Справа № 11-277/07 Головуючий
у 1 інстанції Остапук В.І.
ст. ст.27 ч.3, 28 ч.3, 201 ч.2; Доповідач в апеляційній інстанції Матат О.В.
15 ч.2, 27 ч.3, 28 ч.3, 201 ч.2, ч.3; 209 ч.3, 212 ч.2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 18 травня 2007 р.

Колегія
судців судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді Матата О.В.

судців Силки ГЛ., Лозовського А.О.

з участю прокурора Жельчика І.В.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5. розглянувши
в судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Жельчика І.В., який брав участь
у суді першої інстанції, потерпілих ОСОБА_6.
та ОСОБА_7. на постанову
Луцького міськрайонного суду
від 20 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною
постановою з кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
яких засуджено за інші злочини, - виділено в окреме провадження справу, що
стосується обвинувачення ОСОБА_1 за ст.ст. 27 ч.3, 28 ч.3, 201 ч.2; ст.ст. 15
ч.2, 27 ч.3, 28 ч.3, 201 ч.2; ст.ст. 27 ч.3, 28 ч. 3, 212 ч.2; 27 ч.3, 209 ч.3
КК України; ОСОБА_2. за ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2; 15 ч.2, 28 ч.3, 201 ч.3; 28 ч.
3, 212 ч.2; 209 ч.3 КК України; ОСОБА_3 за ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2; 15 ч.2, 28
ч.3, 201 ч.2; 28 ч. 3, 212 ч.2; 209 ч. 3 КК України і в цій частині справу
направлено прокурору Волинської області для проведення додаткового
розслідування.

Досудовим
слідством ОСОБА_1, ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. обвинувачуються в тому, що разом з іншими особами та з
використанням інших осіб займалися контрабандою транспортних засобів, ухиленням
від сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів, легалізацією
здобутого злочинним шляхом майна, діючи в складі організованої злочинної групи.

2

Суд дійшов
висновку про неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому
засіданні. Звернуто увагу на відсутність розмежування дій підсудних, на те, що
неконкретизовані дії «керівника і організатора» злочинного угрупування ОСОБА_1
Запропоновано встановити конкретні обставини для визначення ролі кожного, хто
був причетний до контрабанди і інших злочинів, пов'язаних з нею.

Прокурор, який
брав участь у розгляді справи, в поданій ним апеляції просить скасувати постанову місцевого суду і направити справу на новий
судовий розгляд. Він вважає, що конкретну роль кожного з підсудних у
злочинах можна було встановити під час судового розгляду справи і на цій стадії
прокурор міг змінити обвинувачення на більш конкретне.

Потерпілі
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. також подали апеляції, де зазначають, що у справі є
достатньо доказів про те, що підсудні шляхом шахрайства заволоділи їхнім
майном. Вони, також просять скасувати постанову і направити справу на новий
судовий розгляд.

Вислухавши
доповідача, який виклав суть постанови і доводи апеляції, прокурора, який її
підтримав, засуджених за іншими епізодами обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3,
захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5., які всі вважають апеляцію безпідставною, а постанову суду
такою, що не підлягає скасуванню, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність залишення постанови суду про виділення
із справи її частини з направленням на додаткове розслідування - без зміни і
апеляцій прокурора, потерпілих - без задоволення.

Неповнота досудового слідства фактично не оспорюється.

В апеляціях
потерпілих ОСОБА_6. і ОСОБА_7. взагалі не обґрунтовується необхідність
скасування постанови і повернення в цій частині справи на новий розгляд.

Прокурор Жельчик
І.В. в апеляції посилається на роз'яснення, що викладені у Постанові № 2 від 11
лютого 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування
судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування», а також на те, що відповідно до ч.1 ст. 281 КПК
України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового
розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового
слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Він вважає, що суд був
зобов'язаний обговорити питання про зміну неконкретного обвинувачення та про
доповнення судового слідства для усунення його неповноти.

Доводи апеляції
прокурора спростовуються змістом оскарженої ним постанови щодо необхідності
встановлення нових обставин для перевірки законності обвинувачення, усунення
неповноти досудового слідства.

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду України, на яку посилається апелянт, - виклик
і допит нових свідків, витребування документів, давання судових доручень на
підтвердження чи спростування позицій сторін допускається тільки за їх
клопотанням.

3

Згідно протоколу судового засідання в кінці судового слідства з'ясовувалося
питання про можливість його закінчення, надавалася можливість учасникам
розгляду справи заявити клопотання, доповнення.

Прокурор не
заявив клопотання про надання йому можливості змінити обвинувачення,
конкретизувати його, вважав за необхідне закінчувати судове слідство, не просив
про давання судового доручення, а суд не міг ініціювати такі питання під час
проведення судового слідства, оскільки вони стосуються встановлення нових
обставин, усунення неповноти досудового слідства при неможливості цього у
судовому засіданні.

Вказівки суду
першої інстанції, які дані в постанові, спрямовані на встановлення істини у
справі і тому вони підлягають виконанню під час додаткового розслідування.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА:

Апеляції
потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_7. та прокурора Жельчика І.В. залишити без
задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- без зміни.