Справа № 11-804/2007 Головуючий І інстанції: Сова Т.Г.
категорія-ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач: Баглай І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року Колегія
суддів судової палати з

кримінальних справ апеляційного
суду Чернігівської області у складі:

головуючого Навозенко Л.С.,

суддів Баглая
І.П., Козака В.І.,

з участю прокурора Надточій О.В.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від
31 серпня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, не судимий в силу ст.. 89 КК України, засуджений:

·
за ч. 3 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі;

·
за ч. 1 ст. 263 КК України - до 2 років позбавлення волі;

·
за ч. 3 ст. 187 КК України - до 8 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ст.
70 КК України, ОСОБА_1призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід
ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишено взяття під варту.

Цим же вироком
засуджено ОСОБА_2, вирок щодо якого не оскаржується.

2

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1042 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, 5000 грн. на користь ОСОБА_4 і 5000 грн. на
користьОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави 148,30 грн. за проведення товарознавчої експертизи і
134,46 грн. - за проведення товарознавчої та дактилоскопічної експертиз.

Питання про
речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_1
засуджено за злочини, скоєні при наступних обставинах.

З квітня 2007
року, близько 23 години, в селі Даніловка, Менського району Чернігівської
області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за попередньою змовою між собою, проникли до
будинку та скоїли розбійний напад наОСОБА_5 та її сина ОСОБА_4.

В ніч на 28
липня 2002 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та шляхом
проникнення до сховища, з господарства ОСОБА_3 в с Величківка, Менського району Чернігівської області,
ОСОБА_1 таємно викрав два велосипеди, домашню консервацію та інші цінності, чим
заподіяв потерпілій шкоду на загальну суму 1118,22 грн..

Також ОСОБА_1
засуджений за незаконні зберігання та носіння вогнепальної зброї, скоєні на
початку квітня місяця 2007 року.

Не погоджуючись
з вироком суду ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить пом'якшити покарання.
Вважає, що суд не прийняв до уваги відсутність у нього судимості, позитивні
характеристики, наявність малолітньої дитини та батька інваліда, відсутність у
нього змови з ОСОБА_2 на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим,

Заслухавши доповідача, прохання засудженого задовольнити апеляцію, думку
прокурора про її необґрунтованість, перевіривши матеріали кримінальної справи і
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Вина ОСОБА_1 у
скоєнні інкримінованих злочинів, при обставинах наведених у вироку суду, не заперечується ним самим, відповідає
фактичним даним справи і
повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів, які

3

узгоджуються між собою.

Отже вирок суду
ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, у відповідності з вимогами
ст. 65 Кримінального кодексу України, призначив його з урахуванням тяжкості
скоєних злочинів та осіб засуджених, підстав для пом'якшення покарання не
вбачається. При призначенні покарання ОСОБА_1суд врахував і відсутність у нього
судимості і його позитивні характеристики.
Такі обставини як наявність у ОСОБА_1 батька інваліда та неповнолітньої
дитини не можна визнати такими, що пом'якшують його покарання, бо він не
працював і із матеріалів справи не випливає, що він когось утримував чи мав хоч
би можливість когось утримувати.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 379 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Залишити без
задоволення апеляцію ОсОСОБА_1, а вирок Менського районного суду Чернігівської
області від 31 серпня 2007 року щодо нього - без змін.