Справа № 10/1-110 2007 року
Головуючий в 1-й інстанції: Березова І.О.
Категорія: постанова суду Доповідач: Козачок С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3
грудня 2007 року Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Козачка С.В.,

суддів Бойко Л.В., Суслова М.І.,

з участю прокурора Балюка В.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому скаргу ОСОБА_1. на постанову Шепетівського міськрайсуду від 16
листопада 2007 року.

Цією
постановою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1. на постанову інспектора
7-го відділу державної автомобільної інспекції Шепетівського МРВ УМВС України в
Хмельницькій області від 14.09.2007 року про відмову в порушенні кримінальної
справи за відсутністю складу злочину.

Як
видно з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.09.2007
року, ОСОБА_2 . 6 вересня 2007 року біля 18 години на проспекті Миру в м.
Шепетівка, керуючи автомобілем марки „Опель Вектра”, транзитний номер НОМЕР_1,
на перехресті з другорядною дорогою вул. Чкалова, вчинив наїзд на ОСОБА_1. в
той момент, коли він, рухаючись у попутному напрямку біля правого краю проїзної
частини вулиці, здійснював поворот ліворуч по діагоналі вулиці на другорядну
дорогу. Вбачаючи в діях ОСОБА_1невиконання
п.п. 12.1, 12.4 ПДР, що знаходяться в причинному зв'язку з наставшими
наслідками, а саме скоєння ДТП та спричинення ОСОБА_1тілесних ушкоджень,
дізнавач відмовив в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3на підставі
ст. 6 п. 2 КПК України.

При
розгляді справи в суді місцевий суд погодився із висновками дізнавача
Шепетівського міськрайонного відділу УМВС і вказавши, що досліджені ним
обставини ДТП не потребують додаткової перевірки відмовив ОСОБА_1у його скарзі
на постанову від 14.09.2007 року.

На думку
суду перевірка скарги ОСОБА_1. проведена повно і об'єктивно.

В своїй
апеляції ОСОБА_1просить скасувати постанову суду через її незаконність. Вважає,
що ОСОБА_2 повинен нести кримінальну відповідальність за законом через
порушення ним п. п. 12.3, 12.4, 13.3 ПДР, які призвели до наїзду на нього та
утворення тілесних ушкоджень, внаслідок яких він довгий час перебуває на
лікуванні.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обгрунтованість постанови
суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить апеляцію такою,
що підлягає задоволенню.

Як видно із
постанови місцевого суду в основу свого висновку про відмову в задоволенні
скарги суд поклав висновок спеціаліста автотехніка науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру Управління внутрішніх справа України в Хмельницькій
області № 200 А від 10.10.2007 року, відповідно до якого у ОСОБА_3не було
технічної можливості уникнути наїзду на скаржника.

Між тим, на
думку колегії місцевого суду при розгляді справи на вирішення спеціаліста не
було поставлено головного питання, зокрема стосовно швидкості руху автомашини
під керуванням ОСОБА_3.

Маючи пояснення
очевидців та самого ОСОБА_2., що він почав гальмувати за 14 м. до того, як
ОСОБА_1начебто змінив напрямок руху, спеціаліст міг би вирахувати швидкість, з
якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3.

Крім того,
відповідно до пояснень свідка ОСОБА_4., автомобіль рухався зі швидкістю 50
км/год. Але, на вирішення спеціаліста не поставлено і цього питання.

Отже, в
матеріалах перевірки містяться дві величини швидкості - 40 та 50 км/год. Тому
при наявності таких суперечливих даних, спеціалісту необхідно було поставити
питання здійснення розрахунку із зазначенням вказаних швидкостей. Проте суд
проігнорував такі важливі обставини, тобто допустив неповноту дослідження.

У вихідних даних
висновку експерта скаржник переїздив проїзну частину дороги в темпі швидкості
руху 15 км/год. Між тим не враховано, що ОСОБА_1на час ДТП мав 2-гу групу
інвалідності - пошкоджену ногу. Під час перевірки зазначене питання не
вияснялось. Спеціаліст при проведенні розрахунків швидкість взяв довільно, не
маючи будь-яких об'єктивних даних, що в кінцевому результаті вплинуло на
висновок експерта. Проте судом вказана обставина також не врахована і критично
не оцінена.

Крім того у
вихідних даних експерта водій побачив велосипедиста за 40 метрів, коли останній
рухався в попутному напрямку на відстані 1-1,5 м. від правого краю проїзної
частини дороги і мав намір здійснити його об'їзд.

Разом з тим,
відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5. він побачив велосипедиста на відстані 65
м., але вказані свідчення спеціалістом не прийняті до уваги, висновків щодо
того, чому він врахував відстань 40 метрів, а не 65 метрів у висновку немає.

Як видно із
матеріалів перевірки в протоколі огляду місця події та в схемі до нього від
06.09.2007 року вказано місце наїзду на скаржника, проте за його словами це не
відповідає дійсності. За поясненнями ОСОБА_1схема до протоколу також не
відповідає фактичному місцю зіткнення. ОСОБА_1показує, що наїзд на нього
здійснено на іншому пішохідному переході, не зазначеному на схемі та в
протоколі огляду місця події. Вказаний перехід на місцевості знаходиться далі,
в напрямку руху автомобіля, на відстані ширини вулиці Чкалова. Він розташований
напроти магазину „Шайба”.

Оскільки в
протоколі огляду місця події невірно вказано місця зіткнення, то відповідним
чином висновок спеціаліста в деякій частині є неповним і таким, що не
об'єктивно відображає обставини ДТП.

Суд,
постановляючи рішення, не прийняв до уваги, те що за висновком спеціаліста
ОСОБА_2 з моменту виникнення небезпеки для його руху при заданій швидкості 40
км/год. повинен був діяти згідно до п. 12.3 ПДР.

Крім того, як
орган дізнання, так і місцевий суд не прийняли до уваги протоколи огляду
транспортних засобів - автомобіля та велосипеда та не дав належної оцінки
наявних на них ушкодженням.

Так, під час
огляду автомобіля виявлено подряпини на середині бампера на відстані 25 см. від
землі, а на велосипеді частково деформовано заднє крило на відстані 45 см. від
землі.

Наведені дані
про технічні ушкодження транспортних засобів свідчать про те, що наїзд на
велосипед можливо був не під кутом, а перпендикулярно до велосипеда.

Оскільки
спеціалістом застосовані невірні вихідні дані, то відповідним чином його
висновок в частині допущення порушень скаржником п.п. 1.5, 9.3, 9.4, 10.1 ПДР є
передчасним.

Підлягає
перевірці також і кількість пасажирів, які знаходились в автомашині ОСОБА_3, в
тому числі і присутність ОСОБА_4., який як очевидець події міг би підтвердити
чи спростувати твердження скаржника щодо швидкості руху автомашини під
керуванням ОСОБА_3.

Тому з
урахуванням всіх вищенаведених обставин, у тому числі з урахуванням висновків
судово-медичного обстеження, яке виявило у ОСОБА_1середнього ступеню тяжкості
тілесні ушкодження, при додатковій перевірці необхідно всі ці обставини більш
повно дослідити, після чого і прийти до правильного висновку щодо події, яка
мала місце 6 вересня 2007 року біля 18 години з участю водіїв транспортних
засобів ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

З
врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 365, 382 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію ОСОБА_1. задоволити.

Постанову
Шепетівського міськрайсуду від 16.11.2007 року про залишення без задоволення
скарги ОСОБА_1. на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи проти
ОСОБА_3від 14.09.2007 року, а також вказану постанову дізнавача від 14.09.2007
року скасувати, а матеріали справи направити Шепетівському міжрайпрокурору для
проведення додаткової перевірки.

Головуючий-суддя /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду С.В. Козачок