Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/201/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 128 (105) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0000790за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Березівка, Олександрійського району,

Кіровоградської області, українки, громадянки України, одружену, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, працює охоронником в ТОВ

«Агродар ЛТД», проживає по

АДРЕСА_1 , раніше не судиму

засуджено за ст.128 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. На підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від призначеного покарання.

Стягнуто ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33 грн. 65 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн.

за участю сторін кримінального провадження:

ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за те, що вона04липня 2013 року близько 8 годин знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 під час сварки з потерпілою ОСОБА_8 , що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків з останньою, не бажаючи спричинення будь-яких тілесних ушкоджень, три рази штовхнула потерпілу руками в верхню частину тулубу, а після того як остання стала відсторонятись від неї, виставляючи перед собою ліку руку, обвинувачена схопила її за цю руку в протилежному напрямку. Внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі, по передній частині грудної клітини в проекції правої лопатки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №281 від 24.07.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягло розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому середньої та дистальної третини лівої ліктьової кістки, що згідно висновку вище зазначеної експертизи відносяться до категорії середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить, вирок міськрайонного суду скасуватиі призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Мотивуючи тим, що міськрайонний суд розглянув кримінальне провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, зазначає, що потерпіла кинулась на неї зі скісом і могла порізати її, а вона обороняючись від дій останньої відштовхнула її.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, про залишення вироку районного суду без зміни, а апеляцію без задоволення, ОСОБА_10 , яка підтримала подану апеляцію і просила її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляції, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, за що її засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

На підставі цих доказів, достатність та достовірність яких не була поставлена під сумнів вагомими доводами чи доказами стороною захисту під час судового розгляду, суд першої інстанції,дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останньої за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та апеляційного розгляду ОСОБА_6 повністю визнавала свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, погодилась на застосування до неї Закону України «Про амністію в 2014 році».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Доводи обвинуваченої щодо необхідності скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в зв`язку з неявкою у судове засідання потерпілої, на думку колегії суддів є необґрунтованим зважаючи на таке.

Відповідно до статті 412 КПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутністю потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла була повідомлена судом про дату судового засідання належним чином, що підтверджується копіями зворотних повідомлень, що містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 97, 109). Крім того, у суді першої інстанції приймав участь представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 .

За таких обставин, права потерпілої не були порушені, і відсутні підстави, передбачені ст..412 КПК України для скасування рішення суду першої інстанції.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд першої інстанції врахував вимоги статей50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.Оскільки вчинений злочин не є тяжким чи особливо тяжким, обвинувачена має трьох неповнолітніх дітей, тому, обґрунтовано дійшов висновку про застосування до останньої п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Визначаючи розмір стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог загальних положень ЦК Українипро відшкодування шкоди, врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості обґрунтовано дійшов висновку щодо необхідності стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 4000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скаргиобвинуваченої ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст..ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 , засудженої за ст.128 КК України, звільнену на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»- без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4