311/2303/14-к 03.07.2014
Кримінальне провадження №1кп/311/205/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м.
Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого судді
Носика М.А.

при секретареві:
Кудіновій В.І.

за участю: прокурора
Гіда І.С.

обвинуваченої
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року у с. Стульневе Чернігівського
району Запорізької області, громадянки
України, не працюючої, не одруженої, яка
проживає у АДРЕСА_1, зареєстровану у
АДРЕСА_2 раніше судиму: 05 січня 2000 року
Приморським районним судом
Запорізької області за ч.3 ст.140 КК
України до трьох років позбавлення
волі з випробувальним строком один рік;
04 квітня 2000 року Приморським районним
судом Запорізької області за ч.3 ст.140 КК
України до трьох років шести місяців
позбавлення волі. 25 жовтня 2003 року
звільнена по відбуттю покарання; 29
травня 2006 року Токмацьким районним
судом Запорізької області за ч.2 ст.190 КК
України до одного року позбавлення
волі, з іспитовим строком один рік; 12
квітня 2010 року Деснянським районним
судом м. Чернігів за ч.2 ст.190 КК України
до одного року позбавлення волі; 16
грудня 2010 року Василівським районним
судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч2
ст.185, ст.70 КК України до двох років
позбавлення волі; 16 листопада 2012 року
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області за ч.2 ст.190 КК України до трьох
років позбавлення волі, з іспитовим
строком два роки; 03 червня 2013 року
Василівським районним судом
Запорізької області за ч.2 ст.190, ст.71 КК
України до трьох років одного місяця
позбавлення волі; 30 жовтня 2013 року
Токмацьким районним судом Запорізької
області за ч.2 ст.190 КК України до трьох
років трьох місяців позбавлення волі; 15
листопада 2013 року Енергодарським
міським судом Запорізької області за
ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до трьох
років трьох місяців позбавлення волі; 20
грудня 2013 року Токмацьким районним
судом Запорізької області від 20 грудня
2013 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до
трьох років чотирьох місяців
позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного
суду Запорізької області від 25 березня
2014 року вирок Токмацького районного
суду Запорізької області в частині
призначеного покарання змінений,
вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.2 ст.190,
ч.4 ст.70 КК України до трьох років трьох
місяців позбавлення волі; 02 червня 2014
року Вільнянським районним судом
Запорізької області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70
КК України до трьох років трьох місяців
позбавлення волі,

обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України,
суд,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 12.00 годині, 19 липня 2013 року,
у м. Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, ОСОБА_1, маючи
умисел на заволодіння чужим майном, з
корисливих мотивів, знаходячись у
приміщенні торговельного залу
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_3 що
належить ОСОБА_2, діючи умисно,
повторно, шляхом обману ОСОБА_3,

запевнивши останню в направленості
своїх дій на купівлю постільної
білизни, незаконно заволоділа шістьма
комплектами постільної білизни,
загальною вартістю 2527 грн., які
продавець ОСОБА_3 склала у пакет та
передала ОСОБА_1, після чого остання
вийшла з торгового залу магазину, та в
подальшому реалізувала викрадене
майно невстановленим особам, тим самим,
розпорядилася ним на власний розсуд,
чим заподіяла потерпілій ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 2527
грн.

Потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов на суму 2527 грн. відшкодування
майнової шкоди.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою провину
визнала повністю та суду показала, що
вона дійсно, приблизно 19 липня 2013 року,
в обідній час, зайшла до магазину у м.
Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, де шляхом обману
продавця заволоділа шістьма
комплектами постільної білизни, які
згодом продала. У скоєному щиро
кається.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч.3
ст.349 КПК України, обмежившись допитом
обвинуваченого та дослідженням
матеріалів, які характеризують особу
обвинуваченого. При цьому, судом
з'ясовано, що учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин, їх позиції є
добровільними, а також роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці обставини в
апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої
ОСОБА_1 за ч.2 ст.190 КК України, як
заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченій
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину, особу обвинуваченого,
обставини, які пом'якшують та обтяжують
її покарання.

Обвинувачена вину визнала повністю,
щиросердно розкаялася у вчиненому,
активно сприяла розкриттю злочину, що
суд відносить до обставин, які
пом'якшують покарання.

Разом з тим, враховуючи, що
обвинувачена раніше неодноразово
судима за злочини проти власності,
судимість за які не знята та не
погашена, відбувала покарання в місцях
позбавлення волі, на шлях виправлення
не стала та знову вчинила умисний
корисливий злочин проти власності, що
свідчить про схильність обвинуваченої
до вчинення злочинних корисних діянь,
про стійкість її злочинного умислу та
небажання ставати на шлях виправлення.
Обвинувачена відбуває покарання за
вчинення умисних злочинів проти
власності. Суд враховує, що
обвинувачена ніде не працює та
суспільно-корисною працею не
займається. З врахуванням викладеного,
суд вважає, що виправлення та
перевиховання обвинуваченої ОСОБА_1
можливе лише в умовах її ізоляції від
суспільства та вважає необхідним
призначити обвинуваченій покарання,
пов'язане з позбавленням волі.

Потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов на суму 2527 грн. відшкодування
майнової шкоди, який знайшов своє
підтвердження матеріалами
кримінального провадження та визнаний
обвинуваченою та підлягає задоволенню
шляхом стягнення вказаної суми з
ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,

ПРИСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК
України та призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі на строк один
рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинання призначеного менш суворого
покарання більш суворим за вироком
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02

червня 2014 року, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення
волі на строк три роки три місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до
набрання законної сили вироку суду
залишити без змін - тримання під вартою,
а строк відбування покарання
відраховувати з моменту обрання
запобіжного заходу тримання під вартою
у даній справі - з 30 квітня 2014 року.

Зарахувати ОСОБА_1 у строк покарання
відбуте покарання за вироком
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02 червня 2014
року з 27 вересня 2013 року по 30 квітня 2014
року, а всього - сім місяців три дні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
відшкодування майнової шкоди у розмірі
2527 (дві тисячі п'ятсот двадцять сім) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може
бути подана протягом тридцяти днів з
дня його проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя М.А.
Носик