Справа № 625/400/14-к
Провадження № 1/625/1/15
ПОСТАНОВА
Іменем України
15 червня 2015 року

Коломацький районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Армаш, Араратського району Вірменської РСР, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується в тому що, у 2008 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 домовився з раніше знайомим йому протягом тривалого часу ОСОБА_5 про те, що він продасть останньому свою власну квартиру АДРЕСА_2 . За версією органу досудового слідства ОСОБА_4 діючи умисно, реалізуючи злочинний намір на заволодіння чужими коштами, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_5 в рахунок виплати вартості квартири, 5 вересня 2008 року отримав від нього 5 тисяч доларів США, при курсі Національного банку України 4 грн. 85 коп. за 1 долар, а у середині вересня 2008 року також 1 тисячу доларів США. Влітку 2010 року, ОСОБА_4 , не дотримавшись усної угоди з ОСОБА_5 продав вищевказану квартиру гр. ОСОБА_6 , а отримані від ОСОБА_5 6 тисяч доларів США залишив собі, чим завдав йому значної матеріальної шкоди на суму 29100 гривень 00 копійок.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про повернення справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України на додаткове розслідування у зв`язку із неправильністю та неповнотою досудового розслідування, що не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Дослідивши клопотання прокурора про повернення справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України на додаткове розслідування, заслухавши думку підсудного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює направлення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11 лютого 2005 року № 2, досудове слідство вважається неповним, якщо під час його проведення, в порушення вимог ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені чи були поверхово або однобічно досліджені обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження або спростування обставин; і т.д.).
У відповідності з вимогами ст. 22 КПК України прокурор, слідчий чи особа, яка проводить дізнання зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного,

повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як викривальні, так виправдовуючі обвинуваченого обставини, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляду кримінальної справи в суді підлягають доведенню: 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини скоєння злочину); 2) винність обвинуваченого в скоєнні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат установи охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого Суду України від 30 травня 2013 року скасовано виправдувальний вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 31 травня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року щодо ОСОБА_4 , а справу направлено на новий судовий розгляд, при якому суду необхідно проаналізувати всі докази у справі в повному обсязі та надати належну оцінку в їх сукупності, постановивши законне та обґрунтоване рішення.

Під час судового розгляду справи судом були допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які на досудовому слідстві не були визнані в якості свідків і в такому процесуальному статусі не допитувалися, ніяких інших слідчих дій, в тому числі і очних ставок, з їх участю не проводилося.

В той же час під час допиту як в Коломацькому суді Харківської області, так і раніше під час допиту в Краснокутському суді Харківської області, свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що в 2010 році в його присутності відбувалася телефонна розмова ОСОБА_4 із якоюсь особою жіночої статі на ім`я ОСОБА_8 , в ході якої ОСОБА_4 повідомив останній про те, що питання із квартирою вирішене і що їй необхідно приїхати до селища Краснокутськ для переоформлення квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , дала показання про те, що їй відомо про існування домовленості між ОСОБА_4 та якимсь чоловіком із міста Києва про купівлю-продаж квартири. Також, свідок пояснила, що ОСОБА_4 декілька разів приходив до неї додому звідки телефонував до міста Києва до покупця квартири та з метою укладення договору купівлі-продажу квартири просив його приїхати в селище Краснокутськ, на що покупець погоджувався, обіцяв приїхати, але так і не приїжджав, а в ході однієї із останніх розмов ОСОБА_4 попередив покупця із міста Києва, що у випадку, коли останній не приїде до селища Краснокутськ, він продасть квартиру комусь іншому.

З протоколів допиту потерпілого ОСОБА_5 , що були оголошені в судовому засіданні , вбачається, що о потерпілий повністю заперечує факти, про які повідомили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З огляду на це, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також для усунення вищевказаних протиріч і з`ясування судом питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, судом неодноразово викликалися свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в судове засідання не з`являлися, що стало підставою для постановлення судом ухвали від 12 травня 2015 року про привід вищезазначених свідків.

Незважаючи на це ухвала суду про привід свідків залишилася невиконаною органом внутрішніх справ. Так, 28 травня 2015 року до суду надійшла інформація від заступника начальника ВМ Валківського РВ ГУАВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів), що за адресами, вказаними в ухвалі суду від 12 травня 2015 року, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутні.

З огляду на це, з метою повідомлення про час та місце судового засідання та забезпечення явки свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання, 28 травня 2015 року судом в порядку ст.315-1 КПК України (в ред. 1960 року) надано доручення

Краснокутському РВ ГУ МВС України встановити місце знаходження (перебування)

вищевказаних свідків.

Проте, вказане судове доручення також залишилося не виконаним, оскільки згідно інформації заступника начальника Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 11червя 2015 року, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 не проживають.

Крім того, до вказаної інформації долучені пояснення осіб, які проживають по-сусідству з адресами місця проживання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що зазначені в обвинувальному акті, а також пояснення матері свідка ОСОБА_10 . Так, згідно пояснень матері свідка ОСОБА_10 , останній на теперішній час проживає в місті Києві, в Краснокутський район приїздить дуже рідко, засоби зв`язку з ним відсутні.

Позаяк з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду судом справи і для з`ясування судом питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є обов`язковим, то відсутність у суду можливості викликати з метою допиту в судовому засіданні вищевказаних свідків унеможливлює подальший розгляд справи.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що заяви, які надійшли до суду 24 березня 2015 року одним поштовим відправленням разом із заявою про недовіру головуючому у справі від потерпілого ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги, оскільки вказані заяви надійшли в одному конверті, відправником якого є ОСОБА_5 , ці заяви належним чином не завірені, а це викликає сумнів в тому, що підпис під заявами вчинений саме свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 29 серпня 2013 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України направлялася прокурору Краснокутського району Харківської області для організації додаткового розслідування і 03 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 внесені відомості за заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_11 , погодженою із заступником начальника СВ Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_12 , від 04 жовтня 2013 року кримінальне провадження, внесене 03 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505, закрите у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і відомості про прийняте рішення внесені до ЄРДР, а ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом до ОСОБА_4 про стягнення із нього грошових коштів в порядку цивільного судочинства.

Вказана постанова старшого слідчого СВ Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_11 ніким не оскаржувалася та є чинною на теперішній час.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року постанова Краснокутського районного суду Харківської області від 29 серпня 2013 року про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України для додаткового розслідування скасована, а справа повернута на новий судовий розгляд в ході якого, як зазначено в мотивувальній частині вказаної ухвали, необхідно вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, в тому числі врахувати постанову старшого слідчого СВ Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження від 04 жовтня 2013 року та усунути вказані в цій ухвалі недоліки.

У відповідності до вимог п. 1 ч.2 ст. 368 КПК України (в ред. 1960 року) дізнання,

досудове та судове слідство в усякому разі визнається однобічним і неповним коли не були допитані певні особи для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і наявність тієї обставини, що протиріччя, які існують в показаннях свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та в показаннях потерпілого ОСОБА_5 , не можуть бути усунені в судовому засіданні без допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виклик яких в судове засідання є неможливим через відсутність їх за адресами, зазначеними слідчим в обвинувальному висновку, дає суду підстави для задоволення клопотання прокурора про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки вищезазначена неповнота досудового розслідування, не може бути усунута в судовому засіданні, позаяк судом вжиті всі можливі заходи, в тому числі і шляхом давання судом судового доручення в порядку ст. 315-1 КПК України (в ред1960 року), для усунення цієї неповноти.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що кримінальна справа перебуває в провадженні Коломацького районного суду Харківської області вже досить тривалий час, в той же час, суд вичерпав всі процесуальні можливості для з`ясування місця перебування свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та забезпечення їх явки до суду для допиту в судовому засіданні.

Під час проведення додаткового розслідування органам досудового слідства необхідно встановити місце фактичного знаходження свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , провести очні ставки між свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , між свідком ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_5 .

Також, Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий суд протягом розумного строку, а Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на недопущення невиправданої тривалості розгляду справи

(рішення ЄСПЛ від 03 січня 2013 року по справі «Дрогобецька проти України», рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року по справі «Борисенко проти України»).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про повернення справи на додаткове розслідування задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 190 КК України повернути прокурору для проведення додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області усіма учасниками судового розгляду впродовж 7 діб з моменту винесення постанови.

Суддя ОСОБА_1