Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1432/15-к
Провадження №: 1-кп/332/142/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту

15 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: за участю прокурора: захисників:ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.5 ст. 27, п.12 ч.2 ст. 115;ч.4 ст. 296; ч.2 ст. 15, п.п. 12,13 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
01.04.15 в провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт, складений за результатами розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.5 ст. 27, п.12 ч.2 ст. 115;ч.4 ст. 296; ч.2 ст. 15, п.п. 12,13 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 396 КК України разом із реєстром матеріалів провадження, розписками.
Ухвалою від 03.04.15 призначено проведення підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання, прокурор вважав за доцільне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та просив продовжити строки дії запобіжних заходів обвинуваченим, а саме - перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під домашнім арештом, у зв`язку зі спливом строків дії цих заходів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 питання щодо призначення справи до розгляду залишили на розсуд суду. Заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів відносно обвинувачених, вважаючи його необгрунтованим.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, виходячи з положень ст. 314 КПК України, вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, визнавши його таким, що не відповідає вимогам КПК України.
Під час підготовчого судового засідання встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України:
· Анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_8 в частині його місця народження зазначені невірно, із граматичними помилками - м. Андрацит Луганської області (п. 2 ч.2 ст. 291 КПК України);
· Не встановлено місце проживання потерпілого ОСОБА_11 , оскільки згідно відповіді на запит суду адресно-довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області потерпілий ОСОБА_11 не значиться зареєєстрованим за адресою, вказаною в обвинувальному акті ( АДРЕСА_1 ), що пояснює його неявку в судове засідання та свідчить про невстановлення його реального місця перебування (п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України);
· Не встановлено місце проживання потерпілої ОСОБА_10 , оскільки згідно відповіді на запит суду адресно-довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області потерпіла ОСОБА_10 не значиться зареєстрованою за адресою, вказаною в обвинувальному акті ( АДРЕСА_2 ), що пояснює її неявку в судове засідання (п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України);
До обвинувального акту долучений реєстр матеріалів досудового розслідування на 74 аркушах (розділ І складається із 781 пункту, розділ ІІ із 458 пункту, розділ ІІІ із 37 пунктів). Зазначений реєстр не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, у звязку із тим, що він складений формально, не в хронологічному порядку, без зазначення повних реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Виходячи із змісту обвинувального акту, обвинуваченими є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Виходячи із положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані стосовно ряду осіб обвинувачених та потерпілих, які не є фігурантами у справі і йде посилання на інші норми КК України, які не інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зокрема, сумніву викликають наступні дані І розділу реєстру, зазначені під № 1, 126, 128-134, 235-239, 277, 397, 402, 405, 438, 439, 454-500, 513-532, 631-637, 641-667, 673-703, 710-715.
У І розділі реєстру відсутні дані про повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про початок досудового розслідування та завершення досудового розслідування із відкриттям матеріалів провадження для ознайомлення, як того вимагає ст. 56, 290 КПК України, що в свою чергу тягне настання наслідків, передбачених у ч.12 ст. 290 КПК України.
ІІ розділ реєстру, про прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення, складений формально, без зазначення повних реквізитів процесуальних рішень. Зокрема, у якості приклада під номером 162 значиться прийнята постанова старшим слідчим прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_12 від 02.10.2002 року про визнання особи потерпілим. Кого саме слідчий визнав потерпілим і по якому епізоду інкримінованих злочинних діянь, суд лише може тільки здогадуватись. Під номером 336 значиться прийнята постанова заступником начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 від 21.12. 2006 року про притягнення в якості обвинуваченого кого саме і за якою статтею КК України не значиться.
ІІІ розділ реєстру (заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового слідчства) складений слідчим не у хронологічному порядку та містить відомості щодо обвинувачених ОСОБА_14 (п.7), ОСОБА_15 (п.9), ОСОБА_16 (п.14), ОСОБА_17 (п.20), ОСОБА_18 (п.25), ОСОБА_19 (п. 28), які не є фігурантами данногго обвинувального акту.
Вищеперелічені недоліки реєстру, на думку суду, свідчать про формальний підхід роботи слідчого та прокурора при їх складанні та затвердженні, що ускладнює та унеможливлює проведення оперативного та об`єктивного судового розгляду по справі.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, на думку суду не є тотожніми поняттями, тому вважає обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таким, що не відповідає вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України.
При викладенні фактичних обставин кримінального провопорушення відносно ОСОБА_8 за п. 5 ст. 27, п. 12 ч.2 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 за ч.1 ст. 396 КК України, фігурують прізвища ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 правовий процесуальний статус яких слідчим не визначено.
Фактичні обставини кримінального правопорушення викладені неконретно, в стилі припущення: « ОСОБА_16 ,....., застосував наявний у нього пістолет невстановленого зразка, який є вогнепальною зброєю, зробивши ряд пострілів в тіло ОСОБА_22 , внаслідок чого останній помер». Об`єктивна сторона вбивства, яка характеризується наявністю трьох обов`язкових ознак (діяння наслідки причинний зв`язок між діянням та наслідком) не розкрита.
« ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 ,....., з метою приховування слідів вчинення особливо тяжкого злочину, виніс з квартири АДРЕСА_3 та поховав з останнім труп ОСОБА_22 у невстановленому, під час досудового слідства, місці».
Мотив та мета інкримінованого злочину також виклалена у обвинувальному акті не конкретно: « ОСОБА_20 , побоюючись фізичної розправи щодо себе, на грунті розподілу сфер впливу в незаконній діяльності з боку ОСОБА_22 (що це за діяльність?), якого вважав лідером конкуруючого з ним угруповання (про яке угруповання йде мова?), вирішив організувати його вбивство».
На думку суду, в аналогічному стилі без належної конкретизації, на припущеннях, без логічного закінчення, не розкриваючи об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, викладені слідчим фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченного ч. 4 ст. 296 КК України відносно ОСОБА_8
«23 вересня 2002 року, приблизно о 19 годинні 00 хвилин, ОСОБА_8 маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю, по мотивам явної неповаги до суспільства, прибув до торгового кіоску, розташованого біля будинку № 2 по вул. Євпаторійській у м. Запоріжжі, де знаходилися ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та діючи з хуліканських спонукань, грубо порушуючи громадській порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, застосовуючи предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, кинув у бік автомобіля марки «BMW-525», реєстраційний номер НОМЕР_1 вибуховий пристрій, а саме гранату, не встановленого зразку, яка вибухнула».
Незрозумілим є:
· згадування кола осіб, які не є потерпілими за данним епізодом;
· вибуховий пристрій, а саме граната, не встановленого зразку?;
· подальша доля автомобіля, у бік якого була кинута граната, яка вибухнула?
· інкримінування кваліфікуючої ознаки із застосуванням предмета, заздалегіть заготовлоеного для нанесення тілесних ушкоджень (кому: автомобілю чи колу осіб, перелічених слідчим, процесуальний статус яких не визначено?).

Виходячи зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_8 інкриміновано три відокремлених за хронологічною ознакою, епізоди протиправних діянь, однак слідчий, в порушення вимог ст. 291 КПК України, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про потерпілих зазначив лише у кінці загально описаного обвинувачення, без належної на то конкретизації по відношенню до яких епізодів вказані ці дані.
Суд, з урахуванням тяжкості інкримінованих протиправних діянь обвинуваченим, осіб обвинуваченних, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та їх актуальності на момент постановлення цієї ухвали, вважає задоцільне, не порушуючи процесуальних прав обвинувачених, задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання обвинуваченного ОСОБА_8 під вартою на 60 днів та строк дії домашнього арешту відносно ОСОБА_9 .
Керуючись ст. 314 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.5 ст. 27, п.12 ч.2 ст. 115;ч.4 ст. 296; ч.2 ст. 15, п.п. 12,13 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 396 КК України повернути прокурору.
Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки до 30.04.15.
Продовжити строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Запорізькому слідчому ізоляторі до 14.06.2015 року.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14.06.2015 року, із дією заборони покидати своє місце проживання: АДРЕСА_4 , щодоби у період з 20-00 години до 08-00 години.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3