Справа 127/671/15-к
Провадження 1-кс/127/277/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року місто Вінниця Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,
встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Клопотання мотивував наступним: слідчим відділом прокуратури Вінницької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000605, відомості про яке 26.10.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.
Так, 25.10.2014 близько 24.00 ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік від закладу громадського харчування «Щедра Хата», що розташований по вул. Леніна, 53 у смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в грубому порушенні громадського порядку та спокою, поєднаному з завданням потерпілій особі побоїв, що спричинили тілесні ушкодження, та винятковий цинізм у вигляді знущання над неповнолітнім, з мотивів явної зневаги до суспільства та норм моральності, діючи умисно, безпричинно, будучи працівником правоохоронного органу та усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, використовуючи нікчемний привід конфліктну ситуацію з батьком потерпілого ОСОБА_7 , маючи при собі та тримаючи в руках заздалегідь заготовлений та спеціально пристосований засіб для нанесення тілесних ушкоджень гумовий кийок, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та наніс йому два удари вказаним знаряддям в життєво важливий орган, а саме голову, та один удар ногою в область тулуба, проти чого останній опору не чинив. Після чого, на автомобілі марки «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце скоєння злочину.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому верхнє-щелепової кістки справа із зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного періневріту підочного нерва справа, гематоми щоки справа, які згідно висновку експерта № 2001 від 30.12.2014, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
У вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6 , про що 16.01.2015 складено письмове повідомлення про підозру.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проведеними слідчими експериментами, висновком експерта № 2001 від 30.12.2014 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності тривалий час ухиляється від органів досудового розслідування, що підтверджується постановою про оголошення розшуку останнього від 16.01.2015, місце його перебування не відоме на даний час, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та надав суду докази.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Суду пояснили, що повідомлення про підозру ОСОБА_14 було винесено 16.01.2015р., однак до цих пір не вручено йому особисто, постанову про розшук теж винесено 16.01.2015р. і в цей же день подано клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто всі процесуальні дії зроблено в один і той же день. Однак, коли ОСОБА_6 дізнався про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, він добровільно з`явився до суду.
Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчого та докази надані прокурором, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий. З`явився до суду на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу добровільно. Про те, що йому оголошено підозру та оголошено його в розшук ОСОБА_6 дізнався в ході розгляду даного клопотання.
Однак, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що може бути підставою уникнення кримінальної відповідальності.
В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які підтримані прокурором в судовому засіданні. Хоча в ході розгляду даного клопотання прокурором не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, а сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 ч. 1 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21.00 год. до 07.00 год. з покладенням на нього обов`язків з`являтись до слідчого, прокурора та суду, повідомляти про зміну місця проживання та не залишати Вінницьку область без дозволу слідчого, прокурора та суду.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком 60 (шістдесят) днів.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 21.00 год. до 07.00 год.;
прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Ухвала про застосування домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 діє з 20.01.2015 року.
Копію ухвали направити начальнику Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: