Справа № 277/250/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2015 року смт. Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорянка, жителя

АДРЕСА_1 , гр. України, українця,

з неповною середньою освітою, не

одруженого, не працюючого, раніше

судимого 27.10.2009 року Богунським

районним судом м. Житомира за ст.ст.296

ч.3, 122 ч.1, 185 ч.3, 70 КК України до

покарання у виді позбавлення волі на строк 3

роки 6 місяців; 06.06.2013 року

Ємільчинським районним судом за ст.125 ч.2

КК України до покарання у виді громадських

робіт на строк 240 годин; 14.04.2014 року

Ємільчинським районним судом по ст.389 ч.2

КК України до покарання у виді арешту на

строк 1 місяць; 27.05.2014 року

Ємільчинським районним судом за ст.ст.185

ч.2, 395, 70 ч.1 КК України до покарання у

виді арешту на строк 3 місяці; 22.12.2014

року Ємільчинським районним судом за

ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді

арешту на строк 3 місяці

по ст. 185 ч. 3 КК України;

в с т а н о в и в:

06 лютого 2015 року біля 23 години обвинувачений ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов у подвір`я домоволодіння ОСОБА_4 в с. Красногірка Ємільчинського р-ну та підійшов до підсобного приміщення, вхідні двері якого були не замкнуті. Відкривши двері обвинувачений проник у середину даного приміщення, звідки повторно таємно викрав велосипед марки «POLAND» вартістю 500 грн. належавший ОСОБА_4 , чим причинив їй на вказану суму матеріальні збитки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що 06 лютого 2015 року біля 23 години проходивши біля домоволодіння потерпілої вирішив зайти на її подвір`я. Зайшовши на подвір`я підійшов до підсобного приміщення, вхідні двері до якого були не замкнуті. Відкривши двері, зайшов у приміщення та посвітивши ліхтариком побачив велосипеда, якого викрав. У вчиненому щиро розкаюється і відомо, що на даний час потерпілій відшкодували матеріальну шкоду.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинуваченого, який визнав вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями потерпілої ОСОБА_4 стверджується, що в ніч на 07 лютого 2015 року біля 23 години почула, що на подвір`ї її домоволодіння перебувають посторонні особи. 07.02.2015 року вийшовши із будинку вранці, виявила, що вхідні двері підсобного приміщення закриті не таким чином, як вона закривала ввечері 06 лютого. В неділю, 08 лютого 2015 року, біля підсобного приміщення побачила слід від велосипеда і зайшовши в підсобне приміщення виявила крадіжку велосипеда, про що повідомила в міліцію. На даний час матеріальну шкоду їй відшкодовано.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений характеризується негативно, у вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки, вчинив злочин щодо особи похилого віку.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.185 ч.3 КК України та остаточного призначення покарання у відповідності до ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ємільчинського районного суду від 22.12.2014 року у виді 1 (одного) місяця арешту та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 1 (місяця) позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 березня 2014 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а перебувавшим під вартою ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1