Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Пойди М.Ф.,

суддів:
Бех М.О., Кульбаби В.М.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула 18 грудня 2014 року в судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу
за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2
на вирок Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04
липня 2014 року щодо ОСОБА_4

Вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено:

Задоволено частково цивільний позов
потерпілої ОСОБА_5, стягнуто 1164 грн. 39
коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної
шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів
та судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
04 липня 2014 року вирок районного суду
залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_4 21 березня 2010
року перебував у стані алкогольного
сп'яніння в приміщенні поштового
відділення № 53 по вул. Артема, 59/65, у м.
Києві, де користувався послугами
інтернету, переглядаючи сайти
порнографічного характеру. В цей час до
нього підійшов малолітній ОСОБА_6
(ІНФОРМАЦІЯ_2). З метою розбещення
малолітнього, ОСОБА_4, зав'язав із ним
розмову та вчинив щодо нього розпусні
дії: оголив статевий орган, та спонукав
малолітнього його маструбувати.

У касаційній скарзі захисник
засудженого ОСОБА_2 ставить питання про
скасування вироку та ухвали суду,
закриття кримінальної справи за
недоведеністю вини ОСОБА_4 у вчиненні
злочину. Стверджує, що вирок суду
обґрунтовано доказами, здобутими з
порушенням вимог
кримінально-процесуального закону.
Зокрема, показання малолітнього
потерпілого відібрано без участі
педагога. Показання свідків є
непрямими, похідними від показань
малолітнього, і не спростовують
показань засудженого про обставини
події.

Заслухавши доповідача, пояснення
захисників на підтримку скарги,
прокурора котрий заперечив проти
скарги захисника, та вважав, що скарга
задоволенню, а судові рішення
скасуванню не підлягають, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини
засудженого у скоєнні злочину за
встановлених у вироку обставин
підтверджуються сукупністю доказів,
оцінених судом відповідно до вимог КПК
України 1960 року.

Зокрема, судом обґрунтовано взято до
уваги наступні докази.

В судовому засіданні засуджений
ОСОБА_4, визнав, що перебував на місці
події злочину, де знаходився також
малолітній потерпілий.

На досудовому слідстві ОСОБА_4 визнавав
встановлені судом фактичні обставини
злочину та показав де, коли, з якою
метою та яким способом вчинив розпусні
дії щодо малолітнього.

Доводи захисту про те, що такі
показання були здобуті в результаті
незаконних методів слідства
перевірялися судом та не знайшли свого
підтвердження.

В показаннях, даних на досудовому
слідстві та перевірених судом, ОСОБА_4
детально, в подробицях вказував на
обставини вчинення злочину, в тому
числі, наводив обставини, про які
працівники органу досудового слідства
не знали та не могли знати.

Показання засудженого про обставини
злочину збігаються із показаннями
потерпілого та осіб, які перебували на
місці події, та осіб, яким стало відомо
про злочин зі слів малолітнього
потерпілого.

За висновками амбулаторної
комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи
малолітній ОСОБА_6 є психічно здоровою
дитиною, розвиток якої відповідає її
віку.

Суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що малолітній правильно
відтворив події, які мали місце з ним.

В силу свого розвитку, придумати
встановлені обставини злочину він не
міг. У близьких до потерпілого осіб не
було підстав обмовити засудженого у
злочині.

Наведені докази у своїй сукупності
спростовують доводи скарги про те, що
судом необґрунтовано взято до уваги
показання малолітнього потерпілого та
його близьких.

Допит потерпілого проводився у
відповідності до вимог ст.ст. 167, 168, 171
КПК України 1960 року (протокол допиту
потерпілого т. 1 а.с. 105-107).

Як убачається зі змісту ухвали, суд
апеляційної інстанції перевірив
доводи апеляційної скарги захисника,
дав на неї відповіді і своє рішення
належним чином вмотивував.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 04
липня 2014 року відповідає вимогам ст. 377
КПК України 1960 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає доводи скарги захисника
безпідставними, а касаційну скаргу
такою, що задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 395, 396 КПК України 1960 року, п. п.
11, 15 розділу Х1 «Перехідні положення»
КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 04 липня
2014 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Судді:

Пойда М.Ф. Бех М.О.

Кульбаба В.М.