Справа № 438/1400/14-к
Номе провадження 1-кп/438/12/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року Бориславський міський суд
Львівської області
в складі головуючого: судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
30.10.2002 року місцевим судом м.Борислава за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ст.70 КК України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі;
18.12.2008 року Роздільнянським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
18.06.2009 року Самбірським міським судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
26.08.2009 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2013 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений із невідбутим терміном покарання 8 місяців 10 днів;
18.06.2014 року Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст.263, ст. 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
25.07.2014 року Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст.263, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, згідно довідки в.о. начальника Держівської ВК-110 від 05.02.2015 року №10/110-9/176 невідбутий строк покарання станом на 05.02.2015 року складає 3 роки 1 місяць 18 днів позбавлення волі,
за ст.395 КК України,
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
27.12.2013 ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі та відбув за своїм постійним місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 10.06.2014 ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік із такими обмеженнями, а саме: заборона виходу з квартири з 22.00 год. до 06.00 год.; заборона виїзду в особистих справах за межі міста Борислава без дозволу міліції; реєстрація в міліції 4 рази на місяць; заборона відвідувати магазини, пивні бари, кафе, ресторани та інші місця, де продають алкогольні напої на розлив.
ОСОБА_3 , перебуваючи під адміністративним наглядом з 11.08.2014 до 16.09.2014, без поважних причин і повідомлення працівників міліції, самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_1 з метою ухилення від адміністративного нагляду та проживав за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .
Так, ОСОБА_3 , в порушення встановлених йому обмежень - 15.08.2014, 22.08.2014, 05.09.2014 та 12.09.2014, не з`являвся на реєстрацію в Бориславський МВ ГУМВС України у Львівській області та під час проведення перевірок 11.08.2014 о 23 год. 10 хв., 13.08.2014 о 22 год. 32 хв., 16.08.2014 о 23 год. 15 хв., 19.08.2014 о 01 год. 35 хв., 22.08.2014 о 02 год. 15 хв., 25.08.2014 о 02 год. 40 хв., 28.08.2014 о 03 год. 25 хв., 31.08.2014 о 23 год. 14 хв., 02.09.2014 о 23 год. 38 хв., 04.09.2014 о 01 год. 27 хв., 07.09.2014 о 23 год. 44 хв., 09.09.2014 о 22 год. 13 хв., 12.09.2014 о 01 год. 54 хв., 14.09.2014 о 22 год. 38 хв., без поважних причин був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , не повідомивши працівників міліції про своє місце перебування.
Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила адміністративного нагляду, тобто з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив своє місце проживання, чим скоїв злочин передбачений ст. 395 КК України.
Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.
Також вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.395 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін. Відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є: обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 та 424, а для обвинуваченого ОСОБА_3 також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: обвинувачений має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, у вчиненні якого його обвинувачують, а також такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати право на захист, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім цього, підозрюваний цілком розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст..473 КПК України.
Підозрюваний цілком розуміє: характер пред`явленого обвинувачення за ст.395 КК України, щодо якого він визнає себе винуватим, а також призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 395 КК України у виді 1 /одного/ місяця арешту.
Крім цього, сторони цілком розуміють положення ч.1 ст.476 КПК України, а саме, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, передбачений ст.395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При укладенні угоди від 22 вересня 2014 року про визнання винуватості прокурором враховані обставини, передбачені ст.470 КПК України, а зміст угоди від 22 вересня 2014 року про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Судом під час судового засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 що він цілком розуміє:
1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснено.
3) характер обвинувачення за ст.395 КК України, щодо якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання 1 /один/ місяць арешту.
Суд також переконався у судовому засіданні, що укладення між сторонами 22 вересня 2014 року угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом перевірено і встановлено, що угода від 22 вересня 2014 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що угода від 22 вересня 2014 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості може бути затверджена судом, та на підставі угоди повинен бути ухвалений вирок і обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.
Керуючись ст.9, ч.2 ст.373, ч.ч.1,2, п.2 ч.3, п.2 ч.4 ст.374, ч.3, ч.4, ч.6, ч.7 ст.474, ст.475 КПК України,
суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання за ст.395 КК України у виді 1 /одного/ місяця арешту.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05.02.2015 року повністю приєднати невідбуту частину покарання 3 роки 1 місяць 18 днів позбавлення волі за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25.07.2014 року і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків 3 /три/ роки 2 /два/ місяці 18 /вісімнадцять/ днів позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 лютого 2015 року.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного Суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_4

С У Д Д Я: