Ухвала

іменем україни

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,

при секретарі ОСОБА_11,

за участю прокурора ОСОБА_12,

засудженої ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001733 відносно ОСОБА_1 за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, мешканка АДРЕСА_3, раніше неодноразово судима, останній раз

25 грудня 2012 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнена на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, -

засуджена за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 25.12.2012 року і остаточно ОСОБА_1 визначено покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років 1 місяць.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року зазначений вирок суду залишений без зміни.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 02 травня 2013 року в період часу з 17 год. 40 хв. до 18 год. 10 хв. ОСОБА_1, будучи раніше засудженою за вчинення злочину проти життя та здоров'я особи, судимість за який не знята та не погашена в установлений законом строк, знаходячись на випробувальному терміні, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, знаходячись на подвір'ї АДРЕСА_1, гучно висловлювалася нецензурною лайкою по відношенню до своїх рідних, тримаючи в руках металеві ножиці, погрожувала розправою, тим самим виражаючи своє невдоволення з приводу не надання їй алкогольного напою для споживання. У зв'язку з тим, що на сусідньому подвір'ї АДРЕСА_2 знаходився малолітній ОСОБА_3, його батько ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_1, на що остання відреагувала агресивно та, висловлюючись по відношенню до родини ОСОБА_4 нецензурною лайкою, цілеспрямовано попрямувала до огорожі, що розділяє подвір'я ОСОБА_4 та рідних ОСОБА_1, тримаючи в руках ножиці. Знаходячись біля вказаної огорожі, ОСОБА_1, виражаючись нецензурною лайкою, погрожуючи розправою родині ОСОБА_4, намагалася пошкодити огорожу для того, щоб проникнути на територію подвір'я АДРЕСА_2 з метою нанесення останнім тілесних пошкоджень. Вказані дії ОСОБА_1 намагалися припинити її матір ОСОБА_5, бабуся ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, але на їх зауваження та прохання ОСОБА_1 не реагувала та надалі продовжувала вчиняти хуліганські дії. На місце пригоди приїхали співробітники міліції, на прохання яких ОСОБА_1 викинула на землю ножиці та припинила свої хуліганські дії.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить судові рішення скасувати, кримінальне провадження - закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 допустила порушення громадського порядку, яке не є грубим; що судом не встановлено: хто є потерпілим і які наслідки в результаті вчинених ОСОБА_1 дій настали; що ножиці не є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень. Крім того посилається на те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційних скарг засудженої та її захисника.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить змінити судові рішення, перекваліфікувати її дії з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала касаційну скаргу захисника і частково підтримала свою касаційну скаргу, пояснивши, що кримінально карного хуліганства вона не вчиняла, прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 419 КПК України у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено короткий зміст вимог апеляційної скарги, узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальненого викладу позицій інших учасників судового провадження, мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції не виконано.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначив їй із застосуванням ст. 71 КК України відповідне покарання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засудженою та її захисником ОСОБА_2 подані апеляційні скарги, в яких порушувалось питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження через відсутність в діях засудженої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і при цьому наводились доводи, які є, фактично, аналогічними доводам касаційної скарги захисника.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 296 КК України кримінальна відповідальність передбачена за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, апеляційний суд доводи, наведені в апеляційних скаргах, з огляду на диспозицію ч. 4 ст. 296 КК України, залишив поза увагою і відповідних мотивів на їх спростування в ухвалі не навів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_1 визнана винною за грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю та, одночасно, винятковим цинізмом.

При цьому апеляційний суд не навів переконливих доводів, у чому саме полягало грубе порушення ОСОБА_1 громадського порядку та не зазначив, які дії засудженої свідчили про особливу зухвалість, а які - про винятковий цинізм.

Поряд з наведеним, апеляційний суд, погоджуючись з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 296 КК України, також залишив поза увагою те, що спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень є предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій.

Зазначені порушення є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні в апеляційній інстанції.

За таких обставин, касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданих апеляцій захисника та засудженої, обґрунтованість вимог, наведених у касаційних скаргах, і постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням всіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 433, 434, 436, 441 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10