У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2015 Справа №607/8432/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду під час підготовчого судового засідання, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернелів Руський Тернопільського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні №000010,-

встановив:
Прокурор пояснив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України відповідає вимогам КПК України. Він просить призначити судовий розгляд цього провадження.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Закону, тому його необхідно повернути прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачення є надуманим і неконкретним. З його змісту не зрозуміло від чого необхідно захищатися.

Згідно із вимогами ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

ОСОБА_4 обвинувачено за ч.2 ст.367 КК України. Редакція ст.367 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 неодноразово змінювалася відповідно до Закону України №1508-VI від 11.06.2009 року, а також №2808-VI від 21.12.2010 року та викладена в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011 року.

Суд вважає, що в контексті п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими. Зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, цих відомостей в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України не вказано.

Відповідно до ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути детально проінформованим про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, дія статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюється на обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень пред`явлених у встановленому Законом порядку.

Суд вважає, що урахуванням вимог ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 4, 5 КК України в частині чинності Закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії, не зазначення в обвинувальному акті редакції кримінального Закону, тобто відсутність чіткої вказівки на редакцію ст.367 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_4 порушує його право на захист. Зокрема, неконкретизоване обвинувачення позбавляє ОСОБА_4 права знати у вчиненні якого злочину, тобто за редакцією якого Закону він обвинувачується, а це унеможливлює якісно, належно і повно здійснювати захист.

Крім цього, з об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками. Проте, в обвинувальному акті це не конкретизовано.

Суд вважає, що право на захист особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становить одну з головних підвалин справедливого правосуддя, а вище зазначені недоліки є суттєвими, тому що відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ст.291 КПК України, порушують право обвинуваченого на захист, а це в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, який, відповідно до вимог ст.337 КПК України здійснюється лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи наведене, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України призначати судовий розгляд є неприпустимим, а тому його необхідно повернути прокурору.

Керуючись статтями 8, 9 Конституції України, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 291, 314 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України повернути прокурору відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляція через Тернопільский міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1