Справа № 158/181/15-к
Провадження № 1-кп/0158/24/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року близько 06 години, прийшовши на подвір`я господарства, що знаходиться у АДРЕСА_2 , помітив мотоцикл марки «Вайпер 125», об`єм двигуна 125 куб. см., який належить ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння даним транспортним засобом, виштовхав його на вулицю, після чого завів двигун даного мопеда та поїхав ним в напрямку смт. Цумань Ківерцівського району Волинської області, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на суму 6000 грн.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, давши суду показання про те, що він справді на подвір`ї господарства за адресою АДРЕСА_2 побачив мотоцикл, який вирішив викрасти. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що збитки йому не відшкодовані, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, і кваліфікує його дії за ст. 289 ч. 1 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується задовільно, раніше судимий, не відшкодував спричинену шкоду.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.
З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, вину у вчиненому визнав, розкаявся, спричинені збитки не відшкодував, суд призначає ОСОБА_5 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_5 від відбування покарання зі здійсненням за ним нагляду органами внутрішніх справ та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2014 року у виді 3 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1