Справа № 135/1501/14-к
Провадження №11-кп/772/529/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

представника потерпілого: ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінального провадження № 0000121 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 із змінами, на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним та засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі;

Цивільний позов прокурора м. Ладижин Вінницької області в інтересах Ладижинської міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Ладижинської міської ради (р/р 0008 в ГУДКСУ у м. Ладижин Вінницької області, МФО 802015, ) 3355,63 грн. витрат, понесених Ладижинським МТМО на лікування ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від раніше поданої апеляційної скарги на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі із змінами на вирок суду, вказує на неповноту дослідження доказів на досудовому розслідуванні та в ході судового розгляду, що призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просить пом`якшити призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосувавши ст. 75 КК України із призначенням відшкодування потерпілому 25 тисяч грн., -

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що 12 червня 2014 року, він перебуваючи на відкритій місцевості, що розташована неподалік станції газового постачання у м. Ладижин, Вінницької області, умисно, протиправно, наніс близько двох - трьох ударів ногою в ділянку живота ОСОБА_9 , який перебував у положенні сидячи, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота - розриву селезінки, внутрішньої кровотечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 127 від 09.07.2014 року та додаткової судово-медичної експертизи № 176 від 14.08.2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого, пояснення адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги із змінами, потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , які просили не позбавляти волі обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги із змінами, апеляційний суд вважає, що вищезазначену апеляційну скаргу із змінами слід задовольнити частково.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій за вказаною статтею, в апеляційні скарзі із змінами не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Разом з тим, посилання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі із змінами, на те, що суд, призначаючи покарання, не врахував всіх пом`якшуючих вину обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинувачено, апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

За вимогами ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8, від 06 листопада 2009 року №11), визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи Драчу покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, суд першої інстанції зазначив, що при цьому він враховує лише ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини що впливають на призначення покарання, не зазначивши які саме дані про особу винного та обставини він враховує.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_7 в ході апеляційного розгляду повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє на астму та потребує постійного догляду, також його допомоги та утримання потребують його батьки пенсійного віку, які є постраждалими від наслідків Чорнобильської катастрофи . Проте вказані обставини суд першої інстанції як обставини, які пом`якшують покарання, не визнав і при призначенні покарання їх не врахував, не навівши при цьому будь-яких мотивів, з чим апеляційний суд погодитись не може, а тому ці обставини визнаються такими, що пом`якшують покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 у вчиненому щиро розкаявся, визнав свою вину, кримінальне правопорушення вчинив вперше, а також вищевказані обставини, які апеляційним судом визнано пом`якшуючими, та думку потерпілого, який в ході апеляційного розгляду просив суд його суворо не карати, апеляційний суд вважає за можливе прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, вищезазначені порушення є підставою для зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного судом покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 408, 419 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу із змінами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року задовольнити частково.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.03.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України змінити в частині призначеного судом покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України, на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В іншій частині вироку залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Вінницької області протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Судді: