Справа № 507/265/15-к
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2015 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рівне, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянки України, тимчасово не працюючої, із середньою освітою, не одруженої, має на утриманні трьох неповнолітнії дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, 30.11.2014 біля 23.40 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої сварки між нею та співмешканцем ОСОБА_6 , не умисно та не маючи наміру на заподіяння смерті чи спричинення тілесних ушкоджень останньому, проявила недбалість, тобто не усвідомлюючи суспільної небезпеки своїх дії, ножем, котрий взяла зі столу з метою власної безпеки та тримала в праві руці лезом вперед, ненавмисно, розвертаючись в бік ОСОБА_6 , який в цей час перебував в стані алкогольного сп`яніння та наблизився впритул до неї, чого вона не бачила, нанесла один удар в область черева, спричинивши при цьому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: «проникаюче колото-різане поранення лівої частини черевної порожнини з пошкодженням селезінки і брижі товстого кишечника», які згідно висновку судово-медичної експертизи № 74, від 22.11.2014 року та п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (в тому числі в момент спричинення). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 4:00 год., помер в реанімаційному відділенні Любашівської районної лікарні та його смерть перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України за ознакою вбивство, вчинене через необережність.
19 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469,471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.119 КК України, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України. Сторони також узгодили покарання в виді 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75-76 КК України, тобто із звільненням її від відбування призначеного судом покарання, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зобов`язавши ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги, правила КПК України, КК України та просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій, узгоджене між потерпілою та обвинуваченою покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що вона розуміє надані її законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, підпадає під дію ч.3 ст.469 КПК України.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України і умисного невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між потерпілою та обвинуваченою про примирення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в розмірі 294 грн. 84 коп. підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватою за ч.1 ст.119 КК України та призначити узгоджене покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речові докази, які згідно квитанції № 00000864 зберігаються в камері зберігання речових доказів Любашівського РВ ГУМВС України знищити.
Процесуальні витрати в розмірі 294 грн. 84 коп. стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд протягом 30 днів після проголошення в порядку ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1