не припиняє свою злочинну
діяльність, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, тому
суд вважає, що є всі підстави для задоволення подання і вважає за необхідне
обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді взяття під варту.
На підставі викладеного керуючись
ст.ст.148,149,150,165-2 КПК України суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Міру запобіжного заходу
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с.Леухи Іллінецького району Вінницької області, українець, гром. України, освіта-середня, не одружений, не працює, раніше
судимий: 1) 22 жовтня 2007 року Білоцерківським міськрайонним
судом Київської області за ч.2 ст. 187 КК України 4-х років позбавлення волі з
іспитовим строком на 2 роки. 2) 25 жовтня 2007 року Монастирищенським районним
судом Черкаської області за ч.3 ст.186 КК України 4-х років 6 місяців
позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, прож: АДРЕСА_1 обрати у вигляді взяття під варту.
Копію даної постанови вручити
підозрюваному, прокурору, начальнику Монастирищенського РВ УМВС в Черкаській
Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області протягом 3 діб з дня її проголошення.

Суддя : М.В.Бурлака