справа № 619/105/15-к провадження 1-кп/619/93/15

іменем України

06.02.2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 06.03.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2014 року близько 20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи при цьому корисливу мету, знаходячись поблизу стадіону, що розташований на вул. Комарова с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, впевнившись в тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед «Формула» Родео, що належав ОСОБА_5 , розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд.
Внаслідок злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 , був спричинений матеріальний збиток загальною вартістю з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 3975 від 10.12.2014 року - 2436 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
До суду надійшла угода про примирення від 25.12.2014 р., укладена між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, про примирення, згідно якої:
1.Старшим слідчим СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокуратури Дергачівського району ОСОБА_3 25.12.2014 була висунута підозра ОСОБА_4 та кваліфіковані його дії, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185ч.2 КК України.
2.Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав викрадене майно, чим відшкодував завдані збитки потерпілому.
3. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 185ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
4. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, змінювати розміри вимоги про відшкодування шкоди.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. З ст. 424 КПК України, роз`яснені і є зрозумілими.
б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
5. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.
6. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про примирення суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для примирення.
Суд враховує, що обвинувачений повністю визнає свою вину, кається в скоєному. При цьому суд враховує дані про особу : обвинувачений раніше 06.03.2014 року судимий Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.
Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про примирення має бути затвердженою.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 394,468, 474, 475 КПК України , суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25.12.2014 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Речові докази по справі залишити у потерпілого.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 391,2 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1