11-кп/775/477/2014(м)
265/6814/14-к

Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.382 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2014 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
1 квітня 2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень;
26 грудня 2011 року згідно постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 1 квітня 2011 року, замінено покаранням у вигляді громадських робіт строком на 240 годин,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднано покарання, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 1 квітня 2011 року та замінено постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 грудня 2011 року, остаточно призначено покарання у вигляді 1 (одного) року 20 (двадцяти) днів позбавлення волі з відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 грудня 2011 року покарання у вигляді штрафу у сумі 1000 гривень, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 1 квітня 2011 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено покаранням у вигляді громадських робіт строком на 240 годин.
Постанова Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 грудня 2011 року набрала законної сили 09 січня 2012 року. Розпорядження разом із постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 грудня 2011 року, спрямовано для виконання до кримінально-виконавчої інспекції Орджонікідзевського району міста Маріуполя.

14 лютого 2012 року ОСОБА_7 прибув до кримінально-виконавчої інспекції Орджонікідзевського району міста Маріуполя для постановки на облік, де він під підпис ознайомився з порядком та умовами відбуття покарання у вигляді громадських робіт і з тим, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, передбаченої чинним законодавством.

Окрім зазначеного, відповідно до постанови інспектора кримінально-виконавчої інспекції Орджонікідзевського району міста Маріуполя, з якою ОСОБА_7 ознайомлений під підпис, останній зобов`язаний з`являтися на реєстрацію першу та третю середу кожного місяця та відповідно до направлення КВІ Орджонікідзевського району міста Маріуполя ОСОБА_7 спрямовано для виконання громадських робіт до житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс».

14 лютого 2012 року ОСОБА_7 прибув до ЖКП «Азовжитлокомплекс», де під підпис був ознайомлений з виданим по підприємству наказом від 14 лютого 2012 року № 30-л, щодо його зобов`язання приступати до відбування громадських робіт з 15 лютого 2012 року, з графіком виходу на роботу та з технікою безпеки на робочому місці.

У період часу з 15 лютого 2012 року по 17 лютого 2012 року ОСОБА_7 згідно графіку відбував покарання у вигляді громадських робіт у ЖКП «Азовжитлокомплекс».

ОСОБА_7 умисно, маючи реальну можливість виконати призначене покарання, ігноруючи нормальну діяльність органів правосуддя щодо забезпечення виконання постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 липня 2014 року, до виконання призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт не приступив, тим самим умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили.

Також, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про необхідність прибуття на реєстрацію до КВІ Орджонікідзевського району міста Маріуполя, у визначені постановою дні, без поважних причин з 15 лютого 2012 року по 02 липня 2014 року не з`являвся до КВІ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя для реєстрації, тобто порушив вимоги ч.1 ст. 37 КВК України.

27 лютого 2012 року на підставі ч.2 ст. 40 КВК України, ОСОБА_7 було винесено письмове попередження про порушення порядку та умов відбуття покарання у вигляді громадських робіт, а саме за допущення прогулів, тобто невихід для відбуття громадських робіт без поважних причин та за неявку на реєстрацію без поважних причин, ОСОБА_7 були повторно роз`яснені умови та порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Згідно довідки з КВІ Орджонікідзевського району міста Маріуполя станом на 8 липня 2014 року засудженим ОСОБА_7 відбута частина громадських робіт складає 12 годин, невідбутий строк покарання - 228 годин.

Станом на теперішній час ОСОБА_7 не приступав до відбуття покарання у вигляді громадських робіт та не з`являється до КВІ Орджонікідзевського району міста Маріуполя для реєстрації, тобто продовжує порушувати вимоги частини 1 ст. 37 КВК України.

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про постанову Орджонікідзевського районного суду від 26 грудня 2011 року, будучи обізнаним, що йому відповідно до вищезазначеної постанови, призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень замінено на покарання у вигляді громадських робіт, строком 240 годин, та якому достовірно відомо про необхідність виконання призначеного судом покарання, маючи реальну можливість відбувати покарання у вигляді громадських робіт, від відбуття ухиляється, чим умисно не виконує постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 грудня 2011 року, яка набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з вироком суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обгрунтував свої вимоги тим, що призначений вироком суду штраф не зміг виконати, бо не працював, та за сімейними обставинами- хворіла жінка.

Призначення йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, є для нього занадто суворим, та унеможливлює йому забезпечити матеріально його сім`ю з годовалим сином.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовують від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Постанова Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненому злочині, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання (в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеню тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, судом 1 інстанції ці вимоги закону були виконані.

Вина ОСОБА_7 судом доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні покарання суд врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані, які характеризують особу ОСОБА_7 .

Суд врахував обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме щире каяття у вчиненні злочину.

За таких обставин призначене судом покарання, колегія суддів, вважає достатнім і справедливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.404,407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але на судове рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2