№ 336/6/15-к
провадження № 1-кп/336/108/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, -
13.12.2014 р. приблизно о 21.30 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись у приміщенні більярдного клубу ПП «Ковтун О.І.», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з більярдного столу розташованого в основній залі зазначеного приміщення, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «LENOVO А 390», в корпусі чорного кольору, імей 1 НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , вартість якого, згідно з висновком експерта сектору економічної та товарознавчої експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 2254 від 19.12.2014 р. становить 1153 грн. 46 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 підтвердили факт укладення в період досудового слідства угоди про примирення та клопочуть про її затвердження.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року, між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яка ними підтримана в судовому засіданні 28.01.2015 року.
Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити мирову угоду. Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про затвердження угоди про примирення між ним та потерпілою, укладеної 30.12.2014 р.
В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ - мобільний телефон «LENOVO А 390», в корпусі чорного кольору, імей 1 НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .
Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області області, шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1