Справа № 1-347/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29
жовтня 2008 р. Тячівський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Гримут
В.І.

при секретарі Тиводар Г.М.

з участю прокурора
Багара М.Ю.

захисника ОСОБА_1

потерпілих
ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Тячів справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, має середню освіту, приватного підприємця, раніше не
судимого, в злочині передбаченому ст. 296 ч.1
КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2008 року, приблизно о 3-й
годині, в смт. Солотвино на території бази відпочинку «Лумініца»,
підсудний ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісне
хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю при наступних
обставинах. У критичний час на території
бази «Лумініца» між потерпілим ОСОБА_2, який працював охоронцем цієї бази та
іншими особами відбулася сутичка. За допомогою підмоги, яку по рації викликав
ОСОБА_2 сутичку було припинено. Після цього до ОСОБА_2 підійшов ОСОБА_4 та
безпричинно наніс йому один удар кулаком в обличчя, від якого останній впав на
землю та втратив свідомість. Коли потерпілий ОСОБА_3, який також працював
охоронцем спробував заспокоїти ОСОБА_4
той і йому наніс удар кулаком в обличчя. У результаті неправомірних дій ОСОБА_4
робота бази відпочинку «Лумініца» була припинена, а потерпілим ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було спричинено легкі тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом
здоров'я.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю.
Пояснив, що 06.07.2008 року, близько 3-ї години, він знаходився на солоних
озерах на базі відпочинку «Лумініца». У цей час він побачив, що на вулиці між
охоронцями та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є його знайомими, відбувається якийсь
конфлікт і тоді він вирішив заступитися за них. Спочатку він наніс удар рукою в
обличчя ОСОБА_2, а потім ударив і
ОСОБА_3.

Розглянувши матеріали кримінальної
справи суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні
хуліганських дій доведена повністю. Крім
його визнання це стверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 06.07.2008 року, близько 03-ї години, він
знаходився у смт. Солотвино на території бази відпочинку «Лумініца» де
працював охоронцем. У цей час на
територію бази заїхав якийсь автомобіль і водій припаркував його біля входу у
приміщення. Коли він попросив перекласти автомобіль між ним, водієм та
пасажирами цього автомобіля розпочалася сутичка. Тоді він по рації викликав
інших охоронців, які припинили сутичку. Після цього до нього підійшов один з
хлопців і запропонував відійти та вирішити питання мирно. Коли вони розмовляли,
із за спини хлопця з яким він говорив хтось наніс йому удар рукою в обличчя від
якого він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості то його колега ОСОБА_3
розповів, що удар йому наніс ОСОБА_4. На даний час підсудний повністю
відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду і він просить суворо його не
карати.

Потерпілий ОСОБА_3
в судовому засіданні ствердив, що
06.07.2008 року, близько 03-ї години, він знаходився у смт. Солотвино на
території солених озер де працює охоронцем. У цей час його по рації викликав ОСОБА_2
на базу відпочинку «Лумініца». Коли він під'їхав то побачив бійку. За допомогою
інших охоронців вони припинили бійку і ОСОБА_2 відійшов у бік з візуально знайомим йому чоловіком, який працює керуючим
у «Коопінвестбанку». У цей час до них підійшов підсудний і з за спини того що
розмовляв з ОСОБА_2ом наніс йому удар рукою в обличчя. Він -ОСОБА_3 - спробував
відтягнути ОСОБА_4 від ОСОБА_2, але той наніс і йому один удар в обличчя.
Після цього він застосував до ОСОБА_4 сльозогінний газ і той припинив
хуліганські дії. Від отриманого удару ОСОБА_2 деякий час знаходився без
свідомості. До підсудного у нього немає ніяких претензій і він просить його
суворо не карати.

З показань свідка ОСОБА_7 даних ним
у судовому засіданні вбачається, що критичного дня він як і потерпілі
знаходився на роботі на території солених озер у смт. Солотвино. Біля 3-ї години його по рації викликали на базу відпочинку
«Лумініца». Коли він прийшов на цю базу то потерпілий ОСОБА_2 лежав на землі, а
біля нього був підсудний ОСОБА_4. ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_4 і відтягнув його
від ОСОБА_2 і в цей момент підсудний наніс йому удар рукою в обличчя. Після
цього ОСОБА_3 застосував до підсудного сльозогінний газ, щоб його заспокоїти.

Актами судового медичного
дослідження та висновками експерта стверджено, що у потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мали місце легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я,
які відповідають строку події 06.07.08 р., і могли виникнути від локальної дії
твердого тупого предмету, яким могла бути рука стиснута в кулак (а. с. 43, 45,
72, 76).

Таким чином, на підставі наведених
доказів суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_4 безпричинно, тобто з
мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського
порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка проявилася у тому, що
він у пізній час, на території бази відпочинку «Лумініца» безпричинно наніс
удари ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чим заподіяв їм
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. У результаті його
неправомірних дій була на деякий час припинена робота бази відпочинку.

Дії
підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України по кваліфікуючій
ознаці - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Під
особливою зухвалістю, у відповідності з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 10 від 22.12.06 р. «Про судову практику у справах про хуліганство»,
суд розуміє нанесення підсудним потерпілим ударів рукою в обличчя, що потягло
за собою спричинення їм легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує обставини, які її
пом'якшують: характеризується позитивно, свою вину визнав повністю, відшкодував
потерпілим моральну та матеріальну шкоду, має на утриманні одну неповнолітню
дитину; а також обставину, яка обтяжує покарання: вчинив злочин у стані
алкогольного сп'яніння.

Згідно
п. 14 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, за наявності підстав передбачених
ст. 69 КК України, доцільним є призначення більш м'якого покарання ніж
передбачене законом щодо осіб, які вчинили злочин без спричинення потерпілим
значної фізичної шкоди. Враховуючи, що ОСОБА_4 наніс потерпілим всього по
одному удару, наведені пом'якшуючі покарання обставини, особу підсудного та
прохання потерпілих, які просять суворо його не карати, суд вважає за можливе
призначити ОСОБА_4 покарання нижче нижчої межі передбаченої санкцією ст. 296 ч.
1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України.

За
таких обставин керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,

З
А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК
України і з застосуванням ст. 69 КК
України призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі п'ять тисяч гривень.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На
вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області на
протязі 15 діб з моменту його проголошення через Тячівський районний суд.

Головуючий: Гримут
В.І.