Справа № 1-17/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2011 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Буячок Л.І.

при секретарі Майхрук Н.М.

з участю прокурора Сипень В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця смт.Ланівці, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні двоє дітей, не працюючого, не судимого в порядку ст.89 КК України

за ч.2 ст.297 КК України

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2011 року біля 20 год. ОСОБА_1 з корисливих мотивів з метою заволодіння предметами, що знаходяться на кладовищі в с.Білка Лановецького району, шляхом демонтажу зняв частину металевої огорожі на могилі родичів ОСОБА_2, чим заподіяв їй матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн.

Цього ж дня підсудній, продовжуючи свій злочинний намір, викрав з могили родичів ОСОБА_3 частину металевої огорожі, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 490 грн.

В судовому засіданні, як і під час досудового слідства, ОСОБА_1 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині та заявив клопотання не досліджувати докази фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

При цьому підсудній пояснив, що в минулому він вже був неодноразово судимий, однак в даний час, не маючи можливості працювати, він вирішив викрасти із могил, що знаходяться на цвинтарі села Білка Лановецького району, металеві огорожі.

В нічну пору 22 січня 2011 року він зняв металеву огорожу з могили родичів сімї ОСОБА_2, яку заніс додому і заховав на сіні у стодолі. Потім він повернувся і мав намір ще викрасти половину огорожі з могили родичів ОСОБА_3 Оскільки цього разу секція огорожі була важча, він не міг занести її додому, тому потягнув її по снігу до кута цвинтаря, де заховав у кущах. Викрадені огорожі він мав намір здати на пункт прийому металобрухту. Однак наступного дня до нього прийшла ОСОБА_2, яка вимагала, щоб він повернув викрадену огорожу. Боячись відповідальності, він жінці пояснив, що огорожу не викрадав.

Згодом він повернув викрадені ним секції огорож на місця, оскільки приїхали працівники міліції і він зізнався в скоєному.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили суд, що на даний час підсудній поставив огорожі на місце, тому вони не наполягають на його суворому покаранні і не мають до нього претензій.

Крім визнання вини у вчиненому злочині самим підсуднім, його вина стверджується доказами, зібраними органами досудового слідства, які судом не досліджувалися, так як ОСОБА_1 не заперечує їх фактичних даних.

Враховуючи наведені по справі обставини, суд прийшов до висновку про доведеність злочину, вчиненого підсуднім ОСОБА_1, дії якого вірно кваліфіковано органом попереднього розслідування за ч.2 ст.297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині.

Із врахуванням наведеного, а також зважаючи на матеріальне положення сімї винного та стан його здоровя, також на те, що на утриманні в нього двоє малолітніх дітей, з врахуванням думки потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не наполягають на його суворому покаранні, суд вважає, що за наявності наведених обставин в сукупності, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, можливим призначити основне покарання за ст.297 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті звинувачення, у вигляді обмеження волі .

Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні у потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, а саме: частини огорож підлягають поверненню цим потерпілим.

Керуючись ст.ст. 323,324, 328 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.297 КК України і призначити йому покарання за цією статтею, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді обмеженням волі строком на 1 (один) рік.

Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні у потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме: частину металевої огорожі, розміром 1х1,65 м. повернути ОСОБА_2; частину металевої огорожі, розміром 1х2,45 м. - повернути ОСОБА_3. Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком чинності залишити попередню - підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд .

Суддя: ОСОБА_4