Справа № 1-44/08 ВИРОК
23 вересня 2008р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
судді Ігнатової Г.В.
при секретарі Піх Р.Т.
за участю прокурора Юсипів Р.В..
відкритому судовому засіданні в місті Підгайці справу по обвинуваченню ОСОБА_1- ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уроженки с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської обл . та
жительки АДРЕСА_1, гр-ка України, українка з освітою незакінчена вища,
навчається Тернопільському національному
педагогічному університеті ім.. Володимира Гнатюка, неодруженої, непрацюючої, не судимої- за ч.2 ст.286 КК
Підсудня ОСОБА_1 керуючи закріпленим за нею
автомобілем марки „ВАЗ -2104" р.н.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, де в якості пасажирів в транспортному засобі знаходилось двоє осіб, 02 червня
2008р. приблизно 19 год.ЗО хв. на цій автомашині,
рухаючись в напрямку від м. Підгайці до м. Бережан із швидкістю 70 км/год, на
17км. +230 м. автомобільної дороги „Бережани- Підгайці - Монастириськ"
поблизу с. Мирне Підгаєцького району, де на лівому узбіччі відносно напрямку
руху автомобіля знаходились
неповнолітні діти, порушила вимоги пунктів 1,5 ч.1,1.7, п.2.3 „б",
12.3 Правил дорожнього руху внаслідок чого не зменшивши швидкість руху, щоб
проїхати дану ділянку дороги та маючи
можливість своєчасно зупинити автомобільне зупинила, а продовжила рухатись далі в той час, коли неповнолітній ОСОБА_3
почав бігти до смуги руху автомобіля претинаючи
проїзну частину дороги зліва направо. Не застосувавши екстрене гальмування підсудня скерувала рух автомобіля
ліворуч і вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_3, унаслідок чого
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. вину свою згідно інкримінованого їй обвинувачення визнала повністю, у скоєнні злочину
щиро розкаялась., просить суворо її не карати
так як наїзд вчинила із-за відсутності досвіду водіння автомобілем, а також розгубилась в тій ситуації. Крім того підсудня
відмовилась від дачі показів в суді, мотивуючи тим. що дані обставини їй
важко згадувати, оскільки спогади в неї викликають важкі моральні страждання.
Усвідомлює, що внаслідок злочину, який вона вчинила по
необережності, загину ла дитина.
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що очевидцем злочину вона
не була. Зі слів дітей, які в той день 02. червня 2008р. пасли корів разом з її
неповнолітнім сином ОСОБА_3 вона знає. Що пасли вони тварин поряд з проїзною частиною дороги та в цей час одночасно грали з
м'ячем. Відомо, що її син побігши за м'ячем,
попав під машину та помер в результаті ДТП.
Далі потерпіла вказала, що підсудня відшкодувала збитки
матеріальні та моральні, а тому просить суворо її
особистого і повного визнання підсудною своєї вини у вчиненому злочині
обвинувачення винність підсудної ОСОБА_1 доведена
матеріалами справи
досудовому слідстві при цьому сама підсудня погодилася зі всіма доказами
справі не заперечуючи їх достовірність та істинність фактичним обставинам
справи, відмовившись від їх дослідження в судовому
засіданні та не допитувати свідків.
Потерпіла ОСОБА_4 відмовилась від дослідження доказів
зібраних досудовим слідством в судовому
засіданні та від допиту свідків, не
заперечуючи їх достовірність та
істинність фактичним обставинам справи, які зібрані
досудовим слідством.
Як видно із висновку
судово-медичної експертизи №422/409, смерть ОСОБА_3 настала внаслідок одержання ним тілесних ушкоджень спричинених ДТП та в результат цього злочину є прямий причинно- гнаслідковий звязок
ст. 299 КПК України учасники процесу відмовились від дослідженню доказів по справі, отже суд приходить до висновку,
що дії підсудної ОСОБА_1 правильне кваліфіковано за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення
правил безпеки дорожнього рр:; при керуванні автомобілем, що спричинило смерть
особи, ОСОБА_3, а тому вон; повинна за даною статтею нести кримінальну
Переходячи до обрання міри покарання
підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної,
що вперше притягується до
кримінальної відповідальності, її визнання вини та щир; розкаяння у скоєному, що вона
сприяла досудовому слідству та суду у встановленні істини по справі, що за місцем
навчання та проживання вона характеризується позитивно, також суд приймає до
уваги те, що на день розгляду справи збитки потерпілій відшкодовано та думку
самої потерпілої ОСОБА_4 яка просить суворо не карати підсудну, та при
наявності всіх цих пом'якшуючих вину обставинах, суд прихордить до висновку, що
перевиховання і виправлення підсудної можливе без ізоляції її від суспільства і
вважає доцільним призначити міру покарання не зв'язану з позбавленням волі передбачена
санкцією ст.286 ч.2 КК України, та застосувати ст.75 КК України.
На підставі наведеного керуючись ст.ст.323,324 КПК
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 - визнати винною у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України і
призначити її покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на два роки.
На підставі СТ..75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання
з випробуванням визначивши іспитовий строк щодо основного покарання тривалістю
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1
залишити попередній підписку про невиїзд
з постійного місця проживання.
Речові докази: кросівки. Штани
джинсові сірого кольору, футболку сірого кольору, шорти блакитного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ УМВСУ
України повернути потерпілій ОСОБА_4
Речові докази, які зберігаються в
ОСОБА_2 залишити в розпорядженні власника.
Вирок може бути
оскаржений в апеляційний суд Тернопільської

області через
Підгаєцький районний суд протягом 15 діб з моменту його

проголошення.

Головуюча: Г.В.Ігнатова