Справа №1-142/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2007 року Хустський
районний суд Закарпатської області

в
складі: головуючого Джуга С.Д.

при
секретарі Химчук Л.М.

з участю
прокурора Джумурат Н.Й., Драгула
Ю.Ю.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу про
обвинувачення

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1освіта
середня, неодружений, не працюючого, раніше судимий, 22.12.2004 року Хустським
районним судом заст.186ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений
за відбуттям строку, у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2народження
, уродженця та мешканця АДРЕСА_2освіта
середня , неодружений, не працюючого, раніше не судимого у вчиненні злочину
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 9 квітня 2007 року близько 24 год. перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою, маючи намір на викрадення
чужого майна, знаходячись біля АДРЕСА_3повалили на землю ОСОБА_3 нанесли йому
удари руками і ногами по різним частинам тіла, заподіявши йому тілесні
ушкодження у вигляді саден в ділянці чола справа, спинки носа та лівого
колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень і відкрито
заволоділи його мобільним телефоном « Соні Еріксон К - 750 І» вартістю 960 грн,
джинсовою курточкою вартістю 100 грн. в якій був гаманець вартістю 40 грн. та
гроші в сумі 60 грн, чим завдали потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на
загальну суму 1160 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 вину в інкримінованому злочині не визнав. Суду пояснив , що 9 квітня
2007 року він разом з ОСОБА_2 відпочивали в кафе і вживали пиво. Коли він
вийшов з ОСОБА_2 з бару до них підійшов незнайомий, як потім з'ясувалось
ОСОБА_4 і спитав чи не їдуть вони в с
Н Селище. Відповівши, що не їдуть, ОСОБА_4 пішов від них в напрямку с. Н Селище. Він з
ОСОБА_2 також пішли у цьому напрямку і наздогнали його, ОСОБА_2 відійшов від
них , а він з ОСОБА_1 став вести розмову під час якої ОСОБА_3 став грубо
відповідати йому і кричати на нього. В цей момент ОСОБА_2 підбіг і збив з ніг
ОСОБА_3 і вони всі впали . Ударів ОСОБА_3 він не наносив, йому їх наносив
ОСОБА_2 . Коли бійка припинилася він побачив на дорозі телефон, який
засвітився. Він взяв даний телефон , ОСОБА_2 сказав, що знає кому можна його
продати . Наступного дня в м. Хуст вони зустрілись з ОСОБА_5 який погодився
купити , в с Копашнево
передав їм 160 доларів США.
ОСОБА_6 поміняв їх на гривні і віддав їх

йому, а він
ОСОБА_6 дав 100 грн. Про інше майно потерпілого йому нічого не відомо. Ніякого
пограбування він не вчиняв.

Підсудний
ОСОБА_2 свою вину визнав частково. Суду пояснив, що 9 квітня 2007 рокувін з
ОСОБА_1 вживали пиво. Коли вони йшли по дорозі в напрямку с. Н Селище зустріли
ОСОБА_3 біля якого зупинився ОСОБА_1, про щось з ним розмовляв, а він відійшов
від них . Коли він почув сварку між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, він підбіг на допомогу
ОСОБА_1 , штовхнув ОСОБА_3 в груди, від чого останній впав на землю, з ним
також впав ОСОБА_1 Вони обоє з ОСОБА_1 почали наносити удари руками і ногами
потерпілому, після чого залишили його. Як у них появився телефон він не знає ,
ОСОБА_1 сказав, що телефон випав і вони вирішили його продати. Він
зателефонував знайомому ОСОБА_5 і домовився про його продаж за 160 доларів США . Отримавши
гроші він ОСОБА_5 він обміняв їх на гривні і дав їх ОСОБА_1, 100 грн. залишив
собі. Про інші речі потерпілого він нічого не знає. У вчиненому розкаюється,
причинена шкода потерпілому відшкодована.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_1 та часткове визнання вини,
підсудним ОСОБА_2, винність підсудних у вчиненні злочину доводиться наступними
доказами по справі.

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого
ОСОБА_3 стверджено, що 9 квітня 2007 року близько 23-24 год. після закінчення
дискотеки він з с Копашнево
йшов додому по центральній дорозі в напрямку с. Н Селище. Біля православної церкви до нього підійшов
незнайомий, як потім з'ясувалося ОСОБА_1 став з ним розмовляти та конфліктувати
, в цей час до нього підбіг інший хлопець - ОСОБА_2 , який почав наносити йому
удари руками і ногами , ОСОБА_1 теж почав наносити йому удари. Він з
ОСОБА_1впав на землю і боровся з ним . В процесі бійки він відчув , як з нього
з заді знімають джинсовий піджак , в якому був гаманець з грошима. Телефон у нього
був в чохлі на ремені, міцно тримався, від нього був зірваний , однак не може
сказати як саме і хто зірвав телефон. Причинену шкоду йому відшкодовано.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 стверджено, що
10.04.2007 року йому зателефонував ОСОБА_2 і сказав, що він та ОСОБА_1 хочуть
зустрітися з ним у кафе « Пасаж». Зустрівшись, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 запропонували
йому купити телефон « Соні Еріксон К
750 І» про який ОСОБА_2 говорив, що купив його у Чехії. Він погодився
купити його за 800 грн. В с
Копашнево з дому він взяв 160 доларів США
і передав їх за телефон. Даний телефон він добровільно видав працівникам
міліції.

Протоколом огляду місця події від 11.04.2007 р. з якого вбачається, що
місцем події є частина земельної ділянки, яка знаходиться біля АДРЕСА_3. (а.с.
8-11)

Протоколом від 12.04.2007 р. , яким стверджено добровільну видачу ОСОБА_5 мобільного
телефону « Соні Еріксон К
750 І «, який він купив він ОСОБА_2 за 160 доларів США.( а.с. 25)

Протоколами явки з повинною від 12.04.2007 року з яких вбачається, що
ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 заявили, що вони з 9 на 10 квітня 2007 року причинили тілесні
ушкодження потерпілому, забрали від нього телефон , який продали ОСОБА_5 (а.с. 26-27)

Протоколами очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від
18.04.2007 р під час яких потерпілий ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Під час бійки зняли з нього джинсову куртку в якій знаходився гаманець з
грошима та зірвали чохол з мобільним телефоном. ( а.с 56-60)

Висновком експерта № 532 від 03.05.2007 року, яким
стверджено, що залишкова вартість телефону « Соні Еріксон К 750 І» становить
960 грн. (ас. 79-82).

Висновком
експерта № 268 , яким стверджено, що при судово - медичній експертизі ОСОБА_3
виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола справа , спинки
носа, лівого колінного суглобу, які виникли від дії тупих твердих предметів з
обмеженою травмуючою поверхнею по механізму ковзання і вкладається в час події
з 09.04.2007 р. на 10.04.2007 р.

Вироком Хустського районного суду від 22.12.2004 року, яким стверджено, що
ОСОБА_1 раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочин
передбачений ст. 186 ч.3 КК України , судимість за який не знята і не погашена
(а.с.101-102)

Аналізом добутих і досліджених доказів у їх сукупності суд вважає, що
винність підсудних у вчиненому злочині є цілком доведеною.

Твердження підсудного ОСОБА_1 про те, що телефон, який
належить потерпілому він знайшов на вулиці, а також твердження обох підсудних
про те, що вони не знімали джинсового піджака з потерпілого не відповідає
фактичним обставинам справи і повністю спростовується показаннями потерпілого,
якими стверджено, що потерпілий відчув у процесі бійки , як з нього зняли
джинсовий піджак в якому був гаманець з грошима, а також, що телефон у нього був
зірваний. Той факт, що обоє підсудні мали намір на заволодіння майном
потерпілого свідчить наступна поведінка підсудних, а саме обоє підсудні,
розуміючи, що телефон належить потерпілому спільно вчиняли дії по розпорядженню
чужим майном, і спільно реалізували його, отримавши за це обоє винагороду.

Суд констатує, що дії обох підсудних були об'єднані
спільним злочинним наміром, направленим на заволодіння майном потерпілого, дії
підсудних по заволодінню майном потерпілого носили відкритий характер , оскільки
заволодіння майном потерпілого відбувалось в присутності потерпілого, як
підсудні так і потерпілий усвідомлювали вчинення викрадення ; дії обох
підсудних були поєднані з насильством до потерпілого, яке не є небезпечним для
життя і здоров'я потерпілого.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України - відкрите
викрадення чужого майна (грабіж) за кваліфікуючими ознаками поєднаний з
насильством , яке не є небезпечним ля життя і здоров'я потерпілого, вчинений
повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України - відкрите
викрадення чужого майна ( грабіж) за кваліфікуючими ознаками поєднаний з
насильством , яке не є небезпечне для життя і здоров'я потерплого, за
попередньою змовою групою осіб.

Обираючи міру покарання підсудним суд враховує обставини, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_6 - часткове визнання вини, підсудний раніше не судимий,
відшкодування причиненої шкоди; ОСОБА_1 - відшкодування причиненої шкоди.

Обставини, які обтяжують відповідальність підсудних : вчинення злочину
особою, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

По місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується негативно ( а.с 125)

З характеристики виправної установи, де відбував покарання ОСОБА_1
вбачається, що ОСОБА_1 не став на шлях виправлення, після звільнення з місць
позбавлення волі залишається небезпечним для суспільства ( а.с. 124)

По місцю проживання підсудний ОСОБА_6 характеризується позитивно ( а.с.
139).

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного ОСОБА_1, а саме, що він раніше притягався до кримінальної
відповідальності , після відбуття покарання не змінив свою поведінку і
продовжує вести антисоціальний спосіб життя, що підвищує суспільну небезпечність
підсудного, суд приходить до висновку, що підсудному з метою виправлення і
перевиховання та запобігання вчиненню ним нових злочинів , слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного ОСОБА_2, а саме, що він раніше не судимий, позитивно
характеризується по місцю проживання, проживає з батьками, один з яких є
інвалідом , утримує їх, суд приходить до висновку про можливість виправлення
підсудного ОСОБА_2 без відбування покарання і звільнення його від відбування
покарання з випробуванням, тобто застосувати до нього ст. 75 КК України.

Керуючись
ст.ст.323,324, КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1за
ст. 186 ч.2 КК України
до чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_2за ст. 186 ч.2 КК України до чотирьох років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України - звільнити засудженого
ОСОБА_2,від відбування призначеного покарання якщо він протягом двох років
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на ньбго
обов'язки

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу
засудженому ОСОБА_1залишити утримання під вартою, засудженому ОСОБА_2-підписку
про невиїзд.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1рахувати з дня його затримання
17.04.2007 р.

Речовий доказ по справі - телефон « Соні Еріксон К -750 І» залишити
його власнику -потерпілому ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржений на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженим ОСОБА_1в цей же строк з моменту отримання копії вироку, в апеляційний суд Закарпатської області.