Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянула 6 серпня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2014 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді одн ого року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 14.05.2014 року ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням на засудженого певних обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Постановлено стягнути на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 15000 грн., з ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 3 березня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без зміни.

Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за те, що 24.11.2013 року в період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 30 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1, діючи з надуманих мотивів, а саме, ніби - то, причетності ОСОБА_4 до побиття ОСОБА_5 24.11.2013 року та побиття ОСОБА_4 ОСОБА_7 задовго до цього, умисно, очевидно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, ОСОБА_5 ударами ніг та рук пошкодив майно ОСОБА_4 - транспортний засіб марки "ВМW 530", н/з НОМЕР_1 -, завдавши потерпілому згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи за № 53 від 20.01.2014 року майнову шкоду на загальну суму 3984.23 грн. Не припиняючи своїх умисних дій, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, разом з ОСОБА_6, перебуваючи між будинками за № 9 та 11 , що розташовані в цьому ж населеному пункті по вул. О.Кобилянської, безпричинно, умисно наніс ОСОБА_4 багаточисельні удари ногами та кулаками рук по обличчю, голові та інших частинах тіла, заподіявши ОСОБА_4 згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи за № 037-Д від 07.04.2014 року тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

ОСОБА_6 умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, безпричинно, в групі з ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 багаточисельні удари ногами та кулаками рук по обличчю, голові та інших частинах тіла, заподіявши потерпілому згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №037-Д від 07.04.2014 тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, та перелом кісток спинки носа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі, потерпілий ОСОБА_4, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій засуджених та доведеності їх вини, порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв'язку з невідповідністю призначеного їм покарання ступеню тяжкості вчинених засудженими кримінальних правопорушень та їх особам внаслідок м'якості.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки суду про винність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ними зазначених у вироку кримінальних правопорушень по суті не оспорюються у касаційній скарзі, відповідають фактичним обставинам і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким судом дано належну оцінку. Кваліфікація дій засуджених також потерпілим у касаційній скарзі не оскаржується.

Доводи потерпілого про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та даним про їх особи, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про призначення засудженим покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону. Зокрема, судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого засудженими, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості. Крім того, судом встановлено, що засуджені, раніше не судимі, позитивно характеризуються по місцю проживання та роботи, працюють, а ОСОБА_5 крім того, має на утриманні неповнолітню дитину.

З урахуванням сукупності обставин, що пом'якшують покарання, місцевий суд прийняв обґрунтоване рішення про призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання в межах санкцій статей, за які їх засуджено, та прийняв рішення про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування ним основного покарання, встановивши іспитовий строк, передбачений ч. 3 ст. 75 КК України, а до ОСОБА_5 обґрунтовано та відповідно до вимог процесуального закону застосував амністію.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області погодилася з висновками суду першої інстанції і залишила вирок щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без зміни, про що в ухвалі наведено мотиви прийнятого рішення.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити потерпілому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10