Справа № 366/211/15-к
Провадження № 1-кп/366/24/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Іванків Київської області матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000857 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, не працює, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого, останній раз 01.02.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 01.02.2010 року Іванківським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 186 ч.2 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, та звільнившись 13.12.2013 року з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв нове кримінальне правопорушення пов`язане викраденням чужого майна при наступних обставинах.

Так, повторно, 25 грудня 2014 року, близько 16-ї години, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на мотоциклі марки «МТ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , приїхали в с. Страхолісся, Іванківського району, Київської області до господарства АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 . Перебуваючи біля території вказаного господарства, ОСОБА_9 вирішив вчинити крадіжку пального з території господарства ОСОБА_4 . З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 через незачинену вхідну хвіртку зайшов на територію господарства АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 60 літрів пального марки «А-95», вартістю 18 гривень 20 копійок за один літр на суму 1092 гривні, яке знаходилось в двох -каністрах ємкістю 30 л. кожна на подвір`ї господарства, чим своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 23 січня 2015 року в кримінальному провадженні №0000857 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_10 про примирення за ч. 2 ст. 185 КК України за умовами якої:

1. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та щиро розкаявся.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КПК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Обвинуваченому ОСОБА_5 при укладанні угоди роз`яснено зміст ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та підтвердив добровільність укладення угоди. Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався поясненнями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 23 січня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000857 між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строком 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 , передбачені ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1