СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-652/2008 р. Головуючий у суді
І інстанції Іванова Л.А.
Категорія: ч.3 ст.185 КК
Доповідач у суді ІІ інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2008 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого -
судді Нікітіна О.С.

суддів Бабича О.П., Деревінського С.М.,

за участю прокурора
Замороза О.Р. ,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 24 червня 2008 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Альгранж Франції, українець, громадянин
України, з середньою освітою, не працює,
судимий :

24.06.1980
року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.81 КК
України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 43
КК України приєднано не відбуту частину покарання - 2 місяці позбавлення волі
по вироку народного суду Олександрійського району Кіровоградської області від
4.04.1979 року і остаточно призначено покарання 3 роки 2 місяці позбавлення
волі з конфіскацією особистого майна (звільнений 28.05.1981 року умовно-достроково на 2 роки 9 днів на
підставі постанови Вільнянського районного суду Запоріжської області;

21.01.1982 року Олександрійським районним судом
Кіровоградської області зач.2 ст.140, ч.2 ст.81, ст.ст.42,43 КК України (в
редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі;

14.04.1999 року Олександрійським районним судом
Кіровоградської області за ч.1 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) на 1
рік позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 170 грн;

21.03.2002 року Олександрійським районним судом
Кіровоградської області за ст..15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення
волі, звільнений 9.02.2005 року по відбуванню
покарання, проживаючий в с.
Митрофанівна Новгородківського району Кіровоградської області,

засуджений
за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Вирішені питання щодо речових доказів та судових витрат.

Суд визнав ОСОБА_1 винним у тому, що 29 березня 2008 року в період з 8 год.. 40 хв. до 11 год. 50 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов у двір домоволодіння,
розташованого АДРЕСА_1, та впевнившись,
що господарів немає вдома, маючи намір
на таємне викрадення чужого майна,
відчинив ключем вхідні двері до будинку, проник
всередину приміщення звідки, з корисливих мотивів та метою особистої
наживи, повторно таємно викрав глиняну шкатулку, золоті сережки, ланцюжки, хрестик, жіночий годинник на
загальну суму 1210 грн. 30 коп., заподіявши
потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

У апеляції засуджений, не оспорюючи своєї вини у вчиненні
злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, вважає призначене йому покарання
суворим, оскільки не враховано його позитивної характеристики, хворобливий
стан, відсутність матеріальних та
моральних претензій до нього потерпілої.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який
підтримав апеляцію, думку прокурора про
залишення вироку без змін, потерпілу, яка погодилася з думкою прокурора,
перевіривши матеріали кримінальної справи
та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Висновок місцевого суду про винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого
майна (крадіжці), повторно, поєднаної з проникненням у житло, за обставин, зазначених у вироку,
ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів, а тому
його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України і ніким з учасників
не оспорюються.

Призначаючи засудженому покарання, районний суд правильно врахував, що
ОСОБА_1 вчинив умисний тяжкий злочин, та
взяв до уваги факт вчинення злочину
в період не знятої та непогашеної судимості, в стані алкогольного
сп'яніння, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення,
те, що за місцем проживання та за останнім місцем відбування покарання він
характеризується посередньо, не працює,
стаждає хронічним алкоголізмом, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання
обставин і обгрунтовано прийшов до справедливого висновку про необхідність
ізоляції його від суспільства, призначивши
міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, в межах санкції
статті обвинувачення, яка є необхідною і достатньою для його виправлення та
попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що порушень процесуального
законодавства під час досудового та судового слідства по справі, які б могли
призвести до прийняття неправильного рішення - не встановлено, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування вироку, обтяження чи пом'якшення засудженому покарання.

Керуючись ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок
Ленінського районного суд м. Кіровограда від 17 червня
2008 року щодо нього - без зміни.

Судді: