В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №
1-55

2008
року

18 липня 2008 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Гольші
О.А.

при секретарі: Кабак
О.В.

з участю прокурора: Романескул
С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою,
військовозобов'язаного, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

- за ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя, що спричинило тривалий розлад здоров”я потерпілого за такими обставинами.

15 травня 2008 року, близько 16.00 години, вАДРЕСА_2 на
дільниці польової дороги, що розташована на відстані 250 метрів від
молочно-товарної ферми сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Україна”, між підсудним ОСОБА_1та потерпілим ОСОБА_2 на грунті неприязних
відносин виникла сварка, під час якої підсудний ОСОБА_1умисно наніс
потерпіломуОСОБА_2три удари правою ногою в область ребер зліва та три удари
правою ногою по лівому плечі. В результаті силою нанесених ударів правою ногою
ОСОБА_1спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: ссадин тулуба, закритий
перелом 3,4 ребра зліва та розрив акроміально-ключичного зчленування, які
згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 23.05.2008 року, відносяться
до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за
собою тривалий розлад здоров'я більше 21 дня.

Підсудний ОСОБА_1в судовому засіданні свою
вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду показав, що
злочин скоїв при вищезгаданих обставинах.

Висновки
суду про винність підсудного ОСОБА_1у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, ґрунтуються на доказах,
безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2
пояснив, що 15.05.2008 року він з своїм сином ОСОБА_1 вирішили піти вАДРЕСА_3до
його матері, ОСОБА_2. Так як він перебував в стані алкогольного сп'яніння, то
йти йому допомагав його син ОСОБА_1.. Коли вони йшли, то він дуже втомився і не
доходячи до городу його матері сів на землю. ОСОБА_1декілька раз сказав, щоб
він піднімався і йшов, але він йому сказав що трохи відпочине. Потім
ОСОБА_1почав на нього кричати, а тоді взяв його за обидві руки і піднявши його
з землі вдарив його правою ногою три рази в область ребер зліва та три рази в
область плеча. Від ударів він не міг піднятися і його підняв ОСОБА_1та повів до
його матері, ОСОБА_2. Коли він лежав на ліжку у матері, то йому було важко
дихати і була сильна біль в області ребер зліва та боліло ліве плече. На другий
день його відвезли до Вільшанської ЦРЛ, де було виявлено, що у нього перелом
3,4 ребра зліва та розрив ключичної зв'язки лівого плеча.

Допитана в судовому засіданні свідокОСОБА_3показала, що
15.05.2008 року близько 17.00 години, до неї додому прийшли її син, ОСОБА_2, та
її внук,ОСОБА_1.. Вона побачила, що в її сина, ОСОБА_2, побите обличчя. З його
пояснень вона дізналась, що його побив ногами ОСОБА_1.. Потерпілий скаржився на
біль в області ребер, плеча і йому було важко дихати. Вона звернулась за
медичною допомогою до фельдшера ОСОБА_4., яка рекомендувала відвезти ОСОБА_2 у
Вільшанську ЦРЛ. Наступного дня, коли вона відвезла сина до Вільшанської ЦРЛ,
дізналась що у її сина ОСОБА_2 перелом ребер зліва, а також розрив зв'язки
лівої ключиці.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, в травні місяці
2008 року, точної дати вона не пам'ятає, до неї звернулась за медичною
допомогою її сусідка, ОСОБА_2. Вона попросила оглянути та допомогти її сину
ОСОБА_2, так як його побили.ОСОБА_2лежав на ліжку в кімнаті будинку і скаржився
на біль в області ребер зліва.ОСОБА_2знаходився у нетверезовому стані та
пояснював, що тілесні ушкодження він отримав коли падав на землю, а також що
його побив син ОСОБА_1.. Вона зробила йому знеболюючий укол та порадила
ОСОБА_2, щоб остання відвезла ОСОБА_2 у Вільшанську ЦРЛ, так як підозрювала, що
у нього перелом ребер зліва.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає доведеною вину
ОСОБА_1, яка підтверджується сукупністю зібраних в матеріалах справи та
досліджених безпосередньо в ході судового розгляду доказів.

Показами свідка ОСОБА_5 оголошеними в судовому засіданні (а.с.30).

Згідно протоколу огляду місця події в 16.05.2008 року,
було встановлено місце вчинення злочину (а.с.4).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від
23.05.2008 року на тілі ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді: ссадини
тулуба, закритий перелом 3,4 ребра зліва і розрив акроміально-ключичного
зчленування, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних
ушкоджень, які потягли за собою тривалий розлад здоров'я більше 21
дня (а.с.37).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №39
„А” від 27.05.2008 року, тілесні ушкодження які маються на тілі ОСОБА_2 могли
виникнути при обставинах, на які вказує обвинувачений ОСОБА_1в протоколі
відтворення обстановки та обставин події від 26.05.2008 року (а.с.41).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події
із фототаблицями від 26.05.2008 року, ОСОБА_1розповів та показав при яких
обставинах він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 (а.с.31-34).

Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
що підсудний ОСОБА_1вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров”я. Органами досудового слідства дії підсудного правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Згідно довідки Добровеличківської ЦРЛ за №157 від 23.05.2008 року та акту
комісії лікарів Вільшанської ЦРЛ за №22 від 26.05.2008 року, ОСОБА_1у лікарів
психіатра та нарколога не перебуває (а.с.57, 58).

Згідно довідки ВІТ УМВС України в Кіровоградській
області, ОСОБА_1до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.60).

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Ступінь
тяжкості вчиненого злочину ст.12 КК України відносить злочин, кваліфікований за
ч.1 ст.122 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1суд визнає: щире каяття підсудного; тяжких наслідків від скоєного злочину не настало.

Обставиною, що обтяжує
відповідальність підсудного суд не знаходить.

Як особа, підсудний по місцю проживання характеризується позитивно, як
такий, що серед однолітків користується авторитетом. Вперше
притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу
винного, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі, однак, від призначеного покарання
звільнити з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його
виправлення та попередження в скоєні нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323-324, 335
КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України
та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від
відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку
один рік.

У
відповідності до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Міру
запобіжного заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити
попередню - підписку про невиїзд (а.с.19).

Вирок може бути оскаржений в Кіровоградський апеляційний суд через
Вільшанський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя-підпис

Копія вірна: Суддя Вільшанського

Районного
суду

Кіровоградської
області О.А.
Гольша