Провадження № 11-кп/780/72/15 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 34 21.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
21 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0003081 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 , якого звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі угоди про примирення з потерпілою.

ОСОБА_7 зобов`язаний до набрання ухвалою законної сили проживати за вказаним місцем проживання, не виїжджати із вказаного місця проживання без дозволу судді та з`являтись по першій вимозі судді, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 , 06.10.2014 року близько 12 години 20 хвилин в світлу пору доби, керуючи автомобілем марки „MERCEDES-BENZ, д/н НОМЕР_1 , рухаючись із с. Гореничі, Києво-Святошинського району Київської області в напрямку с. Гнатівки, Києво-Святошинського району Київської області в порушення вимог п.п. 1.3; 1.5; 2.3б Правил дорожнього руху України не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та на відстані 28 м. від дорожнього знаку „Кінець населеного пункту Гореничі відволікся від керування автомобілем, внаслідок чого змінив напрямок руху в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України виїхав на узбіччя, де здійснив зіткнення з автомобілем марки „ГАЗ 33023, д/н НОМЕР_2 , що стояв на узбіччі. Внаслідок зіткнення пасажир автомобілем марки „MERCEDES-BENZ, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 279/Д від 17.10.2014 року отримала закритий перелом 2-4 плюсневих кісток зі зміщенням уламків, перелом голівки першої плюсневої кістки без зміщення; закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку, садна, різані рани правої вушної раковини; поширені гематоми правого стегна. Переломи плюсневих кісток відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, садна, різані рани правої вушної раковини відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Гематоми правого стегна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Сукупністю допущених водієм ОСОБА_7 грубих порушень вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону не дотримані.

Відповідно до положень п.4 ч.1 та ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції затвердив угоду примирення між обвинуваченим та потерпілим ухвалою, тому доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу і є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 КПК України.

Судом першої інстанції вище зазначених вимог закону дотримано не було, оскільки в ухвалі суду відсутні відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку, якщо угода була укладена під час судового провадження.

Оскільки угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим була укладена під час судового засідання, а ухвала суду суперечить вимогам ст.ст. 474, 475 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420, 471, 473, 474, 475 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в Києво-Святошинському районному суді Київської області кримінального провадження № 0003081 відносно ОСОБА_7 .

Головуючий

Судді