Справа №
В И Р О К

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2008р. Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі:
головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі - Сапоговій Т.В.

з участю
прокурора - Кравченко К.І.

захисника - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м. Южноукраїнська
Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня
2-го курсу Братського ПТУ, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

притягнутого до
кримінальної відповідальності - за ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2008 року в м. Южноукраїнську, неповнолітній
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за пропозицією неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, погодився прийняти участь у викраденні чужого
майна - з приміщення магазину "Продукти", розташованого на першому
поверсі жилого будинку АДРЕСА_2. При цьому, ОСОБА_3 підсадив ОСОБА_4 до
незачиненої кватирки вікна вказаного магазину, після чого, за вказівкою
останнього, пішов до будинку АДРЕСА_3,
щоб слідкувати за обстановкою та у випадку появи громадян, попередити ОСОБА_4
про небезпеку. ОСОБА_4, скориставшись отвором, через неналежно закріплену з
зовнішнього боку вікна металеву решітку та незачинену кватирку, проник через
отвір кватирки в середину приміщення магазину, де під прилавком в картонній
коробці знайшов і викрав денну виручку, тобто гроші в сумі 1960 гривень, які в
подальшому вони спільно витратили на власні потреби, спричинивши приватному
підприємцю ОСОБА_2 матеріальні збитки на вказану вище суму.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю,та підтвердив
обставини скоєного злочину та його особисту роль в протиправному діянні,
позовні вимоги визнав, але в
розмірі-1500грн.

Підсудний ОСОБА_3 пояснив суду, що 23.07.2008 року він
гуляв вулицями м. Южноукраїнська зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_4. Під
час прогулянки, ОСОБА_4 запропонував йому вчинити крадіжку з магазину,
розташованого в будинку АДРЕСА_2. Спочатку ОСОБА_4 сам підійшов до магазину, а
потім покликав його і вони вдвох підійшли до вікна, зовні до якого прикріплена
металева решітка, яка знизу не була закріплена. Він, склавши руки "в
замок", підсадив ОСОБА_4 до вікна під отвір решітки до незапертої
кватирки. ОСОБА_4 наказав йому йти до будинку АДРЕСА_3, щоб слідкувати за
обстановкою і попередити його у разі, якщо хтось йтиме в бік магазину. Через 15 хвилин, ОСОБА_4 повернувся до нього
і вони разом пішли у двір будинку №7 по бульвару Цвіточному. Дорогою, ОСОБА_4
показав йому викрадені з магазину гроші пояснивши, що викрав приблизно 1500
гривень різними купюрами. Після цього, вони разом їздили в гості до брата
ОСОБА_4 в Чернігівську область, а коли через декілька днів поверталися, ОСОБА_4
вийшов з вагону на станції м. Черкаси, щоб купити цигарки та воду, але до
вагону не повернувся і в м. Южноукраїнськ не приїхав. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання підсудними своєї вини, його вина
у вчиненні вказаного злочину повністю
доказана зібраними та дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2
пояснила суду, що з 2007 року вона, як приватний підприємець, орендує
магазин "Продукти", розташований на першому поверсі жилого будинку
АДРЕСА_2, де працюють два продавця. Вранці 23.07.2008 року, їй на мобільний
телефон зателефонувала продавець ОСОБА_5 та повідомила, що з приміщення
магазину вчинена крадіжка виручки за 22.07.2008 року в сумі 1960 гривень, які
знаходилися в коробці у столі. Крім того, вона повідомила їй, що невідомими
особами була знизу відірвана зовнішня металева решітка вікна і через незаперту
кватирку викрадачі зуміли проникнути в приміщення магазину та вчинити крадіжку,
чим їй заподіяна матеріальна шкода на суму 1960 гривень, які просить стягнути з
підсудного.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання показала, що в
період липня 2008 року працювала продавцем магазину «Продукти» в м.
Южноукраїнську, Миколаївській області орендарем
магазину є ПП ОСОБА_2

В ніч з 22.07 на 23.07.08р.
з магазину було викрадено грошову суму, тобто денну виручку, про що вона
23.07.08 повідомила ОСОБА_2 яка знаходилась за межами м. Южноукраїнська.

Через нетривалий час вона
та ОСОБА_2 склали акт ревізії, з якого слідувало,що особами які скоїли злочин,
викрадено 1960 грн. Вона категорично не згодна з твердженнями підсудного про
те, що розмір викрадених грошей становив близько-1500грн. В первинному пояснені
вона дійсно звертала увагу на те, що розмір викрадених грошей становив близько
- 1500 грн, пояснення приймав та склав працівник міліції, а вона на той період
була розгубленою та неуважною підписуючи вищевказаний документ, де викладені
певні неточності. На стадії досудового слідства і в судовому засіданні
підтвердила факт крадіжки грошей в розмірі 1960 грн.

Допитана в судовому засіданні законний представник
неповнолітнього підсудного - його мати
ОСОБА_3 пояснила суду, що наприкінці липня 2008 року її сина ОСОБА_3 викликали
до Южноукраїнського МВ УМВС України Миколаївської області, де він добровільно
зізнався у своїй причетності до вчинення, спільно з неповнолітнім ОСОБА_4, в
ніч на 23.07.2008 року, крадіжки грошей в сумі 1500 гривень з приміщення
магазину "Продукти", розташованого в будинку АДРЕСА_2.

Таким чином, в судовому засіданні винність підсудного
ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження, доведена особистим визнанням вини
самим підсудним, свідченнями потерпілої ОСОБА_2, допитаних у якості свідка
ОСОБА_6, законного представника неповнолітнього підсудного та іншими
доказами, що містяться в матеріалах кримінальної справи.

Свідчення підсудного ОСОБА_3 суд вважає достовірними,
оскільки вони співпадають з матеріалами
кримінальної справи і не протирічать свідченням інших учасників процесу, окрім
розміру витрачених коштів.

Суд, оцінюючи докази в їх повній сукупності, приходить до
висновку про те, що дії неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 підлягають
кваліфікації за ст. 185 ч. 3 КК України - як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), скоєне за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у
приміщення.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину,
вчинення злочину вперше, позитивні характеристики, а також щире каяття у
скоєному злочині та вчинення злочину в неповнолітньому віці - як пом'якшуючу
відповідальність обставину, а тому вважає за можливе призначити йому покарання,
пов'язане з позбавленням волі, однак з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, тобто зі
звільненням від покарання з
випробуванням та з покладанням на підсудного обов'язків, передбачених п. п. 2,
3 ст. 76 КК України.

До такого висновку суд приходить також з урахуванням
положення п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004
року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про
злочини неповнолітніх" щодо того,
що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися
принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, маючи за мету такого
покарання його виправлення, виховання та
соціальну реабілітацію, обов'язкового врахування віку підсудного - як
пом'якшуючої обставини, інших обставин, хоча й не зазначених у законі, але
суттєво знижуючи ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи, які у
сукупності приводять до висновку про те, що підсудний ОСОБА_3 може виправитися,
перебуваючи на волі без відбуття реального покарання.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім
для попередження вчинення підсудним
нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди 1960 гривень, підлягає повному задоволенню, як підтверджений матеріалами кримінальної
справи, на підставі ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Ствердження, підсудного
ОСОБА_3 про те, що своїми злочинними діями він разом з гр-м Силенко міг
заподіяти потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду близько до 1500 гривень, а не
1960 грн. на погляд суду є безпідставними, оскільки розмір заподіяної
матеріальної шкоди встановлений на підставі документальних даних, актом ревізії
матеріальних цінностей з якого слідує, що після скоєння злочину з 22.07. на 23.07.2008 року, була виявлена
недостача коштів в розмірі - 1960,00 гривень.

Але з огляду на те ,що
злочин був скоєний за участю гр-на ОСОБА_4 відносно якого також порушена
кримінальна справа, суд вважає за можливе стягнути на користь потерпілої
ОСОБА_2 частину заподіяної матеріальної шкоди в сумі 980,00 гривень

Тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати
винним за ст. 185 ч. 3 КК України і
призначити йому покарання - 4 (чотири) роки
позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3
від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_3 обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу,
залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 980 (дев'ятсот
вісімдесят ) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд
Миколаївської області, протягом 15 діб, через Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області, з моменту проголошення, всіма учасниками процесу.

Суддя О.І.
Савін