Справа № 297/799/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , при перекладачі ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 14.02.2015 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 125 ч. 2 КК України,
встановив:
13 лютого 2015 року біля 20 години ОСОБА_6 знаходячись в м. Берегово, по вул. Б.Хмельницького, на тротуарі навпроти будинку №7, наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою зігнутою в кулак по голові в область лобної ділянки зліва, в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що він та потерпілий ОСОБА_7 раніше разом виконували ремонтні роботи та в нього, ОСОБА_6 , зникли гроші в сумі 80 грн., у чому він підозрював потерпілого. Приблизно через два місяці в м. Берегово по вул. Б.Хмельницького він зустрів потерпілого та вдарив його по голові, підозрюючи останнього в крадіжці.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати його щире каяття, по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 42).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, в якому щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, тому суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 125 ч. 2 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 125 ч. 2 КК України у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1