Справа № 645/1152/14-к
Провадження № 1-кп/645/33/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження № 0004231та № 0000064 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чугуїв, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, без визначеного місця проживання, тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:

26 листопада 2013 року приблизно о 20.00 год., ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні магазину «Класс» ТОВ «ТК Мега-Трейд», розташованому за адресою: м. Харків, Салтівське щосе, 248, побачив на полиці в торгівельному залі коньяк «Courvoiser» 0,5 л., яким вирішив таємно заволодіти.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, з торгової вітрини магазину взяв, тим самим таємно викрав коньяк «Courvoiser» 0,5 л., вартістю, згідно товарознавчої експертизи 274, 35 грн., який сховав у рукав одягнутої на ньому куртки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, пройшовши повз касові зони супермаркету та не сплативши вартість вказаного вище товару, ОСОБА_9 попрямував до виходу з магазину, намагаючись зникнути з місця скоєння злочину, та спричинити ТОВ «ТК «Мега-Тейд» збитки на суму 274, 35 грн., однак не зміг довести свій злочинний намір до закінчення та розпорядитися викраденим з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з магазину ОСОБА_9 був зупинений співробітниками ТОВ «ТК «Мега-Трейд», які викрили його злочинну діяльність.

Окрім того, 06 січня 2014 року приблизно о 13.10 год., ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні магазину № 173 ТОВ «Фоззі Фуд», мережі «Сільпо», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, побачив на полиці в торгівельному залі пляшку віскі ТМ «Jonnie Walker Black Label», 0,5 л., яким вирішив таємно заволодіти.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, з торгової вітрини магазину взяв, тим самим таємно викрав пляшку віскі ТМ «Jonnie Walker Black Label», 0,5 л., вартістю, згідно товарознавчої експертизи 229,00 грн., яку сховав у кишеню одягнутої на ньому куртки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, пройшовши повз касові зони супермаркету та не сплативши вартість вказаного вище товару, ОСОБА_9 попрямував до виходу з магазину, намагаючись зникнути з місця скоєння злочину, та спричинити ТОВ «Фоззі Фуд», мережі «Сільпо» збитки на суму 229,00 грн., однак не зміг довести свій злочинний намір до закінчення та розпорядитися викраденим з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з магазину ОСОБА_9 був зупинений співробітниками магазину № 173 ТОВ «Фоззі Фуд», які викрили його злочинну діяльність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 детально пояснив суду про обставини вчинення ним вказаних злочинів, щиро розкаявся та повідомив, що 26 листопада 2013 року він хотів відсвяткувати свій день народження і за браком грошей намагався викрасти у магазині «Класс» пляшку коньяку, проте був затриманий працівниками магазину і викрадене було вилучене працівниками міліції. 06 січня 2014 року ОСОБА_9 бажаючи відсвяткувати Свят Вечір намагався у магазині «Сільпо» викрасти пляшку віскі, що йому також не вдалося, оскільки на виході з магазину він був затриманий.

Враховуючи, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини скоєних 26.11.2013 року та 06.01.2014 року злочинів, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті та правильно розуміється зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого по даним епізодам, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, у судовому засіданні суд вважав за можливе з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, по епізодам від 26.11.2013 року та від 06.01.2014 року обмежитися допитом обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують його особу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 по епізодам замаху на викрадення майна ТОВ «ТК Мега-Трейд» 26 листопада 2013 року та замаху на викрадення майна ТОВ «Фоззі Фуд» 06 січня 2014 року кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст.15Ґ, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Окрім того, згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0004231 ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні наступних злочинів.
29 липня 2010 року приблизно о 12.30 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 228, який проходив повз зупинку «Школа» по вул. Краснодарській в м. Харкові, поряд з раніше незнайомим йому ОСОБА_11 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_11 та непомітно для останнього та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з правого карману шортів, одягнених на ОСОБА_11 , належний йому мобільний телефон «Nokia N 95», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 276 від 27 листопада 2013 року 686,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «626 мікрорайон» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 686,00 грн.
Дії ОСОБА_9 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Окрім того, 22 серпня 2011 року приблизно о 19.20 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 249, який проходив повз зупинку «вул. Корчагінців» по вул. Корчагінців в м. Харкові, поряд з раніше незнайомим йому ОСОБА_12 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_12 та непомітно для останнього та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з правого карману брюк, одягнених на ОСОБА_12 , належний йому мобільний телефон «Samsung GT-S 5620», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1806 від 28 квітня 2012 року 617,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «вул. Корчагінців» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 617,00 грн.
Окрім того, 15 січня 2012 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 10, який проходив повз зупинку «вул. Ейдемана» по Салтівському шосе в м. Харкові, поряд з раніше незнайомим йому ОСОБА_13 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_13 та непомітно для останнього та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з правого карману брюк, одягнених на ОСОБА_13 , належний йому мобільний телефон «Nokia N 97 mini», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2264 від 31 травня 2012 року 1113,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Медичний комплекс» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1113,00 грн.
Окрім того, 09 лютого 2012 року приблизно о 07.30 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 18, який проходив повз зупинку «Палац Спорту» по пр. Маршала Жукова в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_14 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_14 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки останньої, належний їй мобільний телефон «Nokia Е 66», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3332 від 03 серпня 2012 року 609,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Палац Спорту» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 609,00 грн.
Окрім того, 13 лютого 2012 року приблизно о 17.55 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 18, який проходив повз зупинку «Палац Спорту» по пр. Маршала Жукова в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_15 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_15 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки ОСОБА_15 , належний їй мобільний телефон «Nokia 5530 Xpress Musik», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2939 від 09 липня 2012 року 807,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Палац Спорту» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 807,00 грн.
Окрім того, 13 березня 2012 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 204, який проходив повз зупинку «вул. Корчагінців» по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_16 маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_16 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з карману куртки останньої, належний їй мобільний телефон «Samsung GT-S 3600», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2251 від 31 травня 2012 року 435,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «вул. Краснодарська» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 435,00 грн.
Окрім того, 23 березня 2012 року приблизно о 22.00 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 49, який проходив повз зупинку «вул. Лафарга» по Салтівському шосе в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_10 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_10 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки останньої, належний їй мобільний телефон «Nokia С 7», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 276 від 27 листопада 2013 року 1870,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «8 хлібзавод» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1870,00 грн.
Окрім того, 26 квітня 2012 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 10, який проходив повз зупинку «вул. Ейдемана» по Салтівському шосе в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_17 маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_17 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки останньої, належний їй мобільний телефон «Samsung GT-S 5260», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 276 від 27 листопада 2013 року 990,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «625 мікрорайон» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 990,00 грн.
Окрім того, 25 травня 2012 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 15, який проходив повз зупинку «пр. Маршала Жукова» по пр. Маршала Жукова в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_18 маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_18 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки останньої, належний їй мобільний телефон «Nokia С 5-03», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 136 від 03 липня 2013 року 1639 грн., та гроші в сумі 300,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «пр. Маршала Жукова» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 1939,00 грн.
Окрім того, 26 липня 2012 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_9 знаходячись в салоні маршрутного таксі № 102, який проходив повз зупинку «вул. Оліймпійська» по вул. Олімпійській в м. Харкові, поряд з раніше незнайомою йому ОСОБА_19 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_19 та непомітно для останньої та присутніх у маршрутному таксі, шляхом вільного доступу своєю рукою таємно викрав з сумки останньої, належний їй мобільний телефон «Samsung GT-S 5260», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 276 від 27 листопада 2013 року 863,00 грн., та гроші в сумі 500,00 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Палац Спорту» і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 1369,00 грн.
Дії ОСОБА_9 по вказаним епізодам кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 спочатку заявив суду про повне визнання своєї провини по вказаним вище епізодам злочинної діяльності, проте в процесі допиту не зміг детально пояснити про обставини вчинення злочинів, а подальшому не визнав провину у вчиненні вказаних злочинів.
У судовому засіданні буди досліджені докази, надані стороною обвинувачення в обґрунтування вини ОСОБА_9 у вчиненні наступних епізодів крадіжок: 29 липня 2010 року майна ОСОБА_11 , 22 серпня 2011 року майна ОСОБА_12 , 15 січня 2012 року майна ОСОБА_13 , 09 лютого 2012 року майна ОСОБА_14 , 13 лютого 2012 року майна ОСОБА_15 , 13 березня 2012 року майна ОСОБА_16 , 23 березня 2012 року майна ОСОБА_10 , 26 квітня 2012 року майна ОСОБА_17 , 25 травня 2012 року майна ОСОБА_18 , 26 липня 2012 року майна ОСОБА_19 .

Так, допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 детально пояснили про обставини викрадення у них майна 23 березня 2012 року, 26 липня 2012 року та 09 лютого 2012 року відповідно.

Проте, жодна потерпіла не упізнала в обвинуваченому ОСОБА_9 особу, яка могла вчинити таке викрадення.

Інші потерпілі бажання прийняти участь у розгляді справи не виявили, незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання.

Висновками товарознавчих експертиз № 276 від 27 листопада 2013 року, № 1806 від 28 квітня 2012 року, № 2264 від 31 травня 2012 року, № 3332 від 03 серпня 2012 року, № 2939 від 09 липня 2012 року, № 2251 від 31 травня 2012 року, № 136 від 03 липня 2012 року встановлено вартість викрадених мобільних телефонів на момент вчинення злочинів.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в судові засідання не з`являлися. Численні ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова про привід вказаних свідків Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області виконані не були. Заходи прокурорського реагування до осіб, винних у невиконанні ухвал суду про привід свідків, застосовані не були. Судове доручення в порядку ст. 333 КПК України, надане 11 лютого 2015 року органу досудового розслідування, щодо встановлення місцезнаходження вказаних свідків органом досудового розслідування було проігнороване.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Проте, свого обов`язку, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством сторона обвинувачення не виконала.

Оцінюючи такий доказ, як протокол проведення слідчого експерименту від 27 листопада 2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про недостатність даного доказу для встановлення вини останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1.2 ст. 185 КК України, оскільки у судовому засіданні обвинувачений свою провину у викраденні майна потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 фактично не визнав і пояснив, що не пам`ятає чи приймав участь у проведенні такої слідчої дії. По своїй суті даний слідчий експеримент був зведений лише до надання ОСОБА_9 пояснень про вчинені злочини на місці їх вчинення, проте в судовому засіданні обвинувачений не зміг детально розповісти про обставини вчинення ним інкримінованих діянь.

Наявні у матеріалах справи копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України, на яких містяться «розписки» ОСОБА_9 про продаж ним мобільних телефонів: «Samsung GT-S 5620» ОСОБА_21 , «Nokia Е 66» ОСОБА_22 , «Nokia 5530 Xpress Musik» ОСОБА_20 (т. 3 а.с. 196, 199, 200), викликають у суду обґрунтований сумнів у правдивості даних, що в них містяться, оскільки свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в судові засідання не з`являлися, місце їх знаходження суду встановити не вдалося, а обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що записи на цих Витягах він виконав у приміщенні Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за вказівкою працівників міліції. Покази обвинуваченого стороною обвинувачення не спростовані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що ряд інкримінованих діянь він не міг вчинити в силу того, що декілька місяців лікувався і проходив реабілітацію з приводу переламу обох нижніх кінцівок навесні 2012 року.

З метою перевірки доводів обвинуваченого, судом з КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» була витребувана відповідна інформація № 2892 від 20 листопада 2014 року, згідно якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні чугуївської ЦРЛ з 28 квітня 2012 року по 23 травня 2012 року з діагнозом: закритий перелом дистального метаепіфізу правої большеберцової кості, зовнішньої ладижки справа без зміщення, закрите пошкодження міжберцового синдесмозу лівого гомілковоступеневого суглобу (т. 5 а.с. 131).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка сестра обвинуваченого ОСОБА_23 пояснила суду, що після виписки з лікарні її брат ОСОБА_9 близько півтора-два місяці носив гіпс, а коли гіпс зняли, то ще деякий час ходив із паличкою. У громадському транспорті ОСОБА_9 було важко пересуватися, оскільки він навіть по квартирі пересувався на милицях.

У зв`язку із такими встановленими в судовому засіданні обставинами, у суду виникають обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_9 фізично мав змогу вчинити таємне викрадення мана потерпілих ОСОБА_18 25 травня 2012 року та ОСОБА_19 26 липня 2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показами, наданими слідчому, прокурору, або посиланням на них.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу у відповідності до приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи досліджені судом докази, надані суду в обґрунтування вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України по епізодам викрадення мана потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та докази, отримані в судовому засіданні, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, про ненадання органом обвинувачення жодного прямого доказу на підтвердження вчинення обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень, оскільки, по суті, обвинувачення ґрунтується на визнавальних показах ОСОБА_9 під час досудового розслідування, а судне вправі обґрунтовувати судові рішення показами, наданими слідчому, прокурору, або посиланням на них, - що тягне за собою неможливість ухвалення судом такого процесуального рішення як обвинувальний вирок.

Таким чином, враховуючи те, що стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_9 у вчиненні вказаних вище злочинних діянь, останній підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - в зв`язку з не доведенням, що кримінальні правопорушення за вищевказаними епізодами вчинено обвинуваченим.

Враховуючи рішення суду про виправдання ОСОБА_9 по епізодам викрадення мана потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , дії обвинуваченого по епізоду замаху на викрадення майна ТОВ «ТК Мега-Трейд» 26 листопада 2013 року, в зв`язку із виключенням такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 по епізоду замаху на викрадення майна ТОВ «Фоззі Фуд» 06 січня 2014 року суд кваліфікує, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вину обвинуваченого ОСОБА_9 по даним епізодам обвинувачення суд вважає доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнає щире розкаяння обвинуваченого у фактично вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він не має постійного місця мешкання, до затримання тимчасово мешкав у своєї сестри ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні виду та міри покарання за фактично вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу винного, обставину визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт, а за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі та, при визначенні остаточного покарання, застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Згідно ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
Станом на день ухвалення вироку 20 квітня 2015 року ОСОБА_9 перебуває під вартою 6 місяців 5 днів (з 15 жовтня 2014 року).

Таким чином, враховуючи те, що згідно пп.б), п. 1, ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження, то при зарахуванні судом попереднього ув`язнення у строк покарання, на сьогодні ОСОБА_9 вважається таким, що повністю відбув покарання, призначене за даним вироком, у зв`язку із чим обвинуваченого належить звільнити з під варти в залі судового засідання одразу ж, після проголошення вироку, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана мйану фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у зв`язку із виправданням обвинуваченого ОСОБА_9 за недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, - відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України, підлягають залишенню без розгляду.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати по епізодам, визнаним судом доведеними, по справі відсутні.

По кримінальному провадженню № 0004231 були проведені судові експертизи № 276 від 27 листопада 2013 року, № 1806 від 28 квітня 2012 року, № 2264 від 31 травня 2012 року, № 3332 від 03 серпня 2012 року, № 2939 від 09 липня 2012 року, № 2251 від 31 травня 2012 року, № 136 від 03 липня 2012.

Враховуючи те, що дані експертизи проведені в межах обвинувачення ОСОБА_9 за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, а суд прийшов до висновку про виправдання останнього за даним обвинуваченням, судові витрати, відповідно до положень ст. 124 КПК України з обвинуваченого не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України (по епізоду від 26 листопада 2013 року), ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду від 06 січня 2014 року) та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України 100 (сто) годин громадських робіт,

за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік 10 (десять) днів обмеження волі,

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) днів.

На підставі положень ч.ч.1, 5 ст. 72 КК України засудженого ОСОБА_9 вважати таким, що повністю відбув покарання, призначене за даним вироком.

ОСОБА_9 у вчиненні наступних епізодів таємного викрадення майна: 29 липня 2010 року майна ОСОБА_11 , 22 серпня 2011 року майна ОСОБА_12 , 15 січня 2012 року майна ОСОБА_13 , 09 лютого 2012 року майна ОСОБА_14 , 13 лютого 2012 року майна ОСОБА_15 , 13 березня 2012 року майна ОСОБА_16 , 23 березня 2012 року майна ОСОБА_10 , 26 квітня 2012 року майна ОСОБА_17 , 25 травня 2012 року майна ОСОБА_18 , 26 липня 2012 року майна ОСОБА_19 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдатина підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, в зв`язку із не доведенням того, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,вчинено обвинуваченим.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти в залі суду негайно після проголошення вироку.

Позовні заяви потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

Речовий доказ: пляшку коньяку «Courvoiser» 0,5 л., яку передано на зберігання представнику потерпілого ТОВ «ТК Мега-Трейд» ОСОБА_24 після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ТОВ «ТК Мега-Трейд».

Речовий доказ: пляшку віскі ТМ «Jonnie Walker Black Label», 0,5 л., яку передано на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Фоззі Фуд» ОСОБА_25 після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ТОВ «Фоззі Фуд».

Речові докази: Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК Українина ОСОБА_9 залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0004231.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: