Справа№ 640/9543/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000211 від 22.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дякове Антрацитівського району Луганської області, громадянина України, освіти середньо - технічної, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Угода про визнання винуватості була досягнута під час досудового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 у кінці грудня 2014 року / більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена / у телефонній розмові з членом терористичної організації «Луганська народна республіка» далі за текстом «ЛНР» /, главою козаків «ЛНР» ОСОБА_5 , запропонував надати останньому та іншим учасникам терористичної організації «ЛНР» засоби зв`язку у вигляді стартових пакетів мобільних операторів та «ваучери» поповнення рахунку до них, для забезпечення вказаних осіб безперебійним мобільним зв`язком при здійсненні бойових чергувань на території, підконтрольній бойовикам терористичної організації «ЛНР», координації спільних дій, тощо.

Далі, ОСОБА_4 у середині січня 2015 року / більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена /, знаходячись в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на матеріальне забезпечення терористичної організації «ЛНР», на території торгівельного центру «Барабашова» м. Харкова у раніше не знайомої йому особи, що здійснює продаж, за відсутності певної торгівельної точки, придбав стартові пакети мобільного оператору України «МТС» та «ваучери» поповнення рахунку мобільного оператору України «МТС» на суму 30 тисяч гривень з метою їх подальшої передачі ОСОБА_5 , витративши на це власні заощадження.

В подальшому в кінці січня 2015 року / більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена /, ОСОБА_4 відправив частину придбаних при вказаних обставинах стартових пакетів мобільного оператору України «МТС» та «ваучери» поповнення рахунку мобільного оператору України «МТС» на загальну суму 20 тисяч гривень, з м. Харкова до м. Ровеньки Луганської області, шляхом передачі ОСОБА_6 , водієві маршрутного таксі, яке слідувало за вказаним маршрутом, не повідомляючи про свої злочинні наміри. При цьому, частину стартових пакетів мобільного оператору України «МТС» та ваучерів поповнення рахунку мобільного оператору «МТС» на суму 10 тисяч гривень ОСОБА_4 залишив у себе, для подальшої їх передачі на вимогу представників терористичної організації, з метою матеріального забезпечення «ЛНР»

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав винуватим себе у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст. 258 -5 КК України, щиро розкаявся, зазначив, що він розуміє вимоги Закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовано, в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор прокуратури Харківської області радник юстиції ОСОБА_7 під час досудового провадження досягли угоди про визнання винуватості від 23 травня 2015 року, підписали її, при цьому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.258-5 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом достовірно встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.258-5 КК України, а саме фінансування тероризму, тобто дії вчинені з метою матеріального забезпечення терористичної групи / організацій /

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин за ч.2 ст. 258-5 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку що угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України та в порядку ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд в порядку ст. 77 КК України не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації майна у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням.

Позовні вимоги по справі не заявлені.

Судових витрат по справі не має.

Судьбу речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 23 травня 2015 року між прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000211 від 22 травня 2015 року, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України та призначити йому покарання 5 / п`ять / років позбавлення волі в порядку ст. 77 КК України без конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного призначеного покарання строком на 3 / два / роки, якщо протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину.

Позовні вимоги по справі не заявлені.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі - стартові пакети мобільного оператору України « МТС» у кількості 100 штук та « ваучери» поповнення рахунку мобільного оператору України « МТС» номіналом 40 гривень, у кількості 225 штук, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів УСБ України в Харківській області / м. Харків, вул. Мироносицька, 2 /, конфіскувати / звернути / в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченого КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Суддя -