Деражнянський районний суд Хмельницької області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Мантуляка Ю.В.

при секретарі Демчишиній Н.Г.

з участю прокурора Кисіля В.М.,

захисників ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

представників потерпілого ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.121, ч.1 ст.304 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 б, кв.12, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, учня державного професійно-технічного навчального закладу "Деражнянський професійний аграрний ліцей", не одруженого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

16 листопада 2008 року біля 23 години в с. Слобідка Деражнянського району в приміщенні сільського будинку культури ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, втягнув останнього у злочинну діяльність вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запропонувавши спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 шляхом штовхання ручки дерев'яної швабри в анальний отвір останнього. ОСОБА_7, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, на пропозицію ОСОБА_6 погодився, після чого вони удвох, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно шляхом спільного штовхання ручки дерев'яної швабри в анальний отвір ОСОБА_8 спричинили потерпілому тілесні ушкодження: відкриту травму черевної порожнини та органів тазу у вигляді розриву передньої стінки нижнє-ампулярного відділу прямої кишки з ушкодженням (розривом) очеревини, гематоми і розриву брижі тонкої кишки, розриву задньої стінки та верхньої третини сечового міхура із стороннім тілом (презервативом) у сечовому міхурі, забою нирок, що ускладнилось сечовим перитонітом, гематурією, внутрішньою кровотечею, 3000 мл. та травматичним шоком 3 ступеня, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Підсудний ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів не визнав та показав, що 16 листопада 2008 року він спільно із друзями святкували день народження ОСОБА_9 в приміщенні сільського будинку культури, де вживали спиртні напої. В приміщення клубу зайшов ОСОБА_8, якому запропонували випити горілки, на що той погодився. Через деякий час ОСОБА_8 сп'янів та заснув за столом. Біля 21 години присутні почали розходитися і в приміщенні клубу залишились окрім нього ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7. Він зателефонував ОСОБА_10, яку попросив повернутися, а також ОСОБА_11, якого попросив підвезти ОСОБА_10. Біля 23 години ОСОБА_11 на мотоциклі привіз ОСОБА_10, з якою він пробув в приміщенні медпункту біля 20 хвилин, а коли зайшов в приміщення клубу на підлозі побачив ОСОБА_8 із спущеними штанами, біля якого стояв ОСОБА_7 із шваброю в руках. На підлозі біля потерпілого були фекалії і він подумав, що ОСОБА_7 має намір витерти їх, однак зрозумівши, що останній хоче запхати швабру в анальний отвір потерпілому, забрав швабру, вирвавши її із рук ОСОБА_7. ОСОБА_7 пішов на вулицю, а він прибравши фекалії, із ОСОБА_9 вивели ОСОБА_8 на вулицю до туалету, де залишили. Після чого ОСОБА_9 пішов додому, а він провів ОСОБА_10, яку забрав Трояк.

Підсудний ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він спільно із ОСОБА_9, ОСОБА_6 та іншими знайомими святкували день народження ОСОБА_9 в приміщенні клубу, де вживали спиртні напої. Також в клуб зайшов ОСОБА_8, якого запросили до столу. Від випитого спиртного останній незабаром сп'янів та заснув. Після того, як присутні роз'їхались і в приміщенні клубу вони залишились учотирьох, ОСОБА_6 запропонував позбиткуватися із ОСОБА_8 та дав йому швабру і презерватив. Після того як він натягнув презерватив на ручку швабри та зняв штани з ОСОБА_8, ОСОБА_6 ввів ручку в анальний отвір потерпілого і вони удвох почали штовхати її, а через декілька хвилин витягнули ручку і він пішов додому. Під час досудового та судового слідства показання змінював, бажаючи полегшити свою відповідальність за вчинене.

Незважаючи на визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому злочині та невизнання вини ОСОБА_6, їх вина підтверджуються сукупністю наступних доказів по справі.

Допитаний під час досудового слідстві потерпілий ОСОБА_8 показав, що 16 листопада 2008 року він зайшов до сільського будинку культури, де спільно із ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та іншими молодими людьми вживав спиртні напої. Під час перебування в клубі його побили присутні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_12. Обставин спричинення тілесних ушкоджень ручкою від швабри не пам'ятає (т.1 а.с.55,56).

Із показань свідка ОСОБА_9 рідного брата підсудного ОСОБА_7, встановлено, що 16 листопада 2008 року він спільно із друзями святкував свій день народження в сільському клубі, де вживали спиртні напої. Він спиртного не вживав, оскільки має захворювання серця. Після того, як всі роз'їхалися, в клубі залишилися крім нього ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який був в стані сильного алкогольного сп'яніння. Під час того як він прибирав зі столу, побачив, що ОСОБА_6 зняв штани із ОСОБА_8 та натягнув на швабру презерватив, після чого штовхнув кінець швабри в анальний отвір останнього. В цей час його брат ОСОБА_7 також взяв в руки швабру і вони удвох почали штовхати швабру. На його прохання припинити знущання над потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не реагували, тому він все зняв на відеокамеру мобільного телефону. Однак коли знімав, то камеру налаштував на збільшення, у зв'язку з чим було знято лише потерпілого та частину швабри. Стверджує, що на записі чітко проглядалися чотири руки. Після того як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинили свої дії, він із ОСОБА_6 вивів потерпілого на вулицю, та, зібравши посуд, пішов додому.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що дійсно перебувала в клубі під час святкування дня народження ОСОБА_9. Була свідком як ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8, який перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, При цьому, стверджує, що ОСОБА_7 неодноразово скидав потерпілого зі стільчиків, на яких він лежав, наносив удари руками та ногами по різних частинах тіла. Його дії щоразу припиняв ОСОБА_6. Біля 23 години вона поїхала із ОСОБА_13 додому і в клуб більше не поверталася, а на досудовому слідстві слідчому давала неправдиві показання. ОСОБА_14 в приміщенні медпункту не була.

Із показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що в клубі він пробув до 19-20 години, звідки на власному мотоциклі разом із ОСОБА_15 поїхав в м. Деражня, де пробув із нею до 00 год. 30 хвилин. Із клубу також тоді ж поїхав на мопеді Трояк. Категорично заперечує, що повертався в с. Слобідка та привозив ОСОБА_10.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_12, які заперечили той факт, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поверталися в клуб.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що була присутня в клубі вечором 16 листопада 2008 року, де бачила потерпілого ОСОБА_8, який був в стані сильного алкогольного сп'яніння. Коли вночі вона спільно із ОСОБА_17 йшла від клубу до автомобіля таксі чула, як ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_9 вступити із ОСОБА_8 у статевий контакт в анальний отвір, про що одразу розповіла ОСОБА_17, який сказав, що це був жарт.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_17, повідомивши, що він особисто розмову ОСОБА_14 із ОСОБА_9 не чув, а її зміст знає зі слів ОСОБА_16, яка в автомобілі таксі одразу ж розповіла про почуту нею розмову.

Згідно висновку №476 від 19 листопада 2008 року судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: відкриту травму черевної порожнини та органів тазу у вигляді розриву передньої стінки нижнє-ампулярного відділу прямої кишки з ушкодженням (розривом) очеревини, гематоми і розриву брижі тонкої кишки, розриву задньої стінки та верхньої третини сечового міхура із стороннім тілом (презервативом) у сечовому міхурі, забою нирок, що ускладнилось сечовим перитонітом, гематурією, внутрішньою кровотечею, 3000 мл. та травматичним шоком 3 ступеня, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; гематоми ділянки правого кульшового суглобу, гематоми верхньої третини правого плеча, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; синців чола зліва, правої скроневої ділянки, нижнє-грудного та поперекового відділу хребта, подряпин задньої поверхні грудної клітки в проекції правої лопатки та в проекції 8-10 ребер по лопатковій лінії, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.100-102).

Крім того, вина підсудних підтверджується даними, здобутими під час огляду місця події 18 листопада 2008 року, яким встановлено місце вчинення злочину будинок культури с.Слобідка Деражнянського району та зафіксовано обстановку після вчинення злочину (т.1 а.с.9-31).

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, зробленого під час вчинення злочину за допомогою телефону ОСОБА_9 та скопійованого під час проведення комп'ютерно-технічної експертизи (висновок №36КТ від 9 червня 2009 року т.2 а.с.62-65) встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 були спричинені шляхом штовхання ручки дерев'яної швабри в анальний отвір потерпілого. Крім того, із вищевказаного відеозапису встановлено, що під час вчинення протиправного діяння в приміщенні клубу був присутній ОСОБА_6, який викрикнув слово "товариші". Вказану обставини визнав і ОСОБА_6, показавши, що на відеозаписі зафіксовано його голос.

Згідно акту №213 від 23 грудня 2009 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 на період вчинення інкримінованого злочину психічним захворюванням не страждав, не страждає таким і на теперішній час, а тому він міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до акту №86 від 14 квітня 2010 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 психічними захворюваннями не страждає, на період вчинення інкримінованого злочину також психічним захворюванням не страждав, не перебував у стані будь-якого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд оцінює показання ОСОБА_6 про непричетність до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 як спробу уникнути кримінальної відповідальності з наступних міркувань.

Так. ОСОБА_6 показав, що початку події не бачив, так як перебував біля 20 хвилин в приміщенні медпункту із ОСОБА_10, яку привіз ОСОБА_11, та в подальшому додому завіз Трояк. Разом з тим, вказані показання спростовуються не лише показаннями ОСОБА_7 та ОСОБА_9, але й показаннями ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які заперечили факт повернення ОСОБА_10. Крім того, із показань свідка ОСОБА_9 встановлено, що ініціатором спричинення тілесних ушкоджень був ОСОБА_6, який спільно із ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8. Підстав сумніватися в достовірності показань свідка у суду не має, оскільки останній упродовж досудового та судового слідства послідовно давав показання про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с.64-66, 68, 231), підтвердив свої показання свідок під час досудового слідства на очній ставці із ОСОБА_6 (т.1 а.с.123-124) та ОСОБА_7 (т.1 а.с. 125-126). При цьому показання підсудного ОСОБА_7, які він давав під час досудового слідства (т.2 а.с.37-39, 90-91), повністю збігаються із показаннями свідка ОСОБА_9 В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив вищевказані показання, однак частково змінив їх, вказавши, що штани із потерпілого знімав він, а не ОСОБА_6, хоча окрім того показав, що деталей події не пам'ятає, так як був в стані алкогольного сп'яніння і з часу вчинення злочину пройшло багато часу. Тому суд вважає вказані розбіжності в показаннях не істотними. Доводи захисту про те, що ОСОБА_7 оговорив ОСОБА_6 будучи заінтересованим у справі суд до уваги не приймає, оскільки будь-які дані про таку заінтересованість у справі відсутні. Більш того, вчинення діяння за попередньою змовою є кваліфікуючою ознакою злочину, що істотно впливає на ступінь його тяжкості та міру покарання, що свідчить про погіршення положення підсудного ОСОБА_7 при зміні кваліфікації діяння з ч.1 на ч.2 статті 121 КК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у втягненні неповнолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність доведена повністю.

Судом кваліфікуються дії підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, та ОСОБА_6 крім того і за ч.1 ст.304 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

При призначені покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими, обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Обставиною, що пом'якшує покарання, слід визнати добровільне часткове відшкодування заданого збитку. Крім того, суд бере до уваги молодий вік підсудного, відсутність судимостей та позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи Деражнянського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, про що свідчать показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та добровільне часткове відшкодування заданого збитку. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання, навчання та утримання під вартою характеризується позитивно.

З урахуванням зазначених обставин суд, визнає за необхідне призначити підсудним покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Разом з тим, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_7, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті, застосувавши ст.69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов до підсудних про стягнення солідарно матеріальної шкоди в сумі 16 709 грн. 83 коп. та моральної шкоди в сумі по 20 000 гривень з кожного підсудного. Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди суд вважає, що позов потерпілого в частині стягнення 1500 гривень витрат на правову допомогу підлягає задоволенню, оскільки такі витрати документально підтверджені (т.1 а.с.211-212). В частині стягнення коштів, затрачених потерпілим на лікування позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, із наявних у справі розписок в рахунок відшкодування коштів, витрачених на лікування, потерпілим отримано від родичів ОСОБА_7 6 500 грн. та від родичів ОСОБА_6 4 698 грн. 25 коп. ОСОБА_14 наявних у справі виписних епікрізів лікувальних установ встановлено, що ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у періоди: з 17 листопада по 26 грудня 2008 року (т.1 а.с.214), з 28 січня по 11 лютого 2009 року (т.2 а.с.145), з 9 червня по 19 червня 2009 року (т.2 а.с.147), з 23 червня по 10 липня 2009 року (т.2 а.с.146), з 5 жовтня по 27 жовтня 2009 року (т.2 а.с.186), з 15 листопада по 24 листопада 2009 року (т.2 а.с.185), з 29 березня по 9 квітня 2010 року.

На підтвердження фактів витрачання коштів на лікування потерпілим представлено чеки аптечних установ, однак в більшості із них лише зазначено про придбання медикаментів без вказівки на те, які саме медикаменти були придбані. Вищевказані чеки на суму 6 382 грн. 34 коп. (т.1 а.с.205-210; т.2 а.с.143-144, т.2 а.с.182-184, чеки за період з 29 березня по 7 квітня 2010 року) не можуть бути доказами у справі в силу їх неконкретності.

Таким чином, оскільки з 15 209 грн. 83 коп. (ціна позову 16 709,83 грн. - 1500 грн. витрат на правову допомогу = 15209,83 грн.) на лікування потерпілому згідно розписок відшкодовано 11 198 грн. 25 коп., а належні докази про витрачені потерпілим кошти на лікування в сумі 4011 грн.58 коп. відсутні, позов цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує пережиті потерпілим фізичну біль, отримані тілесні ушкодження, втрату працездатності, звичного способу життя та нормальних життєвих зв'язків, а також моральні страждання та переживання, та вважає, що позов щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю.

Цивільний позов прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі Деражнянської центральної районної лікарні про стягнення 3059 грн. 12 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки витрати закладу охорони здоров'я документально підтвердженні матеріалами справи (т.2 а.с.130).

Керуючись ст.ст. 321 - 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.121 та ч.1 ст.304 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років;

-за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попередню утримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з 2 червня 2010 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час утримання під вартою ОСОБА_6 з 18 листопада 2008 року по 28 листопада 2008 року та з 23 червня 2009 року по 2 червня 2010 року, ОСОБА_7 з 18 листопада 2008 року по 2 червня 2010 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, а в частині стягнення моральної шкоди задовольнити повністю та стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1500 (одну тисячу п'ятсот) грн. матеріальної шкоди, а також з ОСОБА_6 20 000 (двадцять тисяч) гривень та з ОСОБА_7 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора Деражнянського району задовольнити повністю та стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Деражнянської центральної районної лікарні (р/р 1635, МФО 815013 в Деражнянському відділені Управління державного казначейства України у Хмельницькій області, код 02004226) 3059 (три тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 12 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області по 214 (двісті чотирнадцять) грн. 42 коп. з кожного вартості проведення дактилоскопічної (т.1 а.с.130) та комп'ютерно-технічної експертиз (т.2 а.с.62).

Речові докази: мобільний телефон "Нокіа 6151" повернути ОСОБА_9 (т.1 а.с.232); флеш-картку "Міні СД" повернути ОСОБА_20 (т.1 а.с.136-137) пакети із презервативом, шістьма стаканами, ганчіркою жовтого кольору, недопалками цигарок, зразком речовини бурого кольору, футболкою сірого кольору, курткою синього кольору, дерев'яну швабру (а.с.140) знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя Мантуляк Ю.В.