Справа № 11 -
255 / 07 Головуючий
у 1 інстанції Пікула Н.В.
України Доповідач
УХВАЛА

іменем України

м. Луцьк 27
квітня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі: головуючого - судді Хлапук Л.І., суддів Бешти В.Б., Силки Г.1., з участю
прокурора Смолюка Б.С., засудженого ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на вирок Володимир-Волинського
міського суду від 19 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець та житель
м. Володимир-Волинський, судимий Володимир-Волинським міським судом:

· 14.05.2005
року за ч.1 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки;

·
30.05.2005 року за ч. 1 ст. 164, ч.4 ст. 70, 75 КК
України до 3 років 15 днів позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

засуджений
за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до
даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком
Володимир-Волинського міського суду від 30 травня 2005 року і остаточно ОСОБА_1
призначено покарання 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженець
і житель м. Устилуг Володимир-Волинського району Волинської області, не
судимий, -засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_2від
відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені н нього обов'язки:
періодично з'являтиметься на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомлятиме їх про зміну свого місця проживання. Вироком вирішено
долю речових доказів,-

встановила:

2

Засуджені визнані винними в тім, що біля 22 год. З січня 2007
року поблизу будинку № АДРЕСА_1 за попередньою змовою між собою групою осіб,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, а ОСОБА_1. ще й повторно відкрито
викрали у ОСОБА_3. господарську сумку з речами та продуктами харчування
вартістю 486 грн. 78 коп. застосувавши фізичне насилля, що не було небезпечне
для життя і здоров'я: штовхнули потерпілу в груди.

Засуджений ОСОБА_1., не погоджується з вироком в частині
призначеного йому судом покарання. В своїй апеляції посилається на тяжкі умови
свого життя, поганий стан здоров'я, розпад його сім'ї, що його думку, сприяло
вчиненню ним злочину. Прохає врахувати признання і розкаяння у скоєному,
сприяння розкриттю злочину ї знизити покарання.

Засуджений
ОСОБА_2. вирок не оскаржував.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи
апеляції, засудженого ОСОБА_2., який згоден з вироком суду, міркування
прокурора про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляція не підлягає до здоволення.

Вчинення ОСОБА_1 повторного грабежу за попередньою змовою
групою осіб стверджено сукупністю зібраних по справі і досліджених судом
доказів і не оспорюється апелянтом. Дії даного засудженого судом правильно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності з ст. 65 КК України при призначенні
покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що обтяжують і пом'якшують покарання, при цьому особі,
яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її
виправлення і попередження нових злочинів.

Дотримуючись даної вимоги закону, суд при призначенні
ОСОБА_1. покарання правильно врахував, що той вчинив тяжкий злочин в період
іспитового строку, що свідчить про вперте небажання засудженого стати на шлях
виправлення, знаходився в той час в стані алкогольного сп'яніння, що є
обтяжуючою покарання обставиною. Крім того він негативно характеризується за
місцем проживання. Враховано судом і пом'якшуючі обставини, в тім числі і ті,
на які посилається апелянт: признання і розкаяння у вчиненому, сприяння
слідству, відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що
призначене судом ОСОБА_1. покарання за останній злочин у вигляді 4 років
позбавлення волі та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України у
вигляді 5 років позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення
даного засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. В зв'язку з цим
колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку щодо
ОСОБА_1. і зниження йому покарання.

Керуючись
ст. 365,366 КПК України, колегія суддів судової плати -

ухвалила:

3

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Володимир-Волинського міського суду від 19 лютого 2007 року щодо нього -
без зміни.