КП № 1-283/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Поліщука В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утримання малолітній син, не працюючого, не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 27 липня 2010 року о 20.00 год., знаходячись на річці в с. Вертокиївка Житомирського району, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптових особистих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_2 умисно наніс три удари рукою в область обличчя та 6 ударів ногою в область правої сторони грудної клітини і спини, чим заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої половини грудної клітини у вигляді переломів: 6,7,8 ребер справа та правобічного пневмотораксу ( наявність повітря в плевральній порожнині), які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно 27 липня 2010 року о 20.00 год., знаходячись на річці в с. Вертокиївка Житомирського району, під час сварки з ОСОБА_2 умисно наніс три удари рукою в область обличчя та 6 ударів ногою в область правої сторони грудної клітини і спини, чим заподіяв йому тілесні ушкодження.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, але спричинило довготривалий розлад здоровя.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який характеризується позитивно, відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимим, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи наведене, особу підсудного ОСОБА_1, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, помякшуючі і відсутність обтяжуючих обставини, думку потерпілого, який просить суворо не карати останнього, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання із випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 роки, зобовязавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватись.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: