У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кузьменко О.Т., Мороза М.А.,

за участю прокурора

Парусова А.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 3 квітня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора Вінницької
області на постановлене судове рішення щодо засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

вироком Ямпільського районного суду
Вінницької області від 3 квітня 2007 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого,

-за ч.2
ст.140 КК України 1960 року на 4 роки позбавлення волі;

-за ч.2
ст.140 КК України 1960 року на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК
України за сукупністю злочинів на 5 років позбавлення волі, а на підставі ст.75
КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік та покладено обов”язки, передбачені ст.76 КК України.

За ч.3 ст.140 КК України 1960 року та ч.5 ст.185 КК України ОСОБА_1
виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1 засуджено за те, що він 19 лютого
1999 року о 1 год. ночі з невстановленими особами під”їхав на автомобілі до
гаражів на АДРЕСА_1, зірвав навісний замок з дверей гаража ОСОБА_2 і викрав 30
мішків грецьких горіхів на загальну суму 2.790 грн.

14 квітня 2001 року він же з невстановленими особами о 22 год. приїхав до
ПМК 17 смт.Томашпіль, проник у приміщення столярного цеху, звідки викрав шкури
великої рогатої худоби, спричинивши ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму
11.250 грн.

Також ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що в період з 1999 по 2002 рік він
входив до організованої та очолюваної ОСОБА_4 злочинної групи, в складі якої
вони заволоділи чужим майном на загальну суму 128.751,98 грн.

У касаційному поданні прокурор у зв”язку із немотивованим виправданням ОСОБА_1 за ч.3 ст.140 КК
України 1960 року та 185 ч.5 КК України, неправильним застосуванням
кримінального закону і м”якістю призначеного засудженому покарання, просить
скасувати постановлене судове рішення і направити справу на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
частково підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.334 КПК України
мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначеним місця, часу, способу
вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Мотивувальна частина виправдувального
вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред'явлене підсудному і
визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з
зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Ці вимоги закону судом належним чином
не виконані.

Згідно з обвинувальним висновком
ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні п'яти епізодів крадіжок за
ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України 1960 року та ч.5 ст.185 КК України.

За двома епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_3
ОСОБА_1 засуджено і призначено покарання, за іншими епізодами його виправдано.

Як вбачається із вироку, визнаючи винуватим ОСОБА_1 у вчиненні двох
епізодів крадіжок суд у вироку не навів жодного доказу його вини. Наведені
показання потерпілих і свідків констатують лише факти вчинення крадіжок, а
доказів вчинення їх саме ОСОБА_1 не приведено.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 двічі за ч.2 ст.140 КК України 1960 року як
крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди
потерпілому та як крадіжку з додатковою кваліфікуючою ознакою повторності, суд
не розмежив і не зазначив за якими саме епізодами обвинувачення він
кваліфікував такі дії ОСОБА_1

В порушення вимог ст.334 КПК України виправдовуючи ОСОБА_1 суд не
спростував пред'явлене йому обвинувачення і не зазначив з яких підстав він
визнав його недоведеним.

Зокрема, за ч.5 ст.185 КК України суд у мотивувальній частині вироку лише
зазначив, що оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності його слід
виправдати за недоведеністю причетності до вчинення злочинів, а підстав його
виправдання за ч.3 ст.140 КК України 1960 року взагалі не навів.

Тому, у зв'язку із порушенням судом вимог кримінально-процесуального
закону, вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий
судовий розгляд для постановлення рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне подання прокурора Вінницької
області задовольнити частково.

Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 3 квітня 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити до цього ж суду на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

Судді:

Кузьменко О.Т. Скотарь
А.М. Мороз М.А.