Провадження № 1-кп/702/7/15
Справа № 702/1577/14-к
В И Р О К
І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/7/15 у справі № 702/1577/14-к про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше несудимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду:

прокурора : ОСОБА_4

адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого : ОСОБА_3

потерпілого : ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7 : не з`явилася

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 15 жовтня 2014 року, близько 01 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на стоянці для автомобілів «Таксі», що розташована напроти приміщення магазину «Універмаг», що по вул. Леніна 113 в м. Монастирище Черкаської області, без дозволу власника автомобіля, шляхом підбору ключа до водійських дверцят проник всередину автомобіля ВАЗ-2107 державний номерний знак НОМЕР_1 та за допомогою підібраного ключа запустивши двигун вказаного автомобіля, виїхав з автомобільної стоянки, чим вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Монастирищенським РП ДАІ УМВС України від 13.07.2005 року належить ОСОБА_7 .
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Він же, 15 жовтня 2014 року, близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким останній незаконно заволодів напередодні, та знаходячись на дорозі за 900 м. від с. Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області в напрямку с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, що на території Монастирищенського району Черкаської області, з корисливою метою крадіжки чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно з передньої панелі салону вказаного автомобіля, таємно викрав автомагнітолу «SENCOR-SCD-5045MR(SE)», яка належала ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17 жовтня 2014 року, становить 413,78 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 413,78 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що в 2014 році, точної дати не пам"ятає, він після вживання спирних напоїв вирішив поїхати провідати доньку, яка проживає в с. Рожище Оратівського району Вінницької області. В м. Монастирище, навпроти магазину «Універмаг», на стоянці автомобілів «таксі» побачив автомобіль марки «ВАЗ 2107». Знаку «таксі» на ньому не було, а лише наклейка на дверях. Він був сам, зламав замок автомобіля за допомогою ключа від іншого автомобіля, який був в нього з собою. Після цього він завів автомобіль, зламавши замок та поїхав. Стажу керування автомобілем в нього немає. Біля с. Лукашівка Монастирищенського району в автомобілі закінчилося пальне і він залишив там автомобіль. Перед тим як залишити автомобіль він витягнув з нього для власних потреб автомагнітолу, яку потім заніс в міліцію, тому що працівники міліції його вже розшукували. Працівникам міліції про те, що він залишив автомобіль між селами, не повідомляв. Після заволодіння автомобілем та в ході керування ним, автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме зігнуто бампер автомобіля. Ремонт автомобіля він здійснював за власний кошт. Він щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, не позбавляти волі, більше вчиняти злочини він не буде, зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 06.01.2015 року показав, що 15.10.2014 року, приблизно о 22 год. він залишив свій автомобіль на стоянці по вул. Леніна в м. Монастирище, навпроти магазину «Універмаг». Автомобілем користувався він, але за документами автомобіль належить іншій особі. Спочатку даний автомобіль працював як автомобіль «таксі», а потім він його викупив. На автомобілі були наклейки. Близько 1 години ночі до нього зателефонував батько та повідомив, що його автомобіля на стоянці немає. Після цього вони розпочали пошуки автомобіля, але вони не дали результатів. Лише завдяки встановленим свідкам вдалося з`ясувати хто викрав автомобіль. Автомагнітола, яку обвинувачений забрав з автомобіля належить йому. Автомагнітолу йому повернули працівники міліції, і вона була в робочому стані. Автомобіль також йому повернули, в даний час автомобіль в справному стані і він претензій до обвинуваченого немає. Він особисто його пробачив та вважає, що міра покарання для обвинуваченого не повинна бути пов`язана з позбавленням волі.

Відсутність притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпілий підтвердив і в заяві від 16.01.2015 року.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність від 23.12.2014 року. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Крім повного визнання вини ОСОБА_3 будучи підозрюваним під час досудового розслідування та обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені кримінальних злочинів повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме :

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що в ніч з 14 на 15 жовтня 2014 року він працював в нічну зміну водієм таксі в м. Монастирище. Отримав замовлення близько 0 год. 38 хв. - 0 год. 40 хв. на станцію Монастирище. Коли він повернувся з виклику в м. Монастирище, близько 0 год 50 хв. чи 0 год. 55 хв. то виявив відсутність на стоянці автомобіля свого сина марки «ВАЗ 2107». Він зателефонував до сина та дізнався, що він автомобілем не поїхав. Потім він повідомив на 02 про викрадення автомобіля. Викрадений автомобіль він побачив через три дні. Автомобіль мав механічні пошкодження, а саме пошкоджено праві пасажирські двері, праве крило, задній бампер. Обвинувачений відремонтував автомобіль неякісно та не до кінця;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що в жовтні 2014 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого. В кабінеті знаходився обвинувачений з автомагнітолою в руках і слідчий його допитував. При цьому обвинувачений розповідав, що мав намір поїхати до дочки, взяв автомобіль, але в нього закінчилося пальне і він витягнув з автомобіля автомагнітолу. Після цього він підписав документи по даній дії;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що він працює водієм таксі в ПП ОСОБА_11 . В ту ніч він працював в нічну зміну, тобто з вечора до ранку. Близько о пів на першу ночі він їхав зі сторони вул. Гагаріна, повернув на світлофорі та в районі магазину «Хліб» розминувся з автомобілем марки «ВАЗ 2107». Автомобіль рухався з вимкненими габаритами і світлом. В автомобілі був один чоловік, за кермом, і то був не потерпілий. Приїхав на стоянку таксі він дізнався від ОСОБА_12 , що автомобіль викрадено. Коли він розминався з автомобілем будь-яких пошкоджень на ньому не було;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав, що він був запрошений працівниками міліції в якості понятого. Обвинувачений в його присутності розповідав, що він викрав автомобіль, їздив на ньому по районі, а коли в автомобілі закінчилося пальне він залишив його в с. Лукашівка. Обвинувачений пояснив, що двері автомобіля він відчинив «жигульовським» ключем;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала, що в середині жовтня місяця 2014 року близько 1 години вона знаходилася біля магазину «Універмаг» в м. Монастирище. Вона бачила, що до автомобіля марки «Жигулі», який знаходився на стоянці автомобілів «таксі», близько 100-150 метрів від неї, підійшли два чоловіки. Відчинили автомобіль, передні двері. Сіли в автомобіль та почали його заводити, двигун не завівся. Вона звернула увагу на цей автомобіль тому, що чоловіки коли намагалися його завести не ввімкнули світло. Вона присіла на лавку і вже не бачила скільки чоловіків було в автомобілі коли він розпочав рух;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який показав, що після роботи, приблизно о 23 год. він залишив свій автомобіль на платній стоянці та зустрів знайому своєї доньки ОСОБА_16 . Вони розмовляли з нею та присіли на лавці біля магазину Універмаг. Він сидів до стоянки автомобілів «таксі» спиною та не бачив, що там відбувалося, але ОСОБА_16 сказала лише що біля машини хтось мешкається;

- протоколом огляду місця події від 16.10.2014 року, відповідно до якого оглянуто автодорогу сполученням між с. Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області та с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, де на узбіччі знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з НОМЕР_1 ;

- висновком судової товарознавчої експертизи від 17 жовтня 2014 року, відповідно до якого ринкова вартість б/в автомагнітоли «SENCOR-SCD-5045MR(SE)», з врахуванням зношення в процесі експлуатації, станом на 15.10.2014 року, становить 413 грн. 78 коп.;
- протоколом добровільної видачі від 17 жовтня 2014 року, відповідно до якого в присутності понятих обвинувачений ОСОБА_3 видав працівникам міліції автомагнітолу «SENCOR» модель ND.SCD-5045MR(SE)»;
- протоколом огляду предметів від 17 жовтня 2014 року та постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 17 жовтня 2014 року, відповідно до яких оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до справи авто магнітолу фірми «SENCOR-SCD-5045MR(SE)»;
- протоколом огляду предмету від 16 жовтня 2014 року та постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання до кримінального провадження від 16.10.2014 року, відповідно до яких оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до справи автомобіль ВАЗ-2107 д.н.з НОМЕР_1 .

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчинених злочинів, характеристики обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує призначення покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальні злочини, які Законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, обтяжуючу призначення покарання обставину, однак враховує і пом`якшуючі призначення покарання обставини, його щире каяття у вчиненні злочинів, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків, відношення самого обвинуваченого до вчинених злочинів, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, те, що злочинами не завдано тяжких наслідків, позицію потерпілих, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно та вважає, що з урахуванням всіх наведених вище обставин, особи обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувавши при призначенні покарання ч. 1 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.

Суд підстав для застосування інших видів покарання, передбачених санкціями ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України та ст. ст. 69, 69-1 КК України, не вбачає.
Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

· за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 75-76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. Періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи Цивільний позов відсутній.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ-2107» державний номер НОМЕР_1 , який передано під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_7 , залишити потерпілій ОСОБА_7 , звільнивши її від схоронної розписки;

- автомагнітолу марки «SENCOR-SCD-5045MR(SE), яка передана під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 , звільнивши його від схоронної розписки.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.

Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1