Справа № 11-283/2007року Головуюча в 1-й інстанції Філоненко М.В.
Категорія cm. 185 ч.4 КК України Доповідач СусловМ.І.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Шершуна В.В.,

Суддів Суслова М.І., Козачка СВ.,

участю прокурора Бірюченко С.В.,
адвокатаОСОБА_3. розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями прокурора,
який приймав участь у
розгляді справи в
суді І інстанції, засудженого ОСОБА_2.,
захисникаОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1. на вирок Старосинявського
районного суду від 20 лютого 2007 року. Цим вироком

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с

Вахнівці
Новоушицького району, Хмельницької області, українця,

громадянина
України, з середньою освітою, працюючого продавцем

продовольчих
товарів в приватної особи, одруженого, на утриманні

малолітня
дитина, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

та

- ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця

м.
Хмельницького, українця, громадянина України, з середньо

спеціальною
освітою, працюючого в ТОВ „Авто-Захід", не одруженого,

раніше
не судимого,

засуджено кожного за ст. 185 ч. 4 КК України з
застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі.

Стягнуто на
користь Хмельницького ВАТ „Будівельно-монтажне управління по газифікації"
з ОСОБА_1. 34 191 грн. 51 коп., з ОСОБА_2. - 24 694 грн. 52 коп., та з них в
солідарному порядку НДКЦ - 117 грн. 58 коп.

Вони перебувають на підписці про невиїзд.

Долю речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. засуджено за те, що вони в період з червня до середини
липня 2006 року за попередньою змовою з участю найманих працівників порізали
газозварювальним апаратом та викрали з об'єкту незавершеного будівництва підвідного газопроводу між селами
Пилява і Бабине Старосинявського району 251 погонний метр заізольованої
металевої труби 0 273*7 мм, а першого ще й за аналогічні дії без ОСОБА_2. з
викраденням 60 м. зазначених труб, що спричинило Хмельницькому ВАТ
„Будівельно-монтажне управління по газифікації" матеріальну шкоду на
загальну суму 73 984 грн. 33 коп.

В апеляціях
засудженийОСОБА_2та захисник в інтересах засудженого ОСОБА_1. просять вирок
змінити, пом'якшивши покарання. При цьому, вони вважають його незаконним та необгрунтованим в частині
призначення занадто суворого строку.

2

ОСОБА_2 посилається на другорядну роль в організації крадіжки,
від реалізації металу отримав всього 250 грн.,
частково сплатив матеріальні збитки в сумі 7500 грн., його батько є
інвалідом 2-ї групи, яким він піклується.

Захисник стверджує, що судом в недостатній мірі враховані обставини, які пом'якшують покарання його підзахисного. Зокрема, раніше
до кримінальної відповідальності ОСОБА_1. не
притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання і роботи, щиро кається і сприяв розкриттю злочину, частково
відшкодував матеріальні збитки, на його
утримані перебуває малолітній син і вагітна дружина.

Крім того, наголошує на необхідності зменшення відшкодування матеріальних збитків на суму 5426 грн. 40 коп., тобто вартості труби
22, 61 м., яка передана цивільному позивачу.

Прокурор в апеляції вважає вирок явно несправедливим внаслідок м'якості,
просить його скасувати, постановити новий, яким обрати засудженим по 5 років
позбавлення волі. При цьому наголошує, що суд безпідставно застосував ст.. 69 КК, перейшовши до більш м'якого виду основного покарання, не врахував тяжкість злочину та особи
засуджених.

Засуджений ОСОБА_1. вирок не оскаржив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав
доводи апеляції про скасування вироку
через м'якість призначеного засудженим покарання, засуджених ОСОБА_2., ОСОБА_1. та в інтересах останнього захисника на підтримку
доводів своїх апеляцій, а також заперечень на
апеляцію прокурора, перевіривши та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати

знаходить:

апеляції прокурора, засудженого
ОСОБА_2., захисникаОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1. як такі, що
задоволенню не підлягають.

Вина ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у вчинених злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Так, в суді засуджений ОСОБА_1. вину визнав повністю та пояснив, що в
середині червня 2006 року проїжджаючи полем
між селами Пилява і Бабине побачив металеву заізольовану трубу та дізнався від жителів села, що вона не
використовується і давно списана. Домовившись з ОСОБА_2.,
вантажниками, різчиком по металу та власником автомобіля МАЗ прибули до місця знаходження газопроводу, з якого порізали і
погрузили
в автомобіль близько 150 м труб, завезли на
територію Старокостянтинівського елеватора, розгрузили, з отриманих грошей він розрахувався з робітниками, водієм,
ОСОБА_2, а решту витратив на власні потреби.

Через декілька днів, аналогічним способом з тієї ж території ними було
викрадено близько 100 м труб, які погрузили на автомобіль ГАЗ, відвезли і здали на площадку прийому металу на територію Старокостянтинівського елеватора і з
отриманих грошей він розрахувався з всіма, а решту грошей лишив собі.

Третій раз, таким же способом, але без ОСОБА_2, вони викрали близько 60 м
труби, і відвезли в пункт прийому металу при
в'їзді до Красилова, розгрузили автомобіль і він знов розрахувався з
працівниками і водієм, які не знали, що труби були крадені.

Покази Бойка повністю підтвердив ОСОБА_2, стверджуючи, що у третьому
епізоді

3

участі не приймав.

Визнавальні покази засуджених підтверджуються поясненнями цивільного
позивача ОСОБА_4., свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., поясненнями даними на досудовому слідстві свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9.,ОСОБА_10 з пояснень яких вбачаються обставини викрадення
труб та здачу їх на металобрухт.

Об'єктивно вина засуджених підтверджується протоколами огляду місця події, огляду і вилучення, відтворення обстановки та обставин
події, довідками про вартість викраденого та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши вчинене та оцінивши в сукупності усі докази, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність
вини засуджених у вчинених злочинах, вірно кваліфікувавши
їх дії за ст. 185 ч. 4 КК України.

Міра покарання їм обрана згідно вимог ст. ст. 50 і 65 КК України з
врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів,
особистості винних та конкретних обставин по справі.

При призначенні покарання судом враховані всі обставини, які його обтяжують
та пом'якшують, в тому числі і ті, на які посилаються апелянти.

Посилання захисника в інтересах засудженого ОСОБА_1про необхідність
зменшення відшкодування матеріальних збитків,
а саме вартості труби 22, 61 м., яка передана цивільному позивачу не може бути взята до уваги, оскільки, як вбачається з
розписки представника ВАТ „БМУ", прийняті на зберігання 16 частин
порізаних трубок, довжиною від 50 до 222 см. ( Т.1, а.с. 28) ,
згідно довідки керівництва підприємства втратили свою цінність і можуть бути використані тільки як металобрухт (Т. 1, а.с. 234).

Апеляційна інстанція не може погодитися і з твердженнями прокурора про
м'якість призначеного покарання, оскільки
судом в повному обсязі наведені переконливі мотиви про застосування щодо засуджених більш м'якого покарання, ніж передбачено
законом, аргументовано його доцільність, необхідність і достатність для
виправлення винних і попередження нових злочинів.

З врахуванням викладеного підстав для скасування, зміни вироку, пом'якшення
чи посилення покарання апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати,
-

ухвалила:

вирок Старосинявського районного суду від 20 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_2., захисникаОСОБА_3. в інтересах
засудженого ОСОБА_1. -без задоволення.