Справа № 214/3504/15-к
1-кп/214/437/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гутниця Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_4 , який дізнався про те, що поруч із теплорозподільним пунктом №54 на вул. Тинка в м. Кривому Розі біля будинку 36а є вільне місце для будівництва гаражу, виник умисел, спрямований на самовільне зайняття зазначеної земельної ділянки шляхом будівництва на ній гаражу всупереч встановленому законом порядку. Реалізуючи свій злочинний намір, в першій декаді квітня 2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, без одержання будь-яких документів, які б посвідчували його право власності чи право користування земельною ділянкою, а також у порушення вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме без одержання містобудівних умов та обмежень, з лівої сторони ТРП №54 біля зазначеного будинку, використовуючи в якості спільної стіну ТРП №54, на земельній ділянці площею приблизно 20 кв. м., яка перебуває в комунальній власності міста, а ТРП №54 відповідно до рішення Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року переданий в оренду ДП «Криворізька теплоцентраль», вчинив самовільне будівництво капітальної споруди.

Відповідно до ст. 73 Земельного Кодексу України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу охоронні зони встановлюються уздовж ліній зв`язку, електропередач, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Відповідно до п. 16.22 ДБН В.2.5 39:2008, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09.12.2008 року за №568 мінімальна відстань від окремо розташованих надземних ЦТП до зовнішніх стін житлових і громадських будівель повинна бути не менше 25 м.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 1971 КК України, за ознаками: самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердив всі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого судом досліджені письмові документи, які його характеризують його особу, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.57-61).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше не судимий під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .