В И Р О К
Іменем України

16.07.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/140/2015 (130/1264/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000954 від 19.12.2014 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Слобода-Межирівська Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.12.2014 р. близько 23-00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, групою осіб, з корисливих мотивів шляхом зриву скоби вхідних дверей приміщення сараю, який розташований біля будинку, незаконно проникли в середину цього сараю, з якого вчинили крадіжку брухту чорного металу вагою 120 кг у вигляді металевих пластин, рулонів, мотків, проводу, кутів та ін. Після чого склавши металобрухт в поліетиленові мішки з викраденими речами з місця події зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд. Згідно довідки вартості ТОВ «Метінвест-Трейд» від 18.02.2015 р. ціна брухту чорних металів станом на 13.12.2014 р. становить 2300 грн. за одну тону. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 276 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням в інше приміщення.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням в інше приміщення.
Також 17.12.2014 р. близько 00-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів проник через вхідні двері до сараю, що знаходиться біля вказаного будинку та належить ОСОБА_6 , звідки вчинив крадіжку брухту чорного металу вагою 300 кг у вигляді металевих пластин, рулонів, мотків, проводу, кутів та ін. Після чого склавши металобрухт в поліетиленові мішки з викраденими речами з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Згідно довідки вартості ТОВ «Метінвест-Трейд» від 18.02.2015 р. ціна брухту чорних металів станом на 17.12.2014 р. становить 2300 грн. за одну тону. Своїми діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 690 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив крадіжку разом із ОСОБА_5 , із яким вони були в селі Лопатинці, проводили разом час в компанії хлопців. Ввечері вони поїхали автомобілем, за кермом якого був ОСОБА_7 . По дорозі зупинились, побачили старі хати, зайшли із сторони, звідки будівлі не були огороджені. Пішли вдвох із ОСОБА_5 подивитись на територію домоволодіння, може там є якийсь метал, який можна забрати, про що попередньо домовились. ОСОБА_8 не було відомо про їх наміри, та куди вони пішли він не знав. Підійшли до приміщення сараю, смикнули двері, які були закриті на защібку та «клямку», замка не було. Від їхніх зусиль злетіла скоба та двері відчинились, далі вони відчинили «калітку», підсвітили та побачили, що в сараї починаючи від порогу лежав металобрухт. В основному це був копаний метал, а також металеві пластини, ланцюги, рулони, пружина, мотки проводів, кути. Далеко в сарай зайти не було можливості, тому обвинувачені взяли мішки, які були тут же в сараї, наповнили три мішки, які винесли із сараю, погрузили в автомобіль ОСОБА_9 , якому сказали, що метал знайшли та поїхали в с. Слобода-Межирівська додому, пішли по домах, а метал залишився в машині ОСОБА_10 . Десь через день обвинувачений зустрів ОСОБА_9 на роботі та той здав метал. Повідомив, що здав 120 кг. металу за 214 гривень, двісті віддали йому за бензин, а по сім гривень обвинувачені розділили між собою та обвинувачений витратив кошти на власні потреби. У вчиненому розкаявся, просив його суворо не карати. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_11 не оспорив. Заперечив крадіжку моторів, яких навіть не бачив, в середину сараю не заходив.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 КК України визнав, за обставин, викладених у вироку, заявив суду, що щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, підтвердив покази ОСОБА_4 по епізоду крадіжки 13.12.2014 року, однак дав покази, які свідчать про часткове визнання вини, а саме вказав, що вважав метал, який знаходився в сараї на чужій території домоволодіння таким, що нікому не належав, однак 17.12.2014 року він близько опівночі повторно пішки повернувся та зайшов на територію домоволодіння в АДРЕСА_2 , через відкриту хвіртку, щоб перевірити чи є ще метал, який він вважав нічиїм, знову відчинив двері сараю та «калітку», взяв мішки та набрав три мішки металу. Мішки за кілька разів виніс до дороги та зателефонував знайомому ОСОБА_12 , щоб той викликав таксі. Коли приїхала машина таксі, то в ній був ОСОБА_13 . Обвинувачений повантажив мішки та відвіз в м.Жмеринку де заховав в очереті біля річки неподалік пункту прийому металобрухту. Наступного дня обвинувачений приїхав в м.Жмеринку, попросив незнайомого йому чоловіка підвести метал трактором до пункту здачі металобрухту, де метал поважили, вийшло 300 кг, за які він отримав 700 грн. Вказані кошти ОСОБА_5 потратив на власні потреби, розрахувався із таксистом. Заперечив крадіжку моторів, які як вказала потерпіла були в глибині сараю. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб вчинення злочину в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 не оспорив.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_3 , а по АДРЕСА_2 , звідки було вчинено крадіжку знаходиться батьківський будинок із господарськими будівлями, у якому на даний час ніхто не проживає. В сараї вказаного будинку, який є добротним, обгородженим із вулиці зберігались велика кількість металічних предметів: металеві пластини, пружини, рулони, мотки проводів, кутів, заготовки до брами, два мотори від станків знаходились в яслах в глибині сараю. Зранку, можливо і 17.12.2014 року, коли на вулиці випав сніг та було видно сліди, до неї прибіг сусід з вул. Ріжкової та повідомив, що в батьківській хаті відчинений сарай та валяється метал. Коли потерпіла прийшла, то побачила, що на дверях сараю вирвана скоба, валяються залишки металу, була спроба проникнути в веранду, а саме пошкоджений замок. Із сараю зник метал, а також два мотори, все викрадене нею описане в заяві до міліції, яку просила оглянути. Потерпіла викликала працівників міліції, приїхав слідчий, оглянув місце події, написала заяву. Самої крадіжки потерпіла не бачила, нікого не підозрювала. Вважає винними обвинувачених у зникненні всього металу із сараю, вважає, що обвинувачених було більше, ніж двоє. Оцінити все викрадене ні в кілограмах, ні в грошовому виразі не може, вважає, що загалом із сараю зникло близько 1,5 тони металу. Частину металу, які викрав ОСОБА_5 17.12.2014 року вона знайшла в пункті прийому металобрухту (300 кг.), де він залишився на зберіганні та просила його їй повернути. Просила покарати обвинувачених суворо, застосувавши реальну міру покарання.
Окрім визнання вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доводиться показами потерпілої в сукупності із відомостями, що містяться у письмових доказах, що надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких не оспорено стороною захисту та потерпілою:
витягом із ЄДРДР про внесення 19.12.2014 року за № 0000954 заяви ОСОБА_6 про крадіжку із сараю по АДРЕСА_2 в період часу з 16.12.2014 15.30 год. по 17.12.2014 року 08.30 год. невідомою особою шляхом віджиму металевої скоби двох трьохфазних двигунів, чотирьох металевих рулонів вагою по 50 кг. кожен, трьох мотків металевого проводу вагою 20 кг. кожен та металобрухту загальною вагою 50 кг., завдавши збитку на загальну суму 2620 грн. за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України (а.с.28, 60);
протоколом прийняття усної заяви від 19.12.2014 року від потерпілої ОСОБА_6 яка повідомила про крадіжку із сараю по АДРЕСА_2 в період часу з 16.12.2014 15.30 год. по 17.12.2014 року 08.30 год. невідомою особою шляхом віджиму металевої скоби двох трьохфазних двигунів, чотирьох металевих рулонів вагою по 50 кг. кожен, трьох мотків металевого проводу вагою 20 кг. кожен та металобрухту загальною вагою 50 кг., завдавши збитку на загальну суму 2620 грн., очевидцем злочину вона не була, нікого не підозрює (а.с.29);
протоколом огляду місця події від 19.12.2014 року (а.с.30-31) із якого вбачається, що згідно заяви в присутності двох понятих було здійснено огляд домоволодіння по АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 . Вхід до домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку з металевою брамою, на території домоволодіння є будинок, з правої сторони- одноповерховий сарай з каменю. Одні з дверей сараю відчинені, на лутці дверей з лівої сторони виявлено сліди віджиму металевої скоби, а за дверима знаходиться хвіртка, яка зачиняється на засувний замок. За хвірткою знаходиться приміщення сараю, де знаходяться дерев`яні дошки, стовпці, металеве ліжко, яке складається із трьох деталей. Під час огляду нічого не виявлено та нічого не вилучалось;
протоколом огляду місця події від 19.12.2014 року (а.с.32-33) із якого вбачається, що на підставі заяви за участю двох понятих, який підписаний потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_5 , було здійснено огляд території ТОВ «Прогрес», яка розташована в м.Жмеринка по вул. Шекінській, 89, на території якої в одному із кузовів було виявлено два мотки металевого проводу та металеві деталі загальною вагою 300 кг., на які вказала потерпіла ОСОБА_6 ;
постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000954 брухту чорного металу вагою 300 кг, який було оглянуто на території ТОВ «Прогрес» м. Жмеринка та залишено під розписку для зберігання працівникові ТОВ «Прогрес» ОСОБА_14 (а.с.34, 35);
довідкою ТОВ «Метінвест-Трейд» від 18.02.2015 року № 1/18 (а.с.36), із якої вбачається, що ціна на брухт чорних металів станом на 13.12.2014 року складала 2300.00 грн. за одну тону;
довідкою ТОВ «Метінвест-Трейд» від 18.02.2015 року № 1/18 (а.с.37), із якої вбачається, що ціна на брухт чорних металів станом на 17.12.2014 року складала 2300.00 грн. за одну тону;
рапортом слідчого від 26.02.2015 року про самостійне виявлення факту окремої крадіжки ОСОБА_5 чорного металобрухту вагою 300 кг., яке мало місце 17.12.2014 року з приміщення сараю ОСОБА_6 (а.с.54); який відповідно до витягу із ЄДРДР №1 від 26.02.2015 року внесено за № 0000167 (а.с.55, 60-61) та об`єднано постановою від 26.03.2015 року (а.с.58-59)за №0000954;
рапортом слідчого від 14.04.2015 року про самостійне виявлення факту окремої крадіжки невідомою особою з приміщення сараю ОСОБА_6 двох трьохфазних двигунів в період з 16.12.2014 15.30 год. по 17.12.2014 08.30 год, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, що передбачене ч.3 ст. 185 КК України (а.с.62); який відповідно до витягу із ЄДРДР від 14.04.2015 року внесено за № 0000314 (а.с.63).
Суд, розглядаючи кримінальне провадження №0000954 в межах пред`явленого обвинувачення, приймає до уваги досліджені докази, вважаючи їх належними, допустимими, такими, що містять відомості, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані із дотриманням вимог КПК та в межах строку досудового розслідування, в сукупності підтверджують обвинувачення та встановлені обставини, покази потерпілого. Показання потерпілої щодо того, що саме обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили також і крадіжку двох моторів та злодіїв було більше, ніж двоє, суд не приймає до уваги, оскільки це є припущенням потерпілої, що знаходиться за межами пред`явленого обвинувачення, що розглядається судом. Відомості щодо крадіжки моторів внесено до ЄДРДР та здійснюється досудове розслідування вказаних обставин.
Стороною обвинувачення знято клопотання про виклик для допиту в якості свідків заявлених під час підготовчого судового засідання ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 44), раніше не судимий (а.с. 45), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 48-49), неодружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.с. 46), до складу його сім`ї входять батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_18 , сестра ОСОБА_19 (а.с. 47), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 38), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 42-43), раніше не судимий (а.с. 39), неодружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, (а.с. 40), до складу його сім`ї входять баба ОСОБА_20 , мати ОСОБА_21 , брат ОСОБА_22 (а.с. 41), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України судом не встановлено. Суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого, про що ним заявлено під час судового засідання, оскільки про це свідчить поведінка та пояснення останнього, який вказав, що не вважав брухт чорного металу, який ним було викрадено у нічну пору доби, а також повторно, із приховуванням викраденого, чужою власністю, оцінює такі покази критично та вважає їх способом захисту обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами та особи винних, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, поведінку обвинувачених до та після вчинення злочинів, а саме те, що вони добровільно з`являлися на виклики, дали правдиві покази.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка при призначенні виду і розміру покарання просила покарати обвинувачених суворо із застосуванням покарання, що пов`язане із позбавленням волі, шкода їй не відшкодована, однак вважає, що оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, з урахуванням наведеного, виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції їх від суспільства, та вважає за можливе призначити їм покарання, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої статті та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинені злочини та із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів, відповідає тяжкості та наслідкам вчиненого.
Цивільний позов не заявлявся.
Речовий доказ підлягає поверненню володільцю (а.с.34-35) відповідно до матеріалів провадження згідно ст. 100 КПК України.
Термін дії запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчився (а.с.64-68).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ брухт чорного металу вагою 300 кг, який було оглянуто на території ТОВ «Прогрес» м. Жмеринка та залишено під розписку для зберігання працівникові ТОВ «Прогрес» ОСОБА_14 повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя