Справа № 359/2830/15-к
Провадження № 1-кс/359/459/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, зі слів офіційно працюючого в службі таксі, одруженого та не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 355 КК України.
Так, 20.09.2014 року близько 10 години під час перебування на території гаражного кооперативу, що розташований по вулиці Радгоспній в м. Бориспіль, у ОСОБА_4 та невстановленої особи виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами в сумі 50 000 доларів США шляхом вимагання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи на території вище зазначеного кооперативу, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів пред`явив ОСОБА_7 вимогу в передачі йому належних ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 50 000 доларів США, погрожуючи при цьому останньому вбивством та застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, у вигляді нанесення одного удару ногою в обличчя, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, які, відповідно до висновку експерта № 247 від 20.10.2014 року, тягнуть розлад здоров`я на строк понад 6, але менше ніж 21 день і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про факт пред`явлення ОСОБА_4 та невстановленої особи вимоги ОСОБА_7 щодо передачі грошових коштів в розмірі 50 000 доларів США, застосовуючи газовий балончик та металеві кайданки, незаконно викрали ОСОБА_7 , помістили його до салону автомобіля «Фольцваген Транспортер Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та приблизно до 16 години 20.09.2014 року возили його по території Бориспільського та Баришівського районів Київської області, вимагаючи в останнього грошові коштів в сумі 50 000 доларів США.
Крім цього, 20.09.2014 року близько 10 години під час перебування на території гаражного кооперативу, що розташований по АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 та невстановленої особи виник злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, а саме до повернення боргу в сумі 125 000 грн., який ОСОБА_7 не повертав ОСОБА_4 за поставлені кондитерські вироби на протязі року.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи на території вище зазначеного кооперативу, ОСОБА_4 умисно, з метою повернення боргу, пред`явив ОСОБА_7 вимогу у повернені боргу, погрожуючи при цьому останньому вбивством та застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, у вигляді нанесення одного удару ногою в обличчя, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, які, відповідно до висновку експерта № 247 від 20.10.2014 року, тягнуть розлад здоров`я на строк понад 6, але менше ніж 21 день і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про факт пред`явлення ОСОБА_4 та невстановленої особи вимоги ОСОБА_7 щодо сплати боргу в розмірі 125000 грн., застосовуючи газовий балончик та металеві кайданки, незаконно викрали ОСОБА_7 , помістили його до салону автомобіля «Фольцваген Транспортер Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та приблизно до 16 години 20.09.2014 року возили його по території Бориспільського та Баришівського районів Київської області, примушуючи ОСОБА_10 повернути борг в сумі 125 000 грн.

20.09.2014 року, близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, на автомобілі «Фольцваген Транспортер Т4» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до гаражного кооперативу, що знаходиться по вулиці Радгоспній в м. Бориспіль, з метою викрадення ОСОБА_7 та побачили, що на території вказаного кооперативу перебуває ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення та позбавлення волі ОСОБА_11 з метою уникнення розголошення ним їхніх протиправних дій щодо ОСОБА_7 , перебуваючи біля гаражного кооперативу, що по вулиці Радгоспній в м. Бориспіль близько 10 години 30 хвилин, умисно, за попередньою змовою між собою, застосовуючи газовий балончик та металеві кайданки, викрали ОСОБА_11 , помістили його до салону автомобіля «Фольцваген Транспортер Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та приблизно до 16.00 год. возили його по території Бориспільського та Баришівського районів Київської області, таким чином, незаконно позбавили ОСОБА_11 волі.

31.03.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Своє клопотання обґрунтовував тим, що 27 березня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну підозри з ч.3 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 355 КК України. Вважає, що ОСОБА_4 вчинив ряд тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі. Він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у розшуку та своїми діями може впливати на потерпілого та свідків, а тому підозрюваному слід змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Прокурор клопотання підтримав та просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний заперечували відносно вказаного клопотання. Вважали, що не має підстав для застування такого суворого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 одружений, виховує сина, що підкреслює його міцні соціальні зв`язки, не притягувався до кримінальної відповідальності, будь-якою діяльністю, пов`язаною з незаконною він не займався, а вів абсолютно законну господарську діяльність - виготовлення кондитерських виробів. Окрім того, захисник наголошував, що підозрюваний на першу ж вимогу з`являвся до слідчих органів та суду, а тому не має об`єктивних підстав змінювати раніше визначений запобіжний захід у виді домашнього арешту.
ОСОБА_4 в судовому засіданні погоджується лише з пред`явленою підозрою за ч. 2 ст. 146 КК України, щиро розкаюється.

Заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з клопотанням та долученими до нього матеріалами, вважаю за доцільне клопотання відхилити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як видно із матеріалів кримінального провадження 20 вересня 2014 року громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_11 звернулись до правоохоронних органів із заявою про їх викрадення ОСОБА_4 та іншими особами. На підставі вказаного звернення було відкрито кримінальне провадження за ст. 146 ч.2 КК України.

Як вбачається з вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2014 року, який набрав чинності, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджені за те, що за попередньою змовою з ОСОБА_4 близько 10-00 години 20 вересня 2014 року з метою повернення боргу незаконно позбавили волі та викрали ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , яких утримували до 16-00 години того ж дня.

З повідомлення про зміну підозри від 27 березня 2015 року видно, що ОСОБА_4 було інкриміновано вчинення за попередньою змовою з невстановленою особою, за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 355 КК України.
При цьому жодного нового обґрунтування зміни запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою процесуальний документ не містить.

Окрім цього, приймаючи до уваги наявність судового рішення, яке на даний час є чинним і в якому зазначається про вчинення групою осіб за обставин наведених у повідомленнях про підозру ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України у суду виникає сумнів, щодо наявності обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 189 та ч.3 ст. 355 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 визнає свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і відповідно до вимог ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до осіб, які підозрюються у скоєнні злочинів даної категорії і раніше не були судимі може бути застосований лише коли прокурор доведе, що перебуваючи на волі особа переховувалась від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню.

Разом з цим, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що після зміни запобіжного заходу на домашній арешт він від правоохоронних органів не переховувався, останній виїхав до місця свого проживання та реєстрації в м. Харків, де проживав весь час, офіційно працював у службі таксі та на першу ж вимогу з`являвся до слідчого.

Тому, на думку суду, необхідності обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ і ГУ МВС в Київській області про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 відхилити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення захисником, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали, безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1 .