Дата документу Справа № 235/4548/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/37/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 235/4548/14-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.345 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001303 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зарафшан Навоїйської області, Узбекістан, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей немає, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06.08.2004 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.2, 75 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 01.02.2007 року Ворошилівським районним судом м.Донецька за ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

3) 24.04.2008 року Київським районним судом м.Донецька за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.08.2010 року умовно-достроково згідно постанови Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 27.07.2010 року на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 27 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Димитрова Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого в порядку ст.89 КК України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

адвокат ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року відносно нього із-за невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину, обставин при яких було скоєно даний злочин і особи засудженого, внаслідок суворості.

Постановити відносно нього новий вирок, згідно якого призначити м`якше покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з ізоляцією та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишена у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу взяття під варту, тобто з 13.06.2014 року.

Цим же вироком, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з ізоляцією та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінена з домашнього арешту на тримання під вартою в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу взяття під варту, тобто з 08.09.2014 року, зараховано в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 13.06.2014 року по 16.06.2014 року.

Вирок щодо ОСОБА_7 не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та просив вирок місцевого суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого, який змінив свої апеляційні вимого і просив вирок щодо нього змінити і застосувати при призначені покарання правила ст.75 КК України, адвоката, яка підтримала вимоги апелянта, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 13 червня 2014 року, приблизно о 16.06 год. дільничний інспектор міліції СДІМ Красноармійського МВ ГУ МВС України у Донецькій області лейтенант міліції ОСОБА_11 , виконуючі свої службові обов`язки, знаходився у форменому одязі співробітника міліції на автобусній зупинці кафе Лазурит за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, м-н Лазурний.

У вказаний час на зупинці також перебували обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які знаходилася у стані алкогольного сп`яніння та вели себе агресивно.

Побачивши ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підійшли до нього та, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є працівником міліції, безпричинно стали висловлюватися на його адресу грубою нецензурною лайкою, хапати за формений одяг. На дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_11 відійшов, намагаючись збільшити відстань між ними та став вимагати припинення протиправних дій попередивши обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про можливість застосування до них фізичної сили згідно із Законом України Про міліцію. Однак, на зауваження потерпілого ОСОБА_11 останні не відреагували та навмисно нанесли йому декілька ударів руками в область його обличчя.

На злочинні дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_11 знову відреагував збільшенням відстані між ними, вимогою припинення їх протиправних дій та попередженням про можливість застосування сили до обох правопорушників, однак останні не відреагували, знову нанесли декілька ударів йому по тулубу та голові, продовжували при цьому тягати потерпілого ОСОБА_11 за формену сорочку, чим пошкодили її.

Протиправні дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тривали близько 5 хвилин та були припинені співробітниками Красноармійського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, які прибули на місце пригоди.

Внаслідок своїх навмисних дій обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця м`яких тканин в області зовнішнього краю лівої надбрівної дуги з переходом на акулову область і синця м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини зліва на рівні 3-го ребра по середньо-ключичній лінії, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Доведеність вини та обставини, при яких було скоєно злочин в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд врахував обтяжуючі покарання обставини, однак пом`якшуючі обставини судом враховані не в повній мірі. Так судом не враховано як пом`якшуючі обставини повне відшкодування ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди потерпілому, думка останнього, який просив не позбавляти волі ОСОБА_6 . За таких обставин колегія вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2014 року по щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного йому судом першої інстанції з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України тобто повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись до органів КВІ на реєстрацію.

ОСОБА_6 з під варти звільнити. В іншій частині вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4