Справа № 159/2040/15-к
Провадження № 1-кп/159/125/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 27 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000284 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , білоруски, громадянки Республіки Білорусь, уродженки с. Малеч Березовського району Брестської області Республіки Білорусь, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученої, перебуває в декретній відпустці, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачена ОСОБА_4 , 12 березня 2015 року, близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного кіоску № 131, розміщеного на ринку, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Брестській, з корисливих спонукань, таємно викрала з даного кіоску дитячу куртку синього кольору вартістю 395 грн., чим потерпілій ОСОБА_6 завдала майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_4 , повторно, 12 березня 2015 року, близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного кіоску № 32, розміщеного на ринку, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Брестській, з корисливих спонукань, таємно викрала з даного кіоску дитячу куртку синього кольору вартістю 520 грн., чим потерпілій ОСОБА_7 завдала майнової шкоди на вказану суму

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у повторному таємному викрадені чужого майна, скоїла кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування справи між обвинуваченою та потерпілими укладено угоду про примирення.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченій покарання за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченої відповідає положенням п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України та визначена в межах санкції закону, за якими вона притягується до відповідальності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілі також розуміють наслідки укладення даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Доля речового доказу підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 468, 469, 475 КПК України, суд,
ухвалив:

Угоду про примирення від 25.03.2015 року у кримінальному провадженні № 0000284 укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень,

- за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засуджену звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язку попросити публічно в суді пробачення у потерпілих.

.

Речові докази дитяча куртка Emaihao синього кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 та дитяча куртка GLOSTORY синього кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити у власності останніх.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1