Справа №1-40/2007 p.
ВИРОК

Іменем України

27 лютого 2007 року
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в кладі:

головуючого-судді Охременко В.А.

При секретарі Сеник О.Л.

З участю
прокурора Мельник
О.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новоукраїнка справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
молдованина, гр.України,уродженця с.Ларлуца Кантемирського району Молдова,
освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого, в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.149 ч.2, 15-149 ч.2,149 ч.3 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українки, гр.України, уродженки
с.Кам"яна Балка Миколаївської області, освіта середня, не одруженої, не
працюючої, проживаючої АДРЕСА_1, раніше не судимої, в скоєнні злочинів,
передбачених ст.ст.149 ч.2, 15-149
ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період липня-жовтня 2005
року підсуднійОСОБА_1 скоїв торгівлю людьми,серед яких перебували
неповнолітні особи, в групі осіб, повторно.

Крім того на початку жовтня 2005
року в групі осіб, повторно скоїв торгівлю неповнолітньої ОСОБА_3, 31.01.1988 року народження,
що спричинили тяжкі наслідки, самогубство останньої.

ІНФОРМАЦІЯ_3 того підсудній за попередньою змовою з підсудною ОСОБА_2
скоїли торгівлю людьми в період з травня по серпень 2006 року, серед яких
перебували неповнолітні особи, повторно, та замах на торгівлю людьми.

Злочини були
вчинені при слідуючих обставинах.

Весною 2005 року
ОСОБА_1 вступав в злочинну змову з невстановленими слідством особами ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, проживаючих в м.Москві, Російської Федерації, для здійснення торгівлею
людьми.

Так в липні 2005 року
підсудній обманним шляхом завербував неповнолітню ОСОБА_6 і ОСОБА_7 яким
купував білети на потяг до м.Москви, Російської Федерації, відправляючи таким чином.
По приїзду до м.Москви потерпілих зустрічали невстановлені слідством особи
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Які вивозили їх на квартиру, забирали документи, після чого
шляхом психологічного впливу експлуатували в якості повій мимо волі та бажання
останніх.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в жовтні 2005 року підсудній
таким же способом та методами переправив до м.Москви неповнолітню ОСОБА_3
Обіцяючи працевлаштуватися. Але неповнолітня потерпіла, дізнавшись по приїзду
до м.Москви про те, що буде займатися проституцією в наслідок психічного
впливу, покінчила життя самогубством.

Тобто в
результаті злочину настали тяжкі наслідки.

Крім того для подальшого скоєння злочинів підсудний
вступив в злочину домовленість з підсудною ОСОБА_2

В період травня 2006
р. по серпень 2006 року
підсудні шляхом обману та обіцянок стосовно працевлаштування та престижної
роботи скоїли торгівлю людьми.

Так в травні 2006 року ними була
до м.Москва направлена потерпіла ОСОБА_8, яка

2

була
неповнолітньою. Але дізнавшись про мету перебування в м.Москва потерпіла
відмовилася від поїздки до м.Москва. Тобто підсудні скоїли замах на даний
злочин, групою осіб.

В кінці травня 2006 року
підсудні діючи за налагодженою схемою, шляхом обіцянок та переконань відправили
до м.Москва потерпілу ОСОБА_9, яка під контролем
невстановлених слідством осіб займалася проституцією. За даний злочин підсудні
отримали кошти в сумі 200
доларів США. В червні
ОСОБА_10 втримавши
300 доларів США.

В червні 2006 року
підсудні таким же способом направили до м.Москви потерпілу ОСОБА_10, яку також
примушували займатися проституцією.

Таким чином підсудніми до м.Москва була направлена
потерпіла ОСОБА_11, яка також вимушена була займатися проституцією. За продаж
даної потерпілої підсудні отримали 300
доларів США.

В липні 2006 року підсудні
таким же способом і для тих же цілей направили потерпілу ОСОБА_12, яка була
неповнолітньою. Прибувши до м.Москва під психічним впливом також вимушена
займатися проституцією. За потерпілу підсудні отримали кошти в сумі 300 доларів США.

30 серпня 2006 року за
попередньою домовленістю підсудні таким же способом і для тих же цілей хотіли
направити ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які виконували спеціальне завдання
правоохоронних органів. Але не довели свій злочинний намір, постільки були
затримані працівниками міліції.

Підсудний свою вину фактично не визнав, пояснивши, що весною 2005 року він
познайомився з жителями м.Москви, Російської Федерації, на ім"я ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. Які запропонували йому за певну винагороду направляти до м.Москви
дівчат для зайняття готельним бізнесом, працювати офіціантками в барах, саунах.
Він на дану пропозицію погодився і в період липня-жовтня 2005 року направляв
дівчат до м.Москви. Знайомився з потерпілими, обіцяв їм хорошу роботу з
відповідною зарплатою. Купував білети на потяг Одеса-Москва та відправляв до
м.Москви.По приїзду їх там зустрічали його знайомі ОСОБА_4та ОСОБА_5, яких він
по телефону повідомляв про приїзд дівчат.

Так в липні 2005
року підсудним було направлено до м.Москви потягом Одеса-Москва
неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7. По приїзду до м.Москви їх зустрічали знайомі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. За відправку даних потерпілих він отримав по системі
"Вестерн-Юніон" кошти в розмірі 250
доларів США.

В жовтні 2005 року він
таким же способом відправив до м.Москви неповнолітню потерпілу ОСОБА_3. Але як
потім він дізнався, що потерпіла приїхавши до м.Москви та дізнавшись, що
повинна буде займатися проституцією, покінчила життя самогубством.

Крім того в травні 2006
року він познайомився з підсудною ОСОБА_2 Разом з нею вони запропонували
виїхати до м.Москви для працевлаштування неповнолітній потерпілій ОСОБА_8
обіцяючи роботу в сфері ресторанного бізнесу та добрий заробіток. Але потерпіла
дізнавшись про те, що фактично буде займатися проституцією від поїздки
відмовилась.

В травні 2006 року він
разом з ОСОБА_2 таким же способом, потягом Одеса-Москва направили потерпілу ОСОБА_9, мешканку
с.Глодоси Новоукраїнського району. За це вони по системі
"Вестерн-Юніон" отримали 200
доларів США.

Крім цього в період червня-липня 2006
року вони з ОСОБА_2 таким же способом потягом Одеса-Москва направили до
м.Москви потерпілих ОСОБА_11 жительку
с.Варварівка Новоукраїнського району, отримавши 300 доларів США, ОСОБА_12,отримавши 300 доларів США. Відправивши
таким чином потерпілу ОСОБА_10
отримали кошти в сумі 300
доларів США.

Він сам і з підсудноюОСОБА_2 направлял и потерпілих до
м.Москви для подальшого працевлаштування. Але про те, що вони будуть займатися
проституцією не знав. На досудовому слідстві давав правдиві свідчення, ніхто
свідчення давати не примушував.

Підсудня ОСОБА_2
також свою вину в скоєнні злочинів передбачених ст.ст.149 ч.2, 15-149 ч.2 КК України
фактично не визнала, дала свідчення аналогічні свідченням

3

підсудного
ОСОБА_1. Вони в період травня-липня 2006
року направляли потерпілих потягом Одеса-Москва до м.Москви для
працевлаштування, що вони будуть займатися проституцією не знала.

Коли в серпні 2006 року
хотіли відправити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 то були затримані працівниками міліції.
На досудовому слідстві давали правдиві пояснення.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що в травні 2006 року їй підсудні запропонували поїхати на заробіток в
м.Москву Російської Федерації. При цьому обіцяли роботу офіціантками, та роботу
в сауні. ОСОБА_2 придбала їй квиток до м.Москви, так як вона погодилась на їх
пропозицію. Коли підсудна ОСОБА_2 розмовляла з жінкою яку звали ОСОБА_15 то
вона також з нею розмовляла. ОСОБА_15 їй пояснила, що їх фактично вивозять для
зайняття проституцією. Після чого вона від поїздки 'відмовилася. Підсудні знали
з якою метою відправляли дівчат та хотіли відправити її. Так коли вона запитала
про це підсудного ОСОБА_1 він відповів, що йому про те, що вона буде займатися
проституцією соромно було казати. Крім того він думав, що після цього вона
відмовиться від поїздки.

Постільки їй спричинена моральна шкода, просить суд
стягнути з підсудних десять тисяч гривень, моральної шкоди. Так як підсудна
ОСОБА_2 забрала в неї паспорт, вона позбавлена можливості працевлаштуватися на
навчатися.

Потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що в липні 2006 року вона зустрілася з підсудною ОСОБА_2 , яка
запропонувала їй роботу в м.Москва Російської Федерації. Обіцяла роботу
офіціанткою, високий заробіток та проживання, харчування. Вона погодилась, при
цьому був присутній підсудний ОСОБА_1 ОСОБА_2
придбала їй квиток на потяг Одеса-Москва. Після чого зателефонувала в м.Москву,
жінці на ім"я ОСОБА_15, щоб її зустріли.По приїзду в м.Москву її зустріла
якась жінка та чоловік на ім"я ОСОБА_16.Даний чоловік їй повідомив, що
вона буде займатися проституцією та відвіз на якусь квартиру де були інші
дівчата. Шляхом психічного впливу та за відсутністю документів, вона змушена
була займатися проституцією. В кінці серпня 2006 року її відвезли на Київський залізничний вокзал
м.Москви, дали 400 доларів США, паспорт та
квитки і вона потягом Москва-Одеса повернулася додому. На даний час претензій
матеріального плану до підсудних немає.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила,
що на початку червня 2006
року вона познайомилася з підсудною ОСОБА_2, яка запропонувала їй роботу в
м.Москва Російської Федерації. При цьому обіцяла, що вона буде працювати
масажисткою, отримувати високу зарплатню, харчуватися та проживати за рахунок
роботодавця. Після того як вона погодилася ОСОБА_2 купила їй квиток на потяг
Одеса-Москва. По прибутті на місце її зустрів чоловік на ім"я ОСОБА_16 та
привіз на якусь квартиру та повідомив, що вона повинна буде займатися
проституцією. В даній квартирі вона зустріла знайомих їй дівчат, які також
розповіли їй чим вони займаються. Під психічним тиском та без грошей та
документів, вимушена була займатися проституцією, близько трьох місяців. Після
чого без документів повернулася додому. На даний час цивільний позов заявляти
не буде.

Вина підсудних, хоча вони фактично вину не визнали, підтверджується
зібраними по справі доказами.

Так при провадженні досудового слідства підсудні неодноразово допитувалися,
т.П (а.с.131), де підсудний ОСОБА_1 поясняв про те, як вони з невстановленими
слідством особами ОСОБА_5 та ОСОБА_4, проживаючих в м.Москві Російської
Федерації домовилися продавати дівчат до м.Москви для зайняття проституцією, за
що отримуватимуть відповідні гроші за кожну перевезену таким чином дівчину.

Крім того при
зводинах віч-на-віч підсудних з ОСОБА_13(а.с.9), ОСОБА_14 т.1 (а.с.6), з
потерпілою ОСОБА_12,т.1 (а.с.118),
підсудні поясняли, що знали для чого вони перевозили дівчат до м.Москви, і
чим фактично вони будуть там займатися. В своїх поясненнях т.1 (а.с.102) підсудна ОСОБА_2
також підтверджувала дані факти. При зводинах віч-на-віч між самими підсудними
т.2 (а.с.153), підсудні
також пояснювали про всі обставини і за якою схемою скоювали дані злочини. В
судовому засіданні не могли суду пояснити причину зміни своїх свідчень. Не
заперечуючи той факт, що на досудовому слідстві давали правдиві свідчення.

4

Крім того підсудні не могли суду пояснити, чому після того як вони
відправляли потерпілих до м.Москви, вони отримували кошти в доларах США за кожну
відправлену дівчину.

Крім того потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що після телефонної розмови з жінкою ОСОБА_15, проживаючої в
м.Москва, вона дізналася що буде займатися проституцією. На її запитання
ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він знав, що вона буде працювати повією, але не
казав про це. При допиті в якості свідка та потерпілої т.1 (а.с.189-196), дала аналогічні
свідчення. При зводинах віч-на-віч з підсудними т.1 (а.с.200-206) підтвердила
дані свідчення. Тому у суда
немає підстав сумніватися в їх об"єктивності.

Суд вважає, що не визнаючи своєї вини підсудні бажають уникнути
відповідальності за скоєне.

Тому органами досудового слідства дії підсудних по ст.ст.149 ч.2, 15-149 ч.2 КК України
кваліфіковані з урахуванням добутих доказів. Так як підсудні за попередньою
змовою в групі осіб скоїли продаж, оплатну передачу людини для експлуатації її
праці, повторно в відношенні неповнолітніх. Крім того скоїли замахи на даний
злочин, але не довели їх до кінця по причинах від їх незалежних. Так потерпіла
ОСОБА_8 дізнавшись про те, що повина буде займатися проституцією відмовилася
від поїздки.

А при спробі переправити до м.Москви Російської Федерації свідків ОСОБА_13
та ОСОБА_14 були затримані працівниками міліції.

Крім того дії підсудного ОСОБА_1 також по ст.149 ч.3 КК України
кваліфіковані відповідно добутих доказів. Так як в жовтні 2005 року він шляхом
обману та обіцянок хорошої високооплачуваної роботи переправив в м.Москву
потерпілу ОСОБА_3, яка по приїзду на місце фактично попала в сексуальне
рабство. Потерпілу мимо її волі спонукали займатися проституцією. Не витримавши
психологічного тиску, не маючи ні грошей та документів, щоб повернутися додому,
та в результаті морального насилля потерпіла покінчила життя самогубством,
тобто настали тяжкі наслідки.

По справ заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_7, ОСОБА_9 про
стягнення моральної шкоди в розмірі 10
тисяч гривень. Потерпілою ОСОБА_8- п"ять тисяч гривень. Законним
представником ОСОБА_3-10 тисяч гривень.

Суд вважає, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_9 повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства. Так як
потерпілі в судове засідання не з'явилися, не підтримали та не обгрунтували
свої позови.

Цивільні позови законного представника ОСОБА_3 підлягають
повному задоволенню так як в результаті злочину дочка позивача покінчила життя
самогубством.

Тому з підсудного ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід
стягнути 10 тисяч
гривень, розмір моральної шкоди.

Також з підсудних на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути солідарно
п"ять тисяч гривень, моральної шкоди. Так як в результаті злочину
потерпіла отримала моральні страждання, була позбавлена на певний час свого
паспорта, принижена її гідність.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєних злочинів, злочини скоєно підсудними є особливо
тяжкими,обставини справи, приходить до висновку , що виправлення підсудного ОСОБА_1неможливе без ізолювання
від суспільства.

Але з урахуванням, що на утриманні у підсудного є неповнолітні діти,
характеризується позитивно, суд вважає за можливе застосувати відносно нього
ст.69 КК України, призначивши покарання більш м"яке чим передбачено
законом при обранні покарання по ст.149 ч.3 КК України.

Виправлення підсудної ОСОБА_2 з урахуванням того, що в неї на утриманні є
неповнолітні діти, ще можливе без ізолювання від суспільства, в силу ст.75 КК
України, звільнивши від покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323,
324 КПК
України,суд-

3АСУДИВ:

5

ОСОБА_1 визнати винним по ст.ст.149 ч.2, 149 ч.3,15-149
ч.2 КК України і призначити покарання:

по ст.149 ч.2 КК
України в вигляді п"яти років позбавлення волі;

по ст. 15-149 ч.2 КК України в
вигляді п"яти років позбавлення волі;

по ст.149 ч.3 КК України, з застосуванням ст.69 КК
України в вигляді шести років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

В силу ст.70 КК України по сукупності скоєних злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання призначити в
вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить
на праві особистої власності засудженому.

Строк відбуття
покарання обчислювати з 05
вересня 2006 року.

ОСОБА_2 визнати винною по ст.ст.149 ч.2, 15-149 ч.2 КК України і призначити покарання:

по ст. 149 4.2 КК України в
вигляді п"яти років позбавлення волі;

по ст. 15-149 ч.2 КК України в
вигляді п"яти років позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України по сукупності скоєних злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру
покарання призначити в вигляді п"яти років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засуджену від покарання з випробуванням
строком на три кори.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 десять тисяч
гривень, розмір моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_8- п"ять
тисяч гривень, солідарно, розмір моральної шкоди.

Речові докази по справі т.2 (а.с.78) - залишити при справі; т.2 (а.с.82,88)
- залишити при
справі.

Вирок може бути
оскаржено до Кіровоградського апеляційного суду протягом 15-ти діб з часу
оголошення, засудженому ОСОБА_1 в той же строк з часу отримання копії вироку.