Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2819/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року Сторожинецький районний суд
Чернівецької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, молдована, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого Сокальським районним судом Львівської області 21 травня 2010 року за ст. 332 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим на один рік; 15.09.2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 307 ч.3, ст. 71 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, 09.07.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області звільнений від подальшого відбування покарання за хворобою.

встановив:
ОСОБА_4 у травні на початку червня 2014 року, створив та керував організованою ним злочинною групою зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовившись про вчинення злочинів пов`язаних із організацією незаконних переправлень осіб через державний кордон України та розподіливши між собою ролі, на мікроавтобусі марки «Мерседес Віто» державний номер НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_7 , доставили з м. Києва на територію Чернівецької області в с. Череш Сторожинецького району, громадян республіки Афганістан: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_12 .

В подальшому 21 червня 2014 року житель с. Череш Сторожинецького району ОСОБА_13 , з яким було досягнуто домовленості про надання іноземцям тимчасового помешкання, вирушив разом із п`ятьма іноземними громадянами, автомобілем марки ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_2 , в напрямку прикордонного знаку № 798 лінії українсько- румунського державного кордону, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, але на шляху слідування вони були затриманні співробітниками УСБУ.

Крім цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою супроводження з Російської Федерації дев`ятьох громадян країни Азії та Африки, 5 липня 2014 року прибули до м. Москви, де прийняли для супроводження групу осіб, в т.ч. трьох громадян В`єтнаму: Хгуєн Ба Квана, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; трьох громадян Судану: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; двох громадян Бангладеу: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і одного громадянина Єритреї ОСОБА_21 , які перевозилися на мікроавтобусі «Фольксваген Транспортер» жовтого кольору. Погрузивши речі іноземців у свій мікроавтобус «Мерседес Віто», державний номер НОМЕР_3 . Вони всі 06 липня 2014 року прибули на територію України і передали іноземців ОСОБА_22 , який за попередньою домовленістю мав їх супроводжувати до с. Копище Олевського району Житомирської області, а звідти до м. Києва. Однак доставити іноземців до м. Києва не вдалося, так як всі члени організованої групи в т. ч. обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий співробітниками УСБУ.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 332 ч.3 КК України, а саме: організація та керівництво незаконних переправлень осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб, у складі організованої ним групи, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиросердно розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні, та просив врахувати, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, він тяжко хворий та потребує лікування.

Крім того, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були допитані як свідки, підтвердили показання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 класифікується згідно ст.12 КК України, як тяжкий злочин, об`єктом якого є суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжке правопорушення, а також щире каяття обвинуваченого, та його особу, який свою вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, хворіє на тяжкі хвороби, що підтверджується листом Чернівецького слідчого ізолятора від 19.11.2014 року № 33/14-200 за результатом обстеження від 13.11.2014 року, а саме: СНІД, важка імунодепресія, хронічний вірусний гепатит «В» і «С», раніше неодноразово судимий.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою повторно та рецидив злочинів.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття та його тяжкі хвороби.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із необхідності і достатності цього покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням обставин злочину, особи, що його скоїла, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волi та iзоляцiєю його вiд суспільства із застосуванням ст. 69 КК України, вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_23 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з дня його затримання 09 липня 2014 року.

Речові докази: пластикову картку Приватбанку із номером НОМЕР_4 , сім карту «orange»з № НОМЕР_5 , сім карту «orange 3G» з № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_7 та ІМЕІ 2: НОМЕР_8 сім карту «МТС» № НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_10 ІМЕІ НОМЕР_11 , сім карту «Білайн» з № НОМЕР_12 на які, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці 08.07.2014 року був наколений арешт конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з моменту проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд, а засудженим в той же строк і в такому ж порядку з дня вручення йому копії вироку.

Суддя