Єдиний унікальний номер 725/366/15-к
Номер провадження 1-кп/725/8/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2010 та 2014 р.н., раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

8 квітня 2014 року ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією, яку проходив на посаді водія-моториста роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Перебуваючи на вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 128, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та без дозволу командира військової частини не здійснювати виїзд за межі гарнізону.

Положенням ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями статей 1, 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (надалі Закон) встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Одним з видів військової служби, відповідно до статті 2 Закону, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень статті 24 Закону початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , 28 липня 2014 року близько 23.30 год., через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитись від військової служби, та наступного дня виїхав за кордон де перебував до 29 вересня 2014 року, а у подальшому за місцем проживання та проводив час на власний розсуд.

Жодних дій щодо повернення до військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 з 29 вересня 2014 року по теперішній час не вжив.

Таким чином, водій-моторист роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , 28 липня 2014 року близько 23.30 год., будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 128, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитись від проходження військової служби та припинити виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, та наступного дня виїхав за кордон, де перебував до 29 вересня 2014 року, а у подальшому за місцем проживання, проводячи час на власний розсуд, при цьому не вжив жодних дій щодо повернення до військової частини, чим скоїв дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що підтримає всі покази, які давав під час досудового розслідування, також вказав, що вчинив даний злочин у зв`язку з сімейними обставинами.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 крім його показами доведено іншими доказами в матеріалах справи, які не оспорювались учасниками процессу.

Суд дослідивши всі матеріали кримінального провадження у їх сукупності приходить до висновку що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, а саме він скоїв дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.408 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини які помякшують покарання.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю і в скоєному кається, за місцем проживання характеризується позитивно. Має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2014 р.н. За такими обставинами суд вважає ,що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст..ст.75,76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст..ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На період призначеного судом однорічного іспитового строку зобовязати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя Першотравневого районного

суду м. Чернівці ОСОБА_1 .