Справа № 1-173 2007р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2007 року Галицький районний суд міста
Львова в складі :

головуючої - судді - ОЛЕКСІЄНКО М.Ю.

при секретарях - ТУРЧИН Н.Ю.,
ЛЕВКУЦ Н.І.

з участю прокурора - ПОТАПЧУК О.П.

та адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Коцурів Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, безпартійного, з неповною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2003 року народження, працюючого
оператором по виробництву метало-пластикових
вікон ЗАТ „Агропак", військовозобов'язаного (на обліку у
Залізничному РВК м.Львова), жителя АДРЕСА_1 (без реєстрації), зареєстрованого у АДРЕСА_2 раніше не судимого,

за ч.І ст. 115 КК України,

встановив :

Підсудний ОСОБА_1 18 жовтня 2001 року біля 02 год. 10 хв., знаходячись в приміщенні бару
ТзОВ „Бінп-ЛТД", що по вул. Городоцькій, 65 у м.Львові, маючи
умисел на позбавлення життя ОСОБА_3, заподіяв останньому ножем
колото-різану рану шиї, грудної клітки, надплечевої ділянки,
лівого передпліччя, обох поперекових ділянок лівої сідниці,
від яких потерпілий ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у міській лікарні швидкої
медичної допомоги.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав частково, пояснив, що 18 жовтня 2001 року після опівночі вийшов з своєї квартири, що по АДРЕСА_2, у бар „Палестина", що поруч, по вул. Городоцькій, 65, де пив пиво. Згодом до бару зайшов візуально знайомий ОСОБА_3 з незнайомим хлопцем (ОСОБА_4). Будучи напідпитку, ОСОБА_3 підійшов до його столика та почав розпитувати за його сестру ОСОБА_5, що раніше працювала у тому ж барі, а потім ображати та обзивати її. Коли він, ОСОБА_1, зробив йому зауваження, ОСОБА_3 почав виганяти його з
бару, ображаючи, і його, витягнув за руку з-за столу, виштовхував з залу, вдарив кулаком в груди. У відповідь він вдарив ОСОБА_3 кулаком в плече. Бармен попросив їх вийти з приміщення
та з"ясовувати стосунки на вулиці.
Коли вийшли на

вулицю, ОСОБА_3
почав копати його по ногах, в зад, хоча він просив не чіпати його. ОСОБА_4 просив ОСОБА_3 повернутись до бару, що той і зробив. За кілька хвилин за ними він, ОСОБА_1, теж зайшов до бару, щоб розрахуватись за пиво, де ОСОБА_3 знову почав приставати до нього, ображав та обзивав сестру, погрожував йому побиттям, почав шарпати його і бити. При цьому ОСОБА_3
звідкись дістав кухонного ножа та почав ним замахуватись
на нього. Він вихопив з його рук ножа та наніс ним удар ОСОБА_3 в шию, де ще, не знає, бо не
пам'ятав, що робив після першого удару, був у шоковому стані. Потім вибіг з
бару в сторону парку ім. І.Франка, де зупинив таксі і поїхав на
залізничний вокзал, а звідти в с.Коцурів до родини, де переховувався, боячись розправи та за своє життя. Через кілька днів разом з братом виїхав у м.Нікополь
Дніпропетровської області, де працював,
створив фактичну сім"ю, має малолітню дитину. Про те, що ОСОБА_3 помер у лікарні, довідався згодом від
брата. Наміру позбавляти життя
потерпілого не мав, конфлікт між ними виник з ініціативи ОСОБА_3 Розкаюється у
скоєному, просить суворо не карати.

Крім часткового
визнання своєї вини підсудним, його винність стверджується доказами, зібраними по справі, а саме:

·
показами свідка ОСОБА_4 в ході
досудового слідства (а.с.122-124), оголошеними в судовому засіданні, що
біля 01
год. ЗО хв. 18 жовтня 2001 року до нього додому зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_3 та запропонував зустрітись на розі вулиць Я.Мудрого -Городоцької у м.Львові, щоб переговорити, на що він погодився і вийшов з
квартири. ОСОБА_3 був у нетверезому стані, запропонував
піти разом з ним в бар напроти театру ПрикВО по вул. Городоцькій випити кави. В барі, що по вул.
Городоцькій, 65, ОСОБА_3 підійшов до двох незнайомих йому чоловіків, що стояли біля барної стійки, привітався з ними та почав розмовляти з одним з них -ОСОБА_1. Спочатку розмова між ними була спокійною, а згодом на підвищених тонах, оскільки ОСОБА_3 обізвав сестру ОСОБА_1 нецензурно. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_1 залишити бар і йти геть, а той не хотів виходити, однак вийшов. Він, ОСОБА_4, разом з ОСОБА_3 та ще одним незнайомцем присіли за столик біля барної стійки, замовили та
випили по 50 гр. горілки. ОСОБА_3 сидів спиною
до входу. Потім до бару знову зайшов ОСОБА_1, який
перед тим конфліктував з ОСОБА_3, підійшов до нього ззаду і
наніс 5-6
ударів ОСОБА_3 ножем в різні ділянки тіла - шию та спину. ОСОБА_3 впав на підлогу, а він,
ОСОБА_4, побачивши в руках підсудного ножа, схопив його за
руку і так тримаючи, пройшов з ним до виходу з бару.
ОСОБА_3 піднявся з підлоги, однак, пройшовши декілька кроків, знову впав. Побачивши закривавленого брата, залишив ОСОБА_1, повернувся назад, щоб допомогти потерпілому, згодом вибіг на вулицю зупинити автомобіль та доставити ОСОБА_3 в лікарню. Швидка допомога забрала ОСОБА_3 до лікарні, де він через добу
помер;

показами свідка ОСОБА_6 в ході досудового слідства (а.с.47-48), оголошеними в судовому засіданні, що 18 жовтня 2001 року разом з барменом ОСОБА_7 знаходились на зміні в барі по вул. Городоцькій, 65 у м.Львові, куди біля 01 год. ЗО хв.
зайшов ОСОБА_3, їх постійний
клієнт, разом із двома незнайомими особами замовили горілки та сіли за столик. За столиком між ОСОБА_3

та одним з хлопців ОСОБА_4 почалась розмова про якусь дівчину, в ході чого вони стали сваритись, шарпатись та вийшли на вулицю. Біля

02 години ночі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знову повернулись до бару.

ОСОБА_3 сів за столик, за яким перед тим сидів, а ОСОБА_1

розрахувавшись за випивку, пішов з бару. Через деякий час
до бару

знову повернувся ОСОБА_1. Вона, будучи в кухні, почула з
залу шум та

крики, а коли вийшла, то побачила ОСОБА_3 в крові біля
барної

стійки, а брат ОСОБА_3 з незнайомцем тримали за руки
ОСОБА_1, в

якого в одній з рук був кухонний ніж. В подальшому
ОСОБА_1 вирвався

від двох чоловіків і вибіг з ножем з бару на вулицю. Для
потерпілого

ОСОБА_3 зупинили таксі, щоб доставити у лікарню;

аналогічними показами свідка ОСОБА_7 в ході досудового слідства (а.с.45-46), оголошеними в судовому засіданні;

- показами свідка ОСОБА_8 в ході досудового слідства (а.с.4 9-

51) , оголошеними в судовому засіданні, оскільки така відмовилась

свідчити по справі в судовому засіданні у відповідності з ст. 63

Конституції України щодо свого сина, що в ніч з 17 на 18
жовтня 2001

року її син ОСОБА_1 прийшов додому та попросив 20 грн., щоб

розрахуватись в барі „Палестина", і пішов. Через вікно бачила, як

якийсь чоловік в червоній олімпійці виштовхав з бару її сина. Більше

сина не бачила;

протоколом ставки віч-на-віч між підсудним ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_4 (а.с), де свідок підтвердив свої пояснення щодо події 18 жовтня 2001 року;

·
протоколом огляду місця події від
жовтня 2001
року (а.с.) - бару „Палестина" по вул. Городоцькій, 65 у м.Львові, де мала місце подія 18 жовтня 2001 року;

·
протоколом відтворення обстановки та
обставин місяця події від 18 січня 2007 року з участю підсудного (а.с.178-179), де останній дав пояснення з приводу
згаданої події 18 жовтня 2001 року, а саме, конфлікту та бійки підсудного з потерпілим на сходовій клітці третього поверху будинку, де ОСОБА_9 скинув ОСОБА_10 догори
ногами через перила поверху донизу;

·
протоколами пред'явлення
фотознімків для впізнання свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_7
(а.с.о,79) від 22 листопада 2001 року, де вони впізнали ОСОБА_1 як особу, що 18 жовтня 2001 року в приміщенні бару ТзОВ „Бінп-ЛТД" конфліктував з ОСОБА_3 та в подальшому
наніс йому ножем тілесні ушкодження;

·
висновком судово - медичної
експертизи № 143/2001, згідно якого вбачається, що
причиною смерті ОСОБА_3 були численні колото-різані рани тіла з пошкодженням пахвової артерії, вени шиї, дрібних
кровоносним судин інших ділянок тіла, які ускладнились геморагічним шоком важкого ступеню, правобічним пневмотораксом, респіраторним дистрес - синдромом дорослих (шокова легеня), застійною пневмонією, постгеморагічною анемією, що призвело до гострої серцево - судинної
недостатності. При судмедекспертизі трупа ОСОБА_3 виявлено слідуючи ушкодження: рана по передній поверхні правово передпліччя

3 пошкодженням
пахвової артерії, рана на передній поверхні шиї з

переходом на нижньо-щелепову ділянку з пошкодженням вени шиї,

поверхнева рана в ділянці тіла грудної кістки, рана по внутрішній

поверхні
середньої третини лівого передпліччя з пошкодженням м"язів, рани лівої та
правої поперекових ділянок, рана лівої сідниці. В рани в кількості семи, утворились від дії колючо -ріжучого предмету незадовго до поступлення в лікарню 18 жовтня 2001 року, були небезпечними для життя,
ускладнились шоком та постгеморагічною анемією, що
призвело до смерті, відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження у живої особи. Рани могли бути спричинені ножем. В крові ОСОБА_3 при поступленні в лікарню виявлено 1,46 промілле етанолу, що свідчить про стан алкогольного сп'яніння (а.с.54-58).

Таким чином, винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю зібраними в ході досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений
вище.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 своїми умисними діями протиправно заподіяв смерть потерпілому, чим вчинив злочин, передбачений ч.І ст. 115 КК України.

Суд вважає, що визнання підсудним своєї вини частково у вчиненому ним злочині, свідчить про намагання останнього уникнути
відповідальності за вчинене, розцінюється судом як спосіб захисту. Дані ним
показання як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні суд оцінює
критично.

Підстав до перекваліфікації його дій щодо вчинення ним злочину в стані сильного душевного хвилювання суд не вбачає жодних, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства доведена повністю зібраними в ході досудового слідства та перевіреними судовому
засіданні доказами.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує ступінь важкості вчиненого, особу винного, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, часткове визнання ним своєї вини, щире розкаяння у вчиненому,
позитивні характеристики за місцем праці та проживання,
наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини вчиненого, а також тривале перебування підсудного
в розшуку і вважає за необхідне
обрати йому покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази по справі - одяг потерпілого ОСОБА_3 підлягає знищенню.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 115 КК України та призначити йому
покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1.
рахувати з 04 січня 2007 року.

Речові докази по справі - одяг потерпілого ОСОБА_3, що знаходиться в камері зберігання речових доказів прокуратури Галицького
району м.Львова, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з дня вручення йому копії вироку, через районний
суд.