справа № 1-99/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 06.08.1985

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруже

ного, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3

б. 6-а АДРЕСА_1, раніше судимого 15.10.2009

року Броварським міськрайонним судом Київської області

за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння злочину проти власності, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, за наступних обставин.

14.11.2009 року, близько 23 години, ОСОБА_2 в маршрутному автобусі познайомився з ОСОБА_1 та продовжив з ним спілкування під час сумісного вживання спиртних напоїв у кафе «Берізка», що по вул. Олімпійській в м. Бровари Київської області. Коли ОСОБА_1 направився до місця проживання, в підсудного, який перебував у стані алкогольного сп»яніння, виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами останнього. Реалізовуючи протиправний намір, ОСОБА_2 15.11.2009 року, близько 00 годин, наздогнав ОСОБА_1 біля будинку № 1 по вул. Олімпійській в м. Бровари, де наніс останньому декілька ударів кулаком в область голови та обличчя, від яких потерпілий упав на землю. Після застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, усвідомлюючи, що вчинювані ним дії відбуваються в умовах очевидності для власника майна, підсудний відкрито викрав у ОСОБА_1 гроші в сумі 2 100 грн. З чужим майном ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому матеріальні збитки в розмірі 2 100 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що ввечері 14.11.2009 року в маршрутному автобусі сполученням Київ-Бровари він побачив наглядно знайомого чоловіка, яким при знайомстві виявився кум його колишнього співробітника ОСОБА_3 Вийшовши на одній зупинці в м. Бровари Київської області, вони з ОСОБА_1 продовжили спілкування в кафе «Берізка», де близько години за рахунок останнього, який мав при собі велику суму коштів, разом вживали пиво. Коли співбесідник, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, виявив намір піти додому і розпочав рух у напрямку вул. Олімпійської, він вирішив заволодіти наявними у нього грошима, для чого наздогнав ОСОБА_1 біля будинку № 1 по вул. Олімпійській в м. Бровари та наніс декілька ударів кулаками по обличчю, від яких той упав на землю. Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, він відкрито для власника викрав гроші, що випали з кишені його верхнього одягу, після чого залишив місце події. Грошові кошти, яких при подальшому перерахунку виявилося 2 100 грн., витратив на власні потреби, придбавши за них продукти харчування, цигарки, предмети особистої гігієни. Про себе підсудний повідомив, що близько року до досліджуваних судом подій перебував у фактичних шлюбних стосунках зі студенткою ОСОБА_4, влітку 2009 року втратив роботу і тривалий час не міг вирішити питання про працевлаштування, соромився просити кошти у батьків, оскільки єдиним джерелом прибутків родини із трьох осіб на той час була заробітна плата матері, при цьому молодша сестра на контрактній основі навчалась в університеті. Відсутність засобів до існування, неспроможність матеріально утримувати новостворену сім»ю та сором з цього приводу спонукали його до скоєння злочинів проти власності. Перебуваючи з 03.03.2010 року в умовах ізоляції від суспільства, він усвідомив неправомірність своїх дій і зробив для себе належні висновки, про скоєне жалкує, просить вибачення у потерпілого, якому родиною в лютому 2010 року повністю відшкодовані завдані злочином збитки.

Враховуючи те, що підсудним, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_2, потерпілому ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, вчинене повторно, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_1, що претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить не позбавляти його волі, дані про особу ОСОБА_2, який протягом 2002 2007 років тричі притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів проти власності, однак вказані судимості погашені відповідно до ст. 89 КК України, 15.10.2009 року був засуджений Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який сплатив 16.10.2009 року, інкримінований грабіж вчинив 15.11.2009 року, тобто через місяць після постановлення вироку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом»якшуючими покарання підсудного обставинами суд визнає щире каяття і добровільне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків, обтяжуючою покарання ОСОБА_2 обставиною є скоєння злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Враховуючи наведені вище обставини і дані про особу підсудного, суд приходить висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_2 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі. При визначенні строку покарання суд приймає до уваги сукупність встановлених у справі обставин і не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Від заявленого цивільного позову потерпілий ОСОБА_1 відмовився, оскільки завдані злочином матеріальні збитки в розмірі 2 100 грн. в лютому 2010 року йому були відшкодовані родиною підсудного.

Речові докази, судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323 , 324, 375 КПК України , суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 03.03.2010 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО ДДВП України в Київській області.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_2 в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя О.Ф.Кічинська