Справа № 128/1109/15-к
ВИРОК
Іменем України
08 травня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
19.03.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст. ст. 185 ч.3, 190 ч. ч. 1, 2 КК України на 5 років позбавлення волі;
ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.08.2014 року вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2014 року приведено у відповідність до вимог чинного законодавства України, частково приєднано, згідно ч.4 ст. 70 КК України, невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 18.11.2013 року до призначеного покарання та остаточне покарання визначено у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі,
за ст. 391 КК України, -
Відбуваючи призначене кримінальне покарання у Стрижавській виправній колонії УДДПВП України у Вінницькій області (№81) від 26.05.2014 року засуджений ОСОБА_4 протиправної поведінки не змінив, на шлях виправлення не став, систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, що виражалося у виявленні неповаги до представників адміністрації, невиконанні встановленого розпорядку дня, відмові виконувати законні вимоги представників адміністрації виправної установи, за що на законних підставах неодноразово притягувався до різних видів дисциплінарних стягнень.
За грубе порушення вимог режиму утримання засуджений ОСОБА_4 за постановою начальника виправної установи від 06.01.2015 року був підданий стягненню у виді поміщення в приміщення камерного типу на 1 місяць.
За грубе порушення вимог режиму утримання засуджений ОСОБА_4 за постановою начальника виправної установи від 11.02.2015 року був підданий стягненню у виді поміщення в дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб.
Після відбування стягнення у виді переведення в приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив злісно порушувати вимоги режиму відбування покарання. За час відбування покарання засудженого ОСОБА_4 притягнуто до 17 дисциплінарних стягнень.
26.02.2015 року о 14 год. 15 хв. начальником відділення СПС ОСОБА_5 , під час обходу камер дисциплінарного ізолятору, в присутності чергового помічника старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 та оперуповноваженого установи старшого лейтенанта ОСОБА_7 виявлено незадовільний санітарний стан в камері дисциплінарного ізолятору №9, в якій утримується засуджений ОСОБА_4 . Останній будучи повністю забезпеченим необхідним інвентарем і попередженим під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, зухвало, в категоричній формі, в присутності представників адміністрації, демонстративно, проявляючи своє невдоволення, відкрито відмовився прибирати приміщення камери дисциплінарного ізолятору №9, в якій він перебував, чим не виконав законні вимоги представника адміністрації.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що після прибуття до місця відбування покарання в Стрижавську ВК №81, працівниками адміністрації установи було запропоновано йому вихід на роботу, на промзону. В зв`язку з тим, що він ніколи за своє життя не працював, і нічого не вміє робити, він відмовився виходити на роботу. Тоді, він був підданий стягненню у виді поміщення в приміщення камерного типу на 1 місяць. При перевірці ДІЗО, працівниками адміністрації було встановлено антисанітарний стан та запропоновано йому прибрати приміщення, на що він також відповів відмовою, оскільки він знає порядок перебування в ДІЗО, а «з-під палки» виконувати будь яку роботу, вважає непристойним для себе. Про скоєне ним, на даний час, він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації виправної установи та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше судимий, інкриміноване правопорушення вчинив в період відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем відбування покарання.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття та визнання вини.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 через схильність до вчинення повторних кримінальних правопорушень представляє підвищену суспільну небезпеку, тому його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з застосуванням положень ст. 71 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 - х років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5-ти років 4-х місяців позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: