№ 143/170/15-к
ВИРОК
Іменем України
13.03.2015р. Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого,розлученого, раніше судимого, а саме : 16.03.1994 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст. 118 ч 2 КК України до3-х років позбавлення волі,04.08.1998 року Погребищенським районним судом за ст. 140 ч 2 КК України до 2-х років виправних робіт з утриманням 20 % заробітку в дохід держави; 23.03.2000 року Погребищенським районним судом за ст.140 ч 2 КК України до 8-ми місяців позбавлення волі, на підставі ст. 42 ч З КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Погребищенського районного суду від 04.08.1998 року і визначено остаточне покарання 1 рік позбавлення волі, 20.10.2004 року Погребищенським районним судом за ст. 186 ч З КК України до 4-х років позбавлення волі, 19.04.2013 року Погребищенським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 02.07.2014 року Козятинським районним судом до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України приєднано 1 рік 1 міс. позбавлення волі за вироком Погребищенського районного суду від 19.04.2013 року і остаточно визначено міру покарання 3 роки 1 міс. позбавлення волі , на підставі ст..2,7 Закону України «Про амністію» від 2.07.2014 року звільнений від відбування покарання ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

Встановив:
14.01.2015 року, близько 10 години обвинувачений ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у житловому будинку ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , де спільно з власником будинку та потерпілою ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої . Перебуваючи у будинку обвинувачений ОСОБА_5 , побачив мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 , який лежав на столі у спальній кімнаті, після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Nokia 206 Dual sim», вартістю 100 грн., всередині з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю -15 грн., та картою пам`яті марки «Transcend microSD» об`ємом 8 Гб, вартість якої згідно висновку експерта №44 від 23.01.2015 року становить 130 грн., заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму -245 грн.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно.
Під час судового провадження, потерпіла та обвинувачений надали суду угоду про примирення , укладену між ними 12 березня 2015 року.
Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст. 185 КК України, щодо розміру заподіяної шкоди, яка становить 245 гривень., вид покарання та згоди на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Сторони примирилися між собою. Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся в тому, що вчинив кримінальне правопорушення по відношенню до ОСОБА_7 та попросив в останньої вибачення. В свою чергу потерпіла ОСОБА_7 вибачила обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в ході досудового розслідування беззастережно і в повному обсязі визнав свою вину в тому, що будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у житловому будинку ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , де спільно з власником будинку та потерпілою ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої , де побачив мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 , який лежав на столі у спальній кімнаті, після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, за саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 . Він переконавшись, що а ним ніхто не спостерігає та скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон марки « Nokia 206 Dual sim» вартістю 100 грн., всередині з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю -15 грн., та картою пам`яті марки «Transcend microSD» об`ємом 8 Гб, вартість якої згідно висновку експерта №44 від 23.01.2015 року становить 130 грн., заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму -245 грн.
Викрадений телефон з сім-картою та картою пам`яті повернуті потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що примирення є добровільним, мотивами примирення є прощення обвинуваченого та задоволення після злочину -поведінкою обвинуваченого, а також вказаним правопорушення потерпілій не було заподіяно значних збитків , шкода відшкодована. Окрім цього, обвинувачений раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, щиро розкаявся та попросив вибачення примирившись з потерпілою, тому вказані сторони дійшли між собою згоди у примиренні та укладенні угоди. В зв`язку з чим сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, відшкодував шкоду в повному обсязі, є збіг тяжких особистих, сімейних обставин, а саме смерть матері та розпад його сім`ї, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами , що пом`якшують покарання, призначити з застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 80 годин громадських робіт .
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно.
Потерпіла ОСОБА_7 підтверджує, що вона розуміє наслідки передбачені ст. 473 КПК України та наслідки щодо невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України укладення та затвердження Угоди про примирення, якими є:
- для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а саме: відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, відмова від права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
- для потерпілого обмеження права оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення від .12.03.2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Зі змісту ч. 3 ст. 474 КПК України, слідує , що угода про примирення, досягнута під час судового провадження , розглядається судом на стадії судового провадження.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_7 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому, узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 2, 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,-
Присудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому, узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 80 ( вісімдесят ) годин.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області, через Погребищенський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя