Кримінальне провадження
№ 1-кп/311/273/2014
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року

м.Василівка

Василівський районний
суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді
Сидоренко Ю.В.,

при секретарі
Давидчук Ю.С.,

за участю прокурора
Борисенка О.О.,

потерпілого
ОСОБА_1.

обвинуваченого
ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду міста Василівка
кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Мелітополь Запорізької області,
громадянина України, який має
середньо-спеціальну освіту, не
одруженого, неповнолітніх дітей та
непрацездатних осіб на утриманні не
має, не працює та не навчається,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, зі
слів фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 25 червня 2014
року близько о 02-00 годині в
м.Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольною
сп'яніння, діючи з прямим умислом,
спрямованим на порушення права
приватної власності, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер своїх
дій, передбачаючи їх
суспільно-небезпечні наслідки і
бажаючи їх настання, з корисливих
мотивів, з автомобіля ЗАЗ-110307 «Славута»
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 та який
знаходився напроти під»їзду № 3
будинку № 33 по вул.Леніна, шляхом
зрізання ножем віконного ущільнювача,
витягнувши рукою заднє вітрове скло та
відчинивши задні двері, потрапив до
салону автомобіля, де з панелі
автомобіля таємно викрав
автомагнітолу марки «Mystery MAR-919U»
вартість якої, згідно висновку
експерта № 1254 від 29.07.2014 року, становить
386 грн. та з бардачка автомобільної
панелі LCD - монітор марки «Saturn TV LCD 71»,
вартість якого, згідно висновку
експерта № 1254 від 29.07.2014 року, становить
576 грн. 50 коп. Таким чином, таємно
заволодівши вказаним майном
потерпілого, ОСОБА_2 зник з місця
скоєння злочину, чим потерпілому
ОСОБА_1 завдав матеріальний збиток на
загальну суму 962 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК
України як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Обвинувальний акт надійшов до суду з
угодою про примирення, укладеною між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК
України.

Згідно з угодою, потерпілий та
обвинувачений дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення, всіх
істотних для кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1
ст.185 КК України. Цивільний позов у
даному кримінальному провадженні
потерпілим ОСОБА_1 не заявлено.
Обвинувачений у повному обсязі
сформульованого обвинувачення
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні інкримінованого йому
злочину. Також, сторонами угоди
узгоджено покарання, яке необхідно
призначити обвинуваченому за скоєння
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК
України у вигляді громадських робіт
кількістю 120 (сто двадцяти) годин.

Наслідки укладення та затвердження
угоди про примирення сторонам
кримінального провадження відомі та
зрозумілі.

Під час підготовчого судового
засідання обвинувачений ОСОБА_2
стверджує, що повністю розуміє свої
права та характер обвинувачення за ч.1
ст.185 КК України, щодо якого він визнає
себе повністю винуватим, вид покарання
та інші заходи, які будуть застосовані
до нього у разі затвердження угоди, а
також наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення,
передбачені ст.473 КПК України, які йому
відомі та зрозумілі.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_2
зазначає, що угода про примирення
укладена ним з потерпілим добровільно,
без застосування будь-якого
насильства, примусу та погроз.
Стверджує, що в обвинувальному акті
правильно викладені фактичні
обставини справи. У вчиненому
розкаюється та запевнив суд, що
подібного більше не повториться.

Під час підготовчого судового
засідання потерпілий ОСОБА_1 стверджує,
що повністю розуміє свої права та
характер пред'явленого ОСОБА_2
обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України,
щодо якого обвинувачений визнає себе
повністю винуватим, а також вид
покарання та інші заходи, які будуть
застосовані до ОСОБА_2 у разі
затвердження угоди, а також наслідки
укладення та затвердження угоди про
примирення, передбачені ст.473 КПК

України, які йому відомі та зрозумілі.
Крім того, потерпілий ОСОБА_1 пояснив,
що вищезазначена угода укладена ним з
обвинуваченим ОСОБА_2 добровільно, без
застосування будь-якого насильства,
примусу та погроз. Будь-яких
матеріальних та моральних претензій до
обвинуваченого ОСОБА_2 він не має,
заподіяна матеріальна шкода
відшкодована йому у повному обсязі.

Прокурор в підготовчому судовому
засіданні зазначив, що при укладенні
угоди були дотримані всі вимоги і
правила КПК України, а тому, не
заперечує проти затвердження угоди між
потерпілим та підозрюваним.

Заслухавши думку учасників процесу,
оглянувши надані матеріали
кримінального провадження, суд вважає
можливим затвердити угоду про
примирення, укладену між обвинуваченим
та потерпілим з підстав, передбачених
ст.ст.468, 469 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, у
вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2,
відноситься до злочинів середньої
тяжкості. Таким чином, угода про
примирення, у даному кримінальному
провадженні, може бути укладена.

Відповідно до ст.468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості, та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений
визнав себе винуватим віднесений до
категорії середньої тяжкості, а отже
угода відповідає вимогам закону.

Зміст наданої суду угоди про
примирення відповідає вимогам
зазначеної ст.471 КПК України. Порушень
прав, свобод чи інтересів сторін або
інших осіб внаслідок укладання даної
угоди - судом не встановлено, угода не
суперечить інтересам потерпілого та
обвинуваченого.

Суд, шляхом проведення опитування
сторін кримінального провадження
переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді. При цьому судом
з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_2 та
потерпілий ОСОБА_1 повністю
усвідомлюють зміст укладеної угоди про
примирення, характер обвинувачення,
щодо якого ОСОБА_2 повністю визнає себе
винним, цілком розуміє свої права,
визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а
також наслідки укладення, затвердження
даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК
України та наслідки невиконання угоди,
передбачені ст.476 КПК України. Також
судом встановлено, що укладання угоди
про примирення є цілком добровільним,
тобто, не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дії будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді. Обвинувачений ОСОБА_2 та
потерпілий ОСОБА_1погоджуються з
призначенням судом узгодженого
покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про наявність
достатніх підстав для затвердження
угоди про примирення і призначення
обвинуваченому узгодженої сторонами
міри покарання, оскільки умови угоди
про визнання винуватості між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 відповідають вимогам КПК та КК
України, тому суд, приймаючи до уваги
заслухані доводи сторін кримінального
провадження, дійшов висновку про
наявність всіх правових підстав для
затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним
в судовому засіданні те, що 25 червня 2014
року, близько о 02-00 годині, в
м.Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольною
сп'яніння, діючи з прямим умислом, з
корисливих мотивів, з автомобіля
ЗАЗ-110307 «Славута» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 та який знаходився
напроти під»їзду № 3 будинку 33 по
вул.Леніна, шляхом зрізання ножем
віконного ущільнювача, витягнувши
рукою заднє вітрове скло та відчинивши
задні двері, потрапив до салону
автомобіля, де з панелі автомобіля
таємно викрав автомагнітолу марки
«Mystery MAR-919U» вартість якої, згідно
висновку експерта № 1254 від 29.07.2014 року,
становить 386 грн та з бардачка
автомобільної панелі LCD - монітор марки
«Saturn TV LCD 71», вартість якого, згідно
висновку експерта № 1254 від 29.07.2014 року,
становить 576 грн. 50 коп. Таким чином,
таємно заволодівши вказаним майном
потерпілого, ОСОБА_2 зник з місця
скоєння злочину, чим потерпілому
ОСОБА_1 завдав матеріальний збиток на
загальну суму 962 гривень 50 копійок.

Вказані дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1
ст.185 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), за якою
належить призначити ОСОБА_2 узгоджену
сторонами угоди про примирення міру
покарання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, згідно ст.66 КК
України, суд визнає щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину під
час досудового розслідування,
відшкодування потерпілому заподіяної
матеріальної шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, згідно ст.67 КК України,
суд відносить вчинення кримінального
правопорушення у стані алкогольного
сп'яніння.

Витрати, пов'язані з проведенням
судової дактилоскопічної експертизи №
18/29-274 від 08.07.2014 року в сумі 196 грн. 56 коп.
та витрати по проведенню товарознавчої
експертизи № 18/2-3709 від 29.07.2014 в сумі 147
грн. 42 коп., стягненню з обвинуваченого
ОСОБА_2 не підлягають, оскільки за
змістом Закону України «Про судову
експертизу» проведення вищевказаних
експертиз є обов'язком експертів
відповідного НДЕКЦ та які відповідно
до ст.15 вказаного Закону здійснюються
за рахунок коштів, які за цільовим
направленням виділяються відповідним
експертним установам з Державного
бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до положень статті 100 КПК
України.

Цивільний позов у даному кримінальному
провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_2 в ході досудового розслідування
не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.374, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України,
суд -

П Р И С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення,
укладену 12.08.2014 року у кримінальному
провадженні, внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№00001264 від 25.06.2014 року, між
потерпілим ОСОБА_1 та підозрюваним
ОСОБА_2.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК
України і призначити ОСОБА_2 узгоджене
сторонами угоди про примирення
покарання у вигляді - 120 (сто двадцяти)
годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному
провадженні - автомагнітолу марки «Mystery
MAR-919U», монітор марки «Saturn TV LCD 71», які
знаходяться на відповідальному
зберіганні у потерпілого ОСОБА_1,
згідно розписки від 26.06.2014 року -
залишити потерпілому ОСОБА_1 за
належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
Апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку після його
проголошення.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО