АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/219/15 Справа № 203/5334/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
представника

потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши 11 березня 2014 року в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000124 відносно ОСОБА_9 , за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року,

встановила:
Цією ухвалою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше не судимого,

- обвинуваченого за ст. 124 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності, відповідно до ст..49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно вироку суду, 20.09.2009 приблизно о 16-00 годині ОСОБА_9 , на своєму автомобілі Субару Легасі державний знак НОМЕР_1 спільно з раніше йому знайомою ОСОБА_11 прибули на АДРЕСА_1 . Залишивши автомобіль на паркові навпроти входу в ЦР Озерка, пішки прямували в магазин Меблі, розташований по вул. Шмідта, 3 м.Дніпропетровська, через дорогу.

Приблизно о 16-20 годин, повертаючись з магазину і переходячи через проїжджу частину вул. Шмідта до свого автомобілю, ОСОБА_9 не навмисно, правим ліктем зачепив праве дзеркало заднього виду мікроавтобуса Мерседес Спринтер, державний знак НОМЕР_2 , що проїжджав поряд з ним і прямував у бік пр. Пушкіна в м. Дніпропетровську, під керуванням ОСОБА_10 , від чого дане дзеркало склалося.

Почувши звук удару по дзеркалу свого мікроавтобуса, ОСОБА_10 зупинився, вийшов зі свого автомобіля і попрямував у бік ОСОБА_9 для з`ясування причини його протиправних дій. Внаслідок цього між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виникла сварка, що виразилася в обопільній словесної перепалці. В ході зазначеного конфлікту ОСОБА_10 став обзивати ОСОБА_9 грубою нецензурною лайкою. Після чого підійшов до нього з ціллю з`ясування стосунків. Під час сварки з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 взяв із салону свого автомобіля та утримував у правій руці невстановлений слідством гайковий ключ. В ході з`ясування стосунків ОСОБА_9 , побачивши в руці у ОСОБА_10 гайковий ключ, а також відчуваючи його агресивний настрій, з ціллю можливого самозахисту, підбіг до свого автомобіля Субару Легасі державний знак НОМЕР_1 , в салоні якого зберігався спеціальний засіб травматичної дії - револьвер Скат - 1 Р, кал. 9 мм № НОМЕР_3 , виданий йому на підставі дозволу № НОМЕР_4 від 07.12.2007 УГБ ГУМВС України в Дніпропетровській області, та взявши його в праву руку, розвернувся у бік ОСОБА_10 , який в цей час наближався до нього. Після чого ОСОБА_9 з ціллю демонстрації спеціального засобу ОСОБА_10 , бажаючи психологічно вплинути на останнього та запобігти своєму побиттю, утримуючи револьвер в правій руці, намагався словесно умовити ОСОБА_10 не наближатися до нього із гайковим ключем і припинити конфлікт. Однак ОСОБА_10 , не зважаючи на слова ОСОБА_9 , наблизився до нього з гайковим ключем в правій руці та замахнувся ним, намагаючись нанести удар вверху в область голови ОСОБА_9 .

Вчасно зреагувавши на напад з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_9 своєю лівою рукою відбив праву руку ОСОБА_10 з гайковим ключем в ній, тим самим блокувавши атаку останнього, та утримував таким чином руку ОСОБА_10 , не даючи йому можливості удару ключем. Після цього ОСОБА_9 , маючи реальну можливість втекти, за відсутністю загрози своєму життю та здоров`ю, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, утримуючи зазначений револьвер у правій руці, зробив з нього один постріл в область лівої ноги потерпілого ОСОБА_10 , та не зупиняючись на досягнутому, наніс йому один удар навідмах рукояткою револьвера, в область голови справа, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сліпого вогнепального поранення м`яких тканин внутрішньої поверхні лівого стегна, заподіяної від дії заряду при пострілі з вогнепальної зброї; черепно-мочкова травма, струс головного мозку, забита рана скроневої області справа, параорбітальна гематома справа, що заподіяні від дії не менше 1-го удару тупого твердого предмета, який має межу або ребро.

За своїм характером ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівого стегна згідно з висновком судово-медичної експертизи №479-Е від 15.02.2012 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (лікування даної травми, що спричинило порушення функції лівої нижньої кінцівки понад 21 день).

Пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забитої рани і синяка обличчя праворуч за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше 3 тижнів (21 дня). Рубець у зовнішнього кута правого ока - невиправний. Приблизно о 16-30 годин 20.09.2009, ОСОБА_9 на вказаному автомобілі поїхав з місяця злочину.

Умисні дії ОСОБА_9 , що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, а саме тілесних ушкоджень, що спричинили непоправне знівечення обличчя, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфіковані за ст. 124 КК України.

В апеляції потерпілий ОСОБА_10 , повністю не погоджуючись з ухвалою суду, просить її скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так зазначає, що судом не були викликані та допитані експерти та свідки по справі не було з`ясовано думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Крім того, вказує на те що суд розглянув обвинувачення по суті, встановивши вину обвинуваченого, проте в такому випадку відповідно до ст.369 КПК України судове рішення, на його думку, має бути викладене у формі вироку.

Просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представника потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію потерпілого, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які просили залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Статтею 124 КК України, за якою ОСОБА_9 висунуте обвинувачення, передбачене граничне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до вимог ч. 2 п.1 ст. 284 КПК України, суд у судовому засіданні закриває кримінальну справу у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого. Таке клопотання суд має розглянути невідкладно.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суддя під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно обвинувального акту, який надійшов до суду, ОСОБА_9 висунуте обвинувачення за ст.124 КК України. Під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, суд допитав обвинуваченого, потерпілого та свідків, переконавшись, що дійсно мало місце діяння, яке поставлено ОСОБА_9 за провину, і воно містить склад злочину, передбаченого ст.124 КК України.

В ході проведення судового засідання обвинуваченим та його захисником було заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з таким клопотанням обвинувачений та його захисник звертались до суду неодноразово, як під час першого судового розгляду, так і в ході повторного, після скасування попереднього рішення суду. Потерпілий був присутній у судових засіданнях, висловлював свою думку як особисто так і через свого представника, відповідно до якої він категорично заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та вважав кваліфікацію дій обвинуваченого не правильною.

Тому твердження в апеляції, що суд розглянув клопотання про закриття кримінального провадження без з`ясування думки потерпілого, є безпідставним.

Також безпідставним є твердження в апеляції, що задовольнивши клопотання потерпілого про виклик та допит експерта ОСОБА_12 , суд так і не викликав в судове засідання цього експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд викликав експерта, але згідно повідомлення начальника КЗ Дніпропетровське обласне бюро судове-медичної експертизи ДОР експерт ОСОБА_13 звільнений за власним бажанням 09 квітня 2012 року, а оскільки законом передбачено виклик в судове засідання того ж самого експерта, який проводив експертизу, викликати іншого не було підстав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд прийняв рішення у відповідності наведених норм закону і є правильним та обґрунтованим.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі й прав потерпілого, які б були підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів:

ухвалила:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: