Справа № 4-298 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2008 року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого
- судді Поповича С.С.

з участю
секретаря Черкес У.О.

прокурора ОСОБА_4

заявника ОСОБА_2., він
же представник заявниці ОСОБА_1 згідно довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Івано-Франківську справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову старшого
прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4від 21 березня
2008 року про відмову у порушенні кримінальної справи , -

у с т
а н о в
и в :

09
серпня 2004 року ОСОБА_2, надалі “ОСОБА_1”, звернувся зі скаргою до прокурора
Івано-Франківської області про порушення кримінальної справи по факту
службового підроблення першочергових слідчих документів по кримінальній справі
по факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01 грудня 2000 року
приблизно о 23 год. 55 хв. з його братом ОСОБА_3. котрий трагічно загинув
внаслідок цієї ДТП, зазначивши, що було сфальсифіковано параметри розміщення
автомобіля ОСОБА_5 після зіткнення з пішоходом в схемі ДТП та протоколі огляду
місця події котрий як вбачається з матеріалів справи було складено в ніч з 01
на 02 грудня 2000 року ( а.с. 1 ). І як вбачається з матеріалів перевірки
вказаний протокол та схему до нього складав та оформляв на той час слідчий з
особливо важливих справ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6., надалі
“слідчий”.

Цю заяву
і слід вважати повідомленням про злочин та приводом для проведення відповідної
перевірки і вирішення питання порушити чи ні за виясненими обставинами
кримінальну справу за фактом службового підроблення.

Як
вбачається з матеріалів зібраних працівниками прокуратури Івано-Франківської
області починаючи з 2004 року за результатами перевірки звернення ОСОБА_1
неодноразово виносились постанови про відмову у порушенні кримінальної справи
щодо ОСОБА_6., котрі впослідуючому скасовувались судом. Скасовуючи постанови
прокурора по аналогічних постановах про відмову у порушенні кримінальної справи
суди виходили з того, що при вирішенні питання про те є чи ні підстави для
прийняття кінцевого рішення не було належно проведено тих чи інших перевірок та
не вияснено необхідних обставин.

І востаннє постановою прокурора
відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4, надалі “прокурор”, від
21 березня 2008 року відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_6 на підставі ст. 6 п. 2 КПК
України.

Дана
постанова є предметом розгляду по справі.

Заслухавши
сторін, вивчивши заяву ОСОБА_1 та зібрані по ній матеріали і визначаючись у
питанні підлягає чи ні скарга до задоволення суд виходить з наступного.

Відповідно
до змісту ст. 94 ч. 2 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки
в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

У ст. 4
КПК України зазначено, що слідчий чи прокурор зобов”язані вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб винних у
вчиненні злочину.

Ст. 98
КПК України передбачає, що при наявності приводів і підстав, зазначених у ст.
94 КПК України слідчий чи прокурор зобов”язані винести постанову про порушення
кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю
кримінального закону, за ознаками якої порушується справа.

Проте
обов”язок щодо порушення кримінальної справи слідчий чи прокурор мають тільки
тоді коли є не тільки приводи, але і підстави для порушення кримінальної
справи, тобто є фактичні дані котрі вказують на те, що саме та чи інша особа
вчинила злочин передбачений тією чи іншою конкретною статтею КК України. Якщо ж
таких підстав в ході перевірки не встановлено, то слідчий чи прокурор
зобов”язані відмовити у порушенні кримінальної справи.

Звернень
ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи по інших фактах, крім зазначеного
вище, не було. Тому суд вважає, що при вирішенні питання про законність
оскаржуваної постанови прокурора про відмову у порушенні кримінальної справи
слід виходити з того, що приводами для вирішення питання порушити чи ні
кримінальну справу мали б бути тільки ті обставини про які вказував ОСОБА_1 у
своїй заяві де просив про порушення кримінальної справи.

У своїх
поясненнях з приводу вказаних у заявах ОСОБА_1 обставин слідчий дав письмові
пояснення у яких вказав обставини при яких складався вказаний вище протокол та
схема до нього, з цього приводу допитувались в якості свідків особи, що
приймали участь у огляді місця події, складанні протоколу, проведенні обмірів,
підписували ці документи як поняті і які підтвердили той факт, що на місці ДТП
дійсно проводились слідчим ті чи інші проміри, складалась схема котру підписали
і вони, вважають що дані там зазначені правильно. Дійсно у 2001 році на місці
події інший слідчий з участю інших понятих склав інший протокол огляду з
вказанням інших промірів, а у 2004 році на підставі пояснень свідка очевидця
ДТП було складено ще один протокол у якому ще інші дані щодо тих чи інших
відстаней.

Ст. 366
ч. 1 КК України передбачає, що злочином для кваліфікації за цією статтею є
службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів а також складання
і видача завідомо неправдивих документів.

По
кримінальній справі по факту ДТП в ході якої трагічно загинув син та брат
заявників досудове слідство ще не закінчено і на даний час і в розпорядженні
слідчих, що проводили розслідування по факту ДТП, що мала місце 01 грудня 2000
року, були всі три вказані вище протоколи огляду та схеми до них на підставі
яких слідчі мали можливість ставити на вирішення експертів ті чи інші питання з
врахуванням ряду вихідних даних, в тому числі уточнених. Ті дані, що зазначені
у первинному протоколі та схемі не мали і не мають вирішального значення для
вирішення питання про те вчинив чи ні злочин ОСОБА_5.

І якщо слідчий в ході складання вказаного протоколу та
схеми і допустив ті чи інші неточності, то вони, як зазначено в оскаржуваній постанові, дійсно
не вплинули на об”єктивність тих чи інших слідчих дій проведених в ході
розслідування справи по факту ДТП.

Суд
вважає, що всі ті доповнення про які вказують заявники у своїх зверненнях до
суду оскаржуючи винесені прокурором постанови які на їх думку дають підстави
вважати що слідчий вчинив злочин ( в тому числі і перевищення своїх службових
повноважень ) не повинні розглядатись судом як приводи та підстави для
порушення кримінальної справи у порушенні якої відмовлено оскаржуваною
постановою, оскільки вони не були вказані у заяві про порушення кримінальної
справи і не були предметом дослідження та перевірки при вирішенні питання про
порушення кримінальної справи.

Викладене
вище дає підстави прийти до висновку, що у діях слідчого по факту вказаному
ОСОБА_1 у заяві від 09 серпня 2004 року дійсно відсутні ознаки злочину передбаченого
ст. 366 КК України, а тому суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної
постанови.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.
130, 213 п. 1, 214, 236-6 КПК
України, суд -

п о с
т а н о в
и в :

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування постанови
старшого прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4від 21
березня 2008 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6.
залишити без задоволення..

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя С .С.
Попович

копія вірна :