Справа 1 - 7/ 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2007 року апеляційний суд Чернігівської області у
складі :

головуючого -
судді Антипець В. М.

судді -
Борисенка І. П.

народних
засідателів : ОСОБА_20.,

ОСОБА_21,

ОСОБА_22
при секретарі Гой Н. Г.

3 участю прокурорів : Басюка С. В., Шевченко О. О.

захисників -
адвокатів ОСОБА_23, ОСОБА_16, ОСОБА_24 ,

ОСОБА_25., ОСОБА_26

захисників -
родичів ОСОБА_19, ОСОБА_27,
ОСОБА_28,

ОСОБА_29

потерпілих:
ОСОБА_12, ОСОБА_7,
ОСОБА_11 та її

представників
ОСОБА_30 і ОСОБА_31

Розглянув у
відкритому судовому засіданні
в м. Чернігові кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_5 громадянина України, одруженого, який закінчив

4 курси Ніжинського державного педагогічного

університету
імені М. В. Гоголя, факультет історія і право,

працював
міліціонером - водієм взводу патрульно - постової служби

Ніжинського
МРВ УМВС України в Чернігівській області,

раніше не
судимий,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2
пунктами 7, 12 , 296 ч. З КК України.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Прилуки,

Чернігівської
області, громадянина України, який має дві вищі освіти : педагогічну та
юридичну, одружений, має двох дітей: сина ОСОБА_32, 1996 року народження та
дочку ОСОБА_33, 2004 року народження, працював старшим слідчим слідчого
відділення Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області, є жителем
міста Ніжина, Чернігівської області, АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 пунктами 7,12, 296 ч. З
КК України.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця і жителя міста

Ніжина,
Чернігівської області, АДРЕСА_2

громадянина
України, з середньою - спеціальною

освітою,
одруженого, який має двох дітей : дочку ОСОБА_3,

1994 року
народження та сина ОСОБА_41999 року

народження,
працював старшим дізнавачем Ніжинського

МРВ УМВС України
в Чернігівській області, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 пунктами 7, 12 , 296 ч.
З КК України.

ВСТАНОВИВ :

1 червня
2006 року, близько 21 години 30 хвилин, в м. Ніжині, Чернігівської області, на
березі річки Остер, поряд із дамбою - шлюзом, біля вулиці Мирної, підсудний
ОСОБА_5, перебуваючи
в нетверезому стані, використовуючи незначний привід пристав до потерпілого
ОСОБА_6, вчинив з ним сварку. Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які також перебували
в нетверезому стані, приєднались до хуліганських дій ОСОБА_5, стали ображати
ОСОБА_6 нецензурними словами та наступати на нього.

Сприймаючи
дії та вислови підсудних ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спробу нападу потерпілий ОСОБА_6 з метою захисту від
нападників, скориставсь пістолетом з шумовими патронами та вистрілив у повітря.

Проте, після
попереджувального пострілу, підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відійшли на незначну
відстань від потерпілого. Підсудний ОСОБА_5 з власної
ініціативи, повернувсь до місця свого відпочинку, де стояв службовий автомобіль
з ключами в замку запалення та маючи намір вчинити навмисне вбивство
потерпілого, сів в службовий автомобіль та став

їхати
автомобілем на потерпілого ОСОБА_6 який став відходити від місця свого
відпочинку та уникати наїзду автомобіля.

Після зупинки автомобіля, підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
повернулися до потерпілого ОСОБА_6, який тримав пістолет в руці, направлений в
їхній бік та просив не підходити. Скориставшись тим, що увага потерпілого
звернута на інших, підсудний ОСОБА_5, реалізуючи свій намір на позбавлення
життя потерпілого, взяв із службового автомобіля ліхтар довжиною 49, 8 см., вагою 1466
грамів, та з цим ліхтарем напав на потерпілого ОСОБА_6, який вистрілив у
ОСОБА_5 з
пістолета шумовим патроном, проте не зміг зупинити нападника. Той наніс ОСОБА_6
із значною силою удар ліхтарем в область лівої частини голови. Від удару
потерпілий упав на траву і втратив свідомість. Не дивлячись на це, ОСОБА_5 продовжував
наносити йому удари ліхтарем по голові та тулубу. Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
били лежачого потерпілого ногами по тулубу та ногах.

Потерпілу ОСОБА_7, яка кинулась закрити ОСОБА_6 своїм
тілом, підсудні також побили, штовхаючи її руками і ногами.

Внаслідок ударів заподіяних підсудним ОСОБА_5 потерпілий
ОСОБА_6 одержав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової
травми, синців і крововиливів у м'які тканини потиличної тім'яної і лівої
завушної ділянок, багатоуламковий перелом кісток основи і склепіння черепа,
крововилив в тверду мозкову і під м'яку мозкову оболонки, руйнування та забій
головного мозку в лівій потиличній долі, від яких помер, не приходячи до
свідомості, в лікарні.

Від ударів ніг підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 були
заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої
травми грудної клітки, яка утворилась не менше як від п'яти ударів в різні
поверхні грудної клітини, понад двадцять синців, саден та крововиливів в
підшкірно - жирову клітковину та м'язи.

Потерпіла ОСОБА_7, яка намагалась припинити хуліганські дії, внаслідок
побиття підсудними ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одержала легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді закритої черепно -
мозкової травми із струсом головного мозку, синець та садна верхньої повіки
правого ока, крововилив під кон'юнктиву правого ока, підшкірну гематому
тім'яної області, синці передпліч та передньої поверхні грудної клітки.

Допитаний у
судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_5 свою вину в
пред'явленому звинуваченні визнав частково, вказуючи, що коли він з
ОСОБА_8проходив неподалік від місця відпочинку ОСОБА_6, той в грубій формі
зробив їм зауваження, щоб не ходили і не заважали відпочивати. Після чого встав
з покривала, витягнув пістолет зовні схожий на бойовий і став погрожувати їх
перестріляти. Перший попереджувальний постріл пролунав у них над головами. Вони
злякались, ОСОБА_8 упав під деревом,
ховаючись від обстрілу,
а він кущами
побіг до місця
свого

відпочинку.
Службовий автомобіль він взяв лише з метою закрити від обстрілу ОСОБА_8, який
ховавсь за деревом і був під прицілом у ОСОБА_6.

На автомобілі він під'їхав до місця інциденту і зупинив його так, щоб
закрити автомобілем ОСОБА_8 від ОСОБА_6. В автомобілі знаходивсь ліхтар, яким
користувались в службових цілях. Він взяв цей ліхтар, вийшов з автомобіля і
коли дійшов до багажника, в його сторону пролунав постріл. Щоб відібрати зброю
у ОСОБА_6, він побіг до нього і ударив ліхтарем по голові, після чого відійшов
від потерпілого і ударів не наносив.

В його присутності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 потерпілого
ОСОБА_6 не били, він бачив лише як вони стояли біля потерпілого. Потерпілу
ОСОБА_7 він також не бив. Вона дійсно кричала: „що ви наробили, ви його
вбили", - після чого він подзвонив черговому в міліцію та попросив його
викликати швидку допомогу.

Потерпілий ОСОБА_6, лежав на траві , проте був живий, в нього
прослуховувавсь пульс та дихання. Наміру вбити ОСОБА_6 він не мав, злякавсь
пострілу та зброї, а тому діяв відповідно до Закону про міліцію, щоб
нейтралізувати правопорушника.

Підсудний ОСОБА_1 своєї вини в пред'явленому звинуваченні не визнав,
пояснив, що в той день в нього був день народження і він його святкував із
своїми співробітниками на березі річки. Дійсно вони вживали спиртні напої,
проте поводились належним чином і ні до кого не чіплялись.

Коли він став збирати речі на місці відпочинку, спочатку
відійшли ОСОБА_8 з ОСОБА_5, після чого пішов ОСОБА_2. Він чув якісь крики але
не придав їм значення, а коли сам пішов в напрямку голосів, його повернув
ОСОБА_2. В цей час на службовому автомобілі за ними приїхав ОСОБА_9, і він
почув постріл. Після пострілу він чув крики ОСОБА_5:" у нього пістолет, він
в мене стріляв!". Бачив як ОСОБА_5сів в службовий автомобіль, на якому
приїхав ОСОБА_9, і поїхав у напрямку шлюзу. Він пішов в тому напрямку, куди
поїхав автомобіль і побачив, що автомобіль поставлений за вербою. Там далі по
звуках він зрозумів, щось відбувається, він чув хлопок. Коли вийшов на поляну, ближче до річки,
то побачив чоловіка, який лежав, і ОСОБА_5, який ліхтарем наносив удари тому
чоловіку у верхню частину тіла. Спиною до нього стояв ОСОБА_8, який відштовхнув
від себе жінку, чи жінка вирвалась від нього. З того ж боку що і він, до
ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_2. ОСОБА_9 він побачив біля річки, усі хаотично
рухались. ОСОБА_5дзвонив черговому просив викликати оперативну групу та швидку
допомогу. ОСОБА_7 сиділа біля ОСОБА_6 і намагалась привести його до тями. З
місця події потерпілого забрала швидка допомога, а він, ОСОБА_5та ОСОБА_8 пішли
в лікарню за вказівкою керівництва для обстеження на предмет вживання спиртних
напоїв.

Підсудний
ОСОБА_2, також вважає себе не винуватим в пред'явленому йому звинуваченні,
вказуючи, що ввечері 1 червня 2006 року, коли на місці відпочинку вони
залишились вчотирьох, ОСОБА_5та ОСОБА_8

пішли в напрямку
шлюзу, він з ОСОБА_1ом залишались біля покривала. Через незначний час він почув
голос ОСОБА_5 і суперечку на підвищених тонах, пішов на голоси і побачив
потерпілого ОСОБА_6 із зброєю в руках, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та двох жінок.

З розмови із ОСОБА_6 він зрозумів, що хлопці чіплялись до дівчат, що і
стало причиною конфлікту. Він ОСОБА_6 повідомив, що є працівником міліції, в
свою чергу ОСОБА_6 відповів, що він офіцер МНС, і тільки після того, як він
назвав прізвища своїх знайомих, які працюють в МНС, ОСОБА_6 сховав в бокову
кишеню зброю. Він вважав конфлікт вичерпаним і став повертатись до свого місяця
відпочинку, коли стрімко на нього став рухатись службовий автомобіль. Хто їхав
за кермом він не помітив, відскочив у сторону. Автомобіль зупинився, почув
вимогу, кинь зброю. Затріщали кущі, постріл, потім ще постріл. Коли він
підійшов до місця зупинки автомобіля, то поблизу побачив чоловіка, який лежав
не рухаючись, біля нього, нахилившись, сиділа ОСОБА_7. ОСОБА_5лаявсь, потім
став телефонувати. При ньому ОСОБА_8 пару раз ударив ногою лежачого ОСОБА_6. Чи
били потерпілого інші особи він не бачив. Побоїв на обличчі потерпілої ОСОБА_7
він не помітив.

Потерпіла ОСОБА_7, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні
стверджувала, що ініціаторами конфлікту були саме підсудні, які неодноразово
відходили від місця свого відпочинку, проходили біля них та допускали неприємні
висловлювання. Коли почало смеркати, вона разом з подругою ОСОБА_10 відійшли в
кущі, біля покривала, під вербою ОСОБА_6 залишався сам.

Ще перебуваючи в кущах, вона почула гучну розмову, та прискорила ходу. По
виходу на галявину побачила, що ОСОБА_6 стоїть, піднявши з пістолетом руку
вгору, перед ним троє чоловіків, які ображають його та обзивають різними
принизливими словами, а четвертий обходив із сторони річки.

ОСОБА_6 їх
попереджав, щоб не підходили, бо буде стріляти. В той момент, як всі кинулись
до нього, ОСОБА_6 вистрілив вгору. Нападники трохи відійшли. Вони з ОСОБА_10
повернулись на місце відпочинку, намагались заспокоїти ОСОБА_6, просили
припинити нападати підсудних. Раптово, на високій швидкості на них поїхала
автомашина, усі розбіглись в різні боки. Особисто вона сховалась біля верби. За
вербою автомобіль різко зупинився, з нього вибіг чоловік, зайняв положення для
стрільби, вона почула постріли. Бачила як всі накинулись на ОСОБА_6, збили з
ніг і били. З автомобіля, тепер вона знає вибіг підсудний ОСОБА_5, саме він
наносив удари чорним довгим предметом, схожим на міліцейський кийок, в область
голови ОСОБА_6, з правої сторони - удари наносив підсудний ОСОБА_1, з лівої
сторони - удари наносив чоловік кремезної статури, обличчя вона не побачила,
проте по статурі то був ОСОБА_2. В ногах ОСОБА_6 знаходивсь ще

один
чоловік, по рухах якого, вона зробила висновок, що йому не вистачає місця для
нанесення ударів.

Вона просила не бити ОСОБА_6, бо він зовсім не чинив
опору, не рухався, намагалась закрити ОСОБА_6 від побоїв своїм тілом, проте,
ті, що його били, її також били, штовхали, відкидали. ОСОБА_8, схопив її за
руки та відтягнув від місця бійки, утримуючи на віддалі. Оскільки ОСОБА_8 її
утримував за одяг, вона, витягла руки із куртки і таким чином вирвалась побігла
до ОСОБА_6, щоб закрити його від побоїв. В цей час ОСОБА_5вилаявсь брутально і
ударив її по голові, від чого вона впала і втратила свідомість. У неї після
побоїв боліли руки, груди, голова.

Згідно з висновком комісійної судово - медичної
експертизи № 239 від 27. 10. 2006 року потерпілій ОСОБА_7, 1972 року
народження, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно -
мозкової травми із струсом головного мозку, синця та садна верхньої повіки
правого ока, крововиливу під кон'юнктиву правого ока, підшкірної гематоми
тім'яної області, синців передпліч та передньої поверхні грудної клітки, які виникли від дії тупих предметів, могли
бути заподіяні

01. 06. 2006 року і відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень з

короткочасним розладом здоров'я ( т. 5 а. с. 160-173 ).

Потерпіла ОСОБА_11 мати загиблого ОСОБА_6, не була очевидцем злочину. Вона
втратила єдиного сина і їй заподіяна велика моральна шкода, яку вона збільшила
в судовому засіданні до 200 тисяч гривень та просила стягнути з винних осіб.

Потерпіла ОСОБА_12 дружина загиблого ОСОБА_6, також не була на місці події,
про смерть чоловіка їй повідомили тільки

02. 06. 2006 року. Про наявність
зброї у чоловіка вона нічого не знала.

Смертю чоловіка їй заподіяна велика моральна шкода, яку вона просить

стягнути з Міністерства внутрішніх справ України, оскільки підсудні діяли
як

працівники міліції.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, а також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували на березі річки Остер,
поблизу шлюзу в місті Ніжині в неробочий час, були в цивільному одязі, вживали
спиртні напої, святкували день народження ОСОБА_1а. В цьому місті на віддалі
30-40 метрів розташувались на відпочинок ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які
також вживали спиртні напої та відзначали храмове свято.

Компанія потерпілого привертала увагу підсудних, чим пояснюється їх
поведінка перед хуліганськими діями та вбивством потерпілого.

Потерпіла
ОСОБА_7 вказувала, що від компанії чоловіків спочатку біля них пройшов один
чоловік. Це був ОСОБА_1, який сказав на їх адресу неприємне. Дослівно вона не
почула, що він сказав, працював радіоприймач. ОСОБА_6 , спитав, в чому справа і
що йому потрібно, після чого ОСОБА_1 повернувся до своєї компанії.

Через певний
проміжок часу від компанії чоловіків, знову пройшло два чоловіки. Це були
ОСОБА_5та ОСОБА_8, які зачепили їх словесно, на що ОСОБА_6 відповів, що він
нікого не зачіпає, а тому просить і їх, його не зачіпати. Вони залишились
відпочивати на покривалі, а ОСОБА_5та ОСОБА_8 пішли в напрямку шлюзу, коли вони
повернулись на місце свого відпочинку потерпіла ОСОБА_7 не помітила.

Втретє, початку конфліктної ситуації, потерпіла ОСОБА_7 не бачила. Вона
разом з ОСОБА_10 відходила в кущі і була відсутня 5-7 хвилин в тому місці, де
залишавсь ОСОБА_6, проте вважає, що конфлікт розпочали підсудні.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 підтвердила, що від компанії чоловіків,
серед яких відпочивали підсудні, двічі, біля них проходили чоловіки та
допускали неприємні висловлювання. Спочатку пройшов чоловік невисокого зросту,
лисуватий, зовні схожий на підсудного ОСОБА_1а, потім, через проміжок часу
пройшли ще двоє чоловіків, один з вусами - ОСОБА_8, інший був вдягнений в
сорочку з абстрактним малюнком - ОСОБА_5. Вони також допустили грубі
висловлювання, на що ОСОБА_6, в пристойній формі відповів, що вони відпочивають
самі по собі.

Версія підсудного ОСОБА_5, що саме ОСОБА_6 зачепив їх та погрожував
розправою, не заслуговує на увагу. Усі події, початок конфлікту, побиття,
відбувались в місці відпочинку ОСОБА_6, який до цього нормально реагував на
безтактні зауваження з боку як ОСОБА_1а, так і ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Підсудний ОСОБА_1 взагалі заперечував, що проходив незадовго до подій, біля
компанії ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_10, посилаючись на те, що він був
іменинником, зайнятим частуванням гостей, крім того змушений був дружині
відвозити ключі від квартири і був відсутній в місці відпочинку близько 40
хвилин.

Дійсно, свідок ОСОБА_9. підтвердив, що возив на
автомобілі ОСОБА_1 додому, щоб дружині віддати ключа. Це відбувалось близько 19
години вечора. Вже о 20 годині він з місця відпочинку відвозив ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 по домівках.

Відсутність ОСОБА_1
в місці відпочинку близько години, не позбавляла його можливості після 20
години вечора пройти біля місця відпочинку компанії потерпілого . Отже підстав
для сумнівів в показаннях потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10, що ОСОБА_1 до
конфлікту проходив біля них і допустив безтактність, суд не вбачає.

Пояснення підсудного ОСОБА_5, що він з ОСОБА_8відійшли
від місця свого відпочинку з метою поспілкуватись з рибалками, виглядають
невірогідними.

Сам свідок
ОСОБА_8 вказував, що пішли з ОСОБА_5 до місця відпочинку потерпілого з метою
знайомства з дівчатами, яких поряд з потерпілим не виявилось, саме із-за
жінок виник конфлікт з ОСОБА_6.

Спочатку
була словесна сварка, після чого ОСОБА_6 дістав пістолет і став погрожувати
застосуванням зброї.

В цей момент до них підійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вони всі разом стали
вимагати від ОСОБА_6 кинути зброю та повідомили, що вони є працівниками міліції.
ОСОБА_6 їх не слухав, а коли службовий автомобіль під'їхав до місця їх
відпочинку, вирішив, що це підмога, зробив постріл з пістолета вгору.

Після пострілу усі четверо розбіглися. ОСОБА_5з криками: „ в нього
пістолет, в нього пістолет!" - побіг до автомобіля, сів у службовий
автомобіль і став їхати до дерева, де стояв ОСОБА_6 .

Після того, як ОСОБА_5зупинив автомобіль він вийшов із-за дерева, обійшов
машину і побачив ОСОБА_6, який лежав неподалік автомобіля. З боку голови
ОСОБА_6 накривала своїм тілом ОСОБА_7. ОСОБА_5навприсядки біля ОСОБА_6 наносив
тому удари ліхтарем у верхню частину тіла та по голові. Далі за ОСОБА_5 він
побачив ОСОБА_1а, за ним ОСОБА_2, які ногами били лежачого ОСОБА_6 по тулубу.
Жінка кричала, обличчя в неї було в крові, а тому він вирішив її захистити,
обхопив за руки та відтягнув від місця бійки. Вона виривалась від нього і
тільки тоді він зрозумів, що вона захищає того, кого б'ють. Жінка вислизнула у
нього з рук, залишивши йому куртку. ОСОБА_7 побігла до ОСОБА_6. Він почув голос
ОСОБА_1а : „він вже хрипить", маючи на увазі ОСОБА_6, після чого побиття
припинилося.

Свідок ОСОБА_16 , боялась наближатись до компанії чоловіків, побачивши
конфліктну ситуації. Проте, вона бачила, як на потерпілого ОСОБА_6 на великій
швидкості стала рухатись автомашина, яка різко зупинилась. Після цього вона
почула два постріли та побачила як усі чоловіки побігли до ОСОБА_6. Хто збив
його з ніг вона не помітила, проте лежачого потерпілого били більше двох
чоловік, обличчя яких вона не роздивилась. Серед нападників був чоловік з
предметом в руках, поведінка якого була найагресивнішою. її подруга ОСОБА_7
намагалась захистити ОСОБА_6 від побиття. Закривала його своїм тілом, просила
нападників не бити, плакала. Після того, як ОСОБА_7 закричала : „хлопці ви його
вбили" бійка припинилась. Швидку допомогу вона бігала викликати до
сусідів, оскільки по мобільному телефону зробити виклик не змогла.

З показань
свідка ОСОБА_9 вбачається, що він приїхав на службовому автомобілі, на берег
річки Остер, щоб відвезти речі та своїх співробітників ОСОБА_1а, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 та ОСОБА_8, коли вже сутеніло. По приїзду, в місці відпочинку побачив
лише ОСОБА_1а, який ще не зібрав речі. З цього приводу він виказав своє
невдоволення та відійшов в кущі, де почув як кричить ОСОБА_5: „ у нього зброя
!" Потім він почув як завівся двигун службового автомобіля і автомобіль
рушив з місця, а через 30 метрів різко зупинивсь. Коли він підійшов до того
місця, де зупинивсь автомобіль, то побачив, як ОСОБА_5 заспокоює ОСОБА_8. На
відстані 2-3 метрів від автомобіля лежав незнайомий йому чоловік, біля голови
якого сиділа жінка з волоссям світлого кольору. Друга жінка перебувала на
значній відстані від

автомобіля і
дзвонила по мобільному телефону. Пострілів він не чув, як били потерпілого він
не бачив.

Згідно з висновком повторної комісійної судово - медичної
експертизи № 234 від 03. 11. 2006 року ( т. 5 а. с 45 - 77) причиною смерті
ОСОБА_6, 1970 року народження, була відкрита черепно - мозкова травма, у
вигляді синців і крововиливів у м'які тканини потиличної тім'яної завушної
ділянок, багато уламкового перелому кісток основи і склепіння черепа,
крововиливу в тверду мозкову і під м'яку мозкові оболонки та руйнування і забою
головного мозку в лівій потиличній долі. Названі тілесні ушкодження відносяться
до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинному
зв'язку з настанням смерті ОСОБА_6 Вони не могли утворитись внаслідок його
падіння без прискорення або з ним, з положення стоячи та удару об землю, яка
поросла травою, або від удару об твердий предмет, пляшку, камінь і тому
подібне.

Данні протоколу первинного огляду місця пригоди від 01. 06. 2006 року та
додаткового огляду від 02. 06. 2006 року, вказують на відсутність на місці
події предметів, об які міг ударитись потерпілий при падінні з прискоренням чи
з висоти власного зросту та одержати тілесні ушкодження (т. 1 а. с.
33-37,38-40,42).

Крім того, при проведенні огляду місця пригоди 01. 06. 2006 року вилучались
п'ять скляних пляшок, які були об'єктом експертного дослідження. Згідно з
висновком експертизи № 138 від 27 червня 2006 року ( т.6, а. с. 100-103) на
вилучених пляшках, ні відбитків пальців, ні слідів крові виявлено не було.

Проведена експертиза фрагментів склепіння черепа та клаптя шкіри від
потерпілого ОСОБА_6 показала, що на черепі потерпілого є численні осколкові
переломи, які виникли внаслідок кількаразової дії тупого предмету. Було
знайдено три точки прикладення сили, що не характерно при падінні потерпілого
на площину. Виникнення двох груп переломів потиличної кістки є характерним для
нанесення ударів тупим предметом з циліндричною ударною поверхнею. Перший удар
був нанесений у напрямку ззаду наперед, в зону лівої частини потиличної кістки.
Другий удар був спричинений майже в цю область, напрямок удару був ззаду наперед
і зліва направо. Третя точка прикладення сили дії тупого предмета - була
область верхньої частини (основи) лівого соскоподібного відростка (том 5 а. с.
78 -81).

Судово - медичні данні свідчать про те, що черепно -
мозкова травма утворилась у ОСОБА_6 не менше ніж від трьох травматичних впливів
в ліву потиличну і завушну ділянки голови, на що вказує характер та кількість
ушкоджень м'яких тканин в цих ділянках, морфологічні особливості уламків кісток
черепа та локалізація ушкоджень головного мозку і його оболонок (т. 5, а. с.
69).

Отже, твердження
підсудного ОСОБА_5
про те, що він не хотів убивати ОСОБА_6, а лише намагався вибити у того
пістолет і тільки

один раз заподіяв удар в область голови, не
відповідають дійсності і є способом захисту підсудного від звинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 тримав пістолет в руці, тоді як підсудний ОСОБА_5не
менше трьох разів завдав йому ударів в область голови, а потім двічі ударив по
тулубу.

Відповідаючи на запитання, поставлені в судовому засіданні експерт ОСОБА_17
пояснював, що від першого удару в область голови потерпілий ОСОБА_6 повинен був
упасти і втратити свідомість.

Потерпіла ОСОБА_7, а також свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8, пояснювали, що
моменту, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав вони не спостерігали, проте бачили як
його били, коли він лежав і не чинив ніякого опору.

Сам підсудний ОСОБА_5
пояснював, що після першого удару в голову, потерпілий ОСОБА_6 упав на
лівий бік, головою до його ніг. Відповідно, інші удари, були нанесені, коли
потерпілий лежав.

На тілі потерпілого ОСОБА_6 крім черепно - мозкової
травми, яка утворилась в результаті нанесення ударів тупим предметом з
циліндричною поверхнею, були виявлені ще два смуга подібних синці. А саме, на
спині зліва та на правій боковій поверхні грудної клітини, були виявлені тілесні
ушкодження, заподіяні предметом циліндричної видовженої форми, на що вказують
форма та розміри ушкоджень в цих ділянках. Всього тупим предметом циліндричної
форми потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно не менше п'яти ударів.

Під час судового розгляду встановлено, що предмет, схожий на дубинку був
лише в руках у підсудного ОСОБА_5,
який вказував, що ліхтар іноземного виробництва і за розмірами, і за
формою, схожий на дубинку.

Свідок ОСОБА_9. пояснював, що в службовому автомобілі між передніми
сидіннями завжди лежав металевий ліхтар, споряджений батарейками, його
використовували для освітлення місця пригоди, коли проводили огляд в нічний
час. Цей ліхтар він бачив в руках ОСОБА_5, коли підійшов до місця знаходження
службового автомобіля і побачив лежачого потерпілого. На той момент він не
знав, що ліхтар є знаряддям злочину, а тому враховуючи схвильований стан
ОСОБА_5 він забрав у того з рук ліхтар та викинув у кущі.

Підсудний ОСОБА_5визнав, що забрав з місця пригоди ліхтар, перевіз додому
та зберігав, а 9 червня 2006 року добровільно видав ліхтар, яким наносив удари
потерпілому, що підтверджується даними протоколу виїмки ліхтаря (т. 1 а. с.
122).

Данні огляду
ліхтаря свідчать, що він виготовлений з металу типу алюміній, пофарбований в
чорний колір, його довжина складає 49, 8 см.,
вага - 620грамів. На час огляду ліхтар не був споряджений батарейками. Вага
ліхтаря, спорядженого батарейками складає 1 466 грамів, корпус має циліндричну
форму, діаметром 3, 8 см, представляє собою батарейний бокс,

який з
одного кінця прикритий кришкою на різьбі ( протокол огляду від 08. 11. 2006
року вт. 1а. с 123-124).

За формою і розміром наданого на експертизу металевого ліхтаря, судово -
медична експертиза не виключила можливості спричинення цим ліхтарем потерпілому
ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень в області голови та двох смугоподібних синців
на тулубі потерпілого ( т. 5 а. с. 129).

Крім того, результати досліджень змивів з ліхтаря, за
висновками судово - медичного імунологічного дослідження показали наявність
крові на окремих ділянках ручки ліхтаря ( висновок експерта № 227/06-і від 27.
11. 2006 року т. 6 а. с. 169-171).

Сам підсудний ОСОБА_5не заперечував, що коли наносив удар ОСОБА_6, то
ліхтар тримав за розсіювач світла, а не за ручку.

Достовірно встановлено у судовому засіданні, що потерпілий ОСОБА_6 мав при
собі вогнепальну зброю, яка була вилучена з місця пригоди.

За результатами балістичної експертизи, вилучений з місця
пригоди пістолет „РОХМ", модель „RG"88 AF 0684071,
виробництва Німеччини , є ручною коротко ствольною вогнепальною зброєю,
переробленою саморобним способом, шляхом знищення перегородки в стволі.
Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли шумовими патронами калібру
35 „Віапс" патронами з гумовою кулею калібру 9 мм та дробовими патронами
такого ж калібру (т. 6 а. с. 113 - 118).

Доводи захисників підсудних, що потерпілий перебував в нетверезому стані з
вогнепальною зброєю, чим створював небезпеку для життя та здоров'я підсудних ,
не можуть бути прийнятими до уваги.

У потерпілого ОСОБА_6 за даними токсикологічного судово - медичного
дослідження була виявлена концентрація етилового спирту в крові 1,7 %, в сечі -
2, 2 %, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп'яніння. ( т. 5 а. с.
15, 16). При цьому, ніхто із очевидців подій не вказував, що потерпілий був
п'яний на стільки, що не розумів своїх дій.

Потерпілий ОСОБА_6 робив знімки на цифровий фотоапарат,
вів розмову, уникнув наїзду автомобіля. Маючи заряди несмертельної дії, в своїх
нападників відразу не стріляв, зробив попереджувальний постріл вгору. Вдруге
вистрілив в ОСОБА_5, коли той явно загрожував нападом.

Правомірність володіння зброєю ОСОБА_6 підсудними не перевірялась.

Сама по собі наявність зброї у потерпілого ОСОБА_6 не надавала підсудним
підстав для нападу на нього та не утворювала стану необхідної оборони.

Як зазначають
самі підсудні, ОСОБА_6 спочатку демонстрував зброю та просив до нього не
підходити. Перший постріл він зробив вгору, як і належить, попередивши
нападників. Вдруге потерпілий стріляв в підсудного ОСОБА_5, коли той наближався
до нього з ліхтарем в руці, готовий для нанесення удару.

На місці пригоди були вилучені дві гільзи 9 мм, які є складовими частинами
від патронів такого ж калібру, споряджених снарядами несмертельної дії. В
магазині пістолета, на час його знайдення на місці пригоди також були два
набої, жовтого кольору, споряджені снарядами чорного кольору схожими на
пластифіковану гуму, які за висновками балістичної експертизи споряджені
снарядами несмертельної дії ( том 6 а. с. 116-117).

Підсудний ОСОБА_5 від пострілу, зробленого потерпілим одержав пошкодження
передньої черевної стінки у вигляді лінійного садна, яке могло виникнути від
дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, можливо від пострілу з пістолета,
зарядженого гумовою кулею, при дотичному пораненні. Пошкодження відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень, що не тягне за собою короткочасного
розладу здоров'я ( висновок експертизи № 359 від 05. 06. 2006 р. том 5 а. с.
181 - 182).

У підсудного ОСОБА_5
була вилучена сорочка, в яку він був вдягнений на час вчинення злочину. На
правій полі сорочки справа та на спинці сорочки мались розриви тканини (т. 6 а.
с. 146 - 147).

Первинна криміналістична експертиза продуктів пострілу, проведена 23 червня
2006 року, показала, що на сорочці підсудного ОСОБА_5 методом тонкошарової
хроматографії були виявлені продукти згорання бездимного пороху ( т. 6 а. с.
141 - 144).

Допитаний під час судового засідання експерт - балістик ОСОБА_18 пояснив,
що наявність на одязі продуктів згорання пороху є підставою для висновку, що
постріл був здійснений з близької відстані - до двох метрів.

Отже данні криміналістичних експертиз, а також обставини справи, коли на
одного потерпілого наступали троє чоловіків, четвертий перебував поблизу, а
п'ятий під'їхав на машині вказують на те, що потерпілий ОСОБА_6 мав усі
підстави побоюватись за своє життя, а тому правомірно зробив постріл в бік
підсудного ОСОБА_5 кулею несмертельної дії.

Суд не заходить підстав для сумнівів в правильності оцінки дій ОСОБА_6
органами досудового слідства, які постановою від 8 серпня 2006 року відмовили в
порушенні кримінальної справи щодо нього за відсутністю в його діях складу
злочину ( т. 1 а. с. 21-22).

Підсудний ОСОБА_5, судячи з його активної поведінки, на місці пригоди, не
відчував страху перед зброєю, а навпаки, намагався покарати потерпілого за
наявність у нього зброї та заподіяти йому смерть.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступали на потерпілого ОСОБА_6 та вимагали
кинути зброю, при цьому були одягнені в цивільний одяг, посвідчення працівників
міліції не пред'явили, перебували в нетверезому стані і використовували
брутальні вислови, що ставило під сумнів правомірність їх вимоги.

За таких
обставин, їх дії не можна розцінювати як представників влади. На них не
поширювалась дія спеціальних законів, що регламентують

повноваження по
застосуванню заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та вогнепальної
зброї.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи з хуліганських
мотивів, після того як від удару ОСОБА_5 потерпілий упав на лівий бік,
приєднались до побиття потерпілого і завдавали удари лежачому ОСОБА_6 по тулубу
та ногах.

При повторній судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_6
крім відкритої черепно - мозкової травми, були виявлені інші тілесні
ушкодження.

На тулубі потерпілого мались : два смугоподібних синці на
спині зліва з крововиливом в м'язи; синець в проекції вісті лівої лопатки з
крововиливом в м'язи, крововилив в м'язи в ділянці нижнього кута правої
лопатки; синець в ділянці лівої бокової поверхні грудної клітки; синець на
правій боковій поверхні тулуба, два садна в проекції правої передньої -верхньої
вісті тазової кістки; лінійний перелом тіла лівої лопатки; крововиливи в
тканину і під плевру лівої легені, вогнищеві крововиливи під плевру правої
легені, які призвели до закритої травми грудної клітки, мають ознаки середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ( т. 5 а. с. 69 - 70).

Закрита травма грудної клітки утворилась у ОСОБА_6 внаслідок не менше ніж
п'яти ударів в різні поверхні грудної клітки, на що вказують кількість та
різноманітна локалізація ушкоджень м'яких тканин.

Рана на межі лобної і тім'яної ділянок голови, виявлена у ОСОБА_6 мала
ознаки легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад
здоров'я. Усі синці, садна та крововиливи в підшкірно - жирову клітковину і
м'язи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Перелічені тілесні ушкодження у потерпілого є прижиттєвими, які виникли від
дії тупих предметів в проміжок часу від однієї до шести годин до настання його
смерті (т. 5 а. с. 70).

Посилання підсудних на те, що ОСОБА_6 могли заподіяти тілесні ушкодження
під час реанімаційних дій, експерти могли врахувати тілесні ушкодження які
утворились після смерті, були перевірені під час судового розгляду справи і не
знайшли свого підтвердження.

Допитаний у судовому засіданні член експертної комісії, начальник бюро
судово - медичної експертизи ОСОБА_17, пояснив, що на тілі ОСОБА_6 відсутні
тілесні ушкодження характерні для реанімаційних заходів. Експерт звернув увагу,
що експертне дослідження проводилось детально і всебічно, експерти під час
комісійної судово - медичної експертизи користувались даними судової медичної
гістології, на підставі яких виключили ряд тілесних ушкоджень, як таких, що не
мали ознак прижиттєвого утворення. Судово - медична оцінка цих тілесних
ушкоджень за ступенем тяжкості не проводилась.

При цьому,
експерт ОСОБА_17 звернув увагу, що патологій кісток черепа у потерпілого
виявлено не було. Експерт ОСОБА_15, який проводив первинну судово - медичну
експертизу провів її неповно, хоча данні,
викладені у висновку
експерта відповідають дійсності
і були

використані
під час проведення повторної комісійної судово - медичної експертизи.

Як вбачається з медичних документів, потерпілий ОСОБА_6, 1970 року
народження був доставлений в Ніжинську центральну міську лікарню в край тяжкому
стані, без свідомості. Його перевели на штучну вентиляцію легень, проводили
внутрішньо сердечні ін'єкції, закритий масаж серця не проводили. О 1 годині 15
хвилин 02. 06. 2006 року настала смерть ОСОБА_6

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечують свою причетність до побиття
потерпілого ОСОБА_6. За твердженням підсудного ОСОБА_5, він ударив потерпілого
лише один раз. ОСОБА_2 вказує на ОСОБА_8 як на особу, що приймала участь в
побитті ОСОБА_6.

Разом з тим, 1 червня 2006 року, близько 21 години 30 хвилин, на галявині,
поряд із дамбою шлюзом, на березі річки Остер, поблизу вул. Мирної м. Ніжина
Чернігівської області, в місті масового відпочинку ніжинців, перебували саме
підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, свідок ОСОБА_8, потерпілий ОСОБА_6,
потерпіла ОСОБА_7, свідок ОСОБА_10, пізніше на службовому автомобілі під'їхав
свідок ОСОБА_9. Інші особи на час виникнення конфлікту, поряд з потерпілим
ОСОБА_6, не перебували, отже чисельні тілесні ушкодження, виявлені на тілі
ОСОБА_6, були спричинені йому на галявині, а не в іншому місці.

Свідок ОСОБА_9. під'їхав на службовому автомобілі з метою забрати своїх
колег з місця відпочинку, тому автомобіль розвернув в зручну для виїзду сторону
і ключі залишив в замку запалення. За обставинами справи, враховуючи час доби,
бачити події, що відбувались за вербою в сторону шлюзу він не міг. На місце
побиття ОСОБА_6 ОСОБА_9 прийшов останній, коли бити потерпілого припинили.

Свідок ОСОБА_8 стверджує, що від першого пострілу він впав за дерево і
не виглядав, не бачив, що відбувалось, коли поїхала машина. Вийшов до місця
побиття, коли лежачого ОСОБА_6 бив ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Жінка кричала
вбивають, обличчя в неї було в крові, тому він схопив і відтягнув жінку, щоб її
не побили. Сам він ударів потерпілому не наносив, підсудний ОСОБА_2 його
обмовляє за показання, які він надав слідству.

Потерпіла ОСОБА_7 підтверджує свідчення ОСОБА_8, вказуючи, що не бачила,
щоб ОСОБА_8 наносив удари потерпілому. Аналізуючи, як відбувались обставини
побиття ОСОБА_6, на думку потерпілої свідок ОСОБА_8, не міг наносити удари
ОСОБА_6, бо в той час утримував її. На відміну від підсудних, свідок ОСОБА_8
мав вуса і вона б його виділила серед нападників.

Постановою від 24 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_8відмовлено в порушенні кримінальної справи за обвинуваченням у вчиненні
вбивства та хуліганства за відсутністю в його діях складу злочину ( т. 1 а. с.
23 - 24).

Та обставина, що
пропозиція знайомства з жінками виходила від ОСОБА_8 не звільняє
підсудних від відповідальності за вчинені дії,

оскільки
після словесної лайки з потерпілим ОСОБА_8 протиправних дій щодо потерпілих не
вчиняв. Навпаки, до хуліганських дій ОСОБА_5, приєднались ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Характеристика, яку надають підсудні свідку ОСОБА_8, як людині не щирій,
здатній обманювати, не може бути прийнята судом до уваги при оцінці показань
свідка ОСОБА_8

Підсудний ОСОБА_2 коли його допитували в якості свідка 6
червня 2006 року, вказував, що взагалі на місці події не був, а в той час
перебував у свого брата на вулиці Єсипенко м. Ніжина ( т. З а. с. 123). Вже
будучи допитаним 7 червня 2006 року ОСОБА_2 став пояснювати, що знаходивсь на
місці події, проте не бачив як били ОСОБА_6. Про нанесення ударів потерпілому
ОСОБА_8нічого не пояснював (т. З а. с. 124 - 128).

Версія підсудного ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_6 побили
підсудний ОСОБА_5та свідок ОСОБА_8 виглядає невірогідною.

Встановлено, що підсудний ОСОБА_5удари наносив ліхтарем. На голові та
тулубі потерпілого були виявлено п'ять пошкоджень, виникнення яких характерне
при ударах таким предметом. Численні пошкодження на грудній клітці потерпілого,
руках та ногах не могли виникнути від двох ударів ногою, як вказує на це
підсудний ОСОБА_2. Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 він не
пояснює.

Травма коліна, яку одержав підсудний ОСОБА_2 в 2003 році,
про що суду були надані медичні документи, не позбавляла його можливості
приймати участь в побитті потерпілого, який лежав. ОСОБА_2 був виписаний після
лікування в доброму стані до роботи і йому рекомендовано було обмежити значні
фізичні навантаження на праву ногу.

Потерпіла ОСОБА_7 раніше знайомою з підсудними не була, а тому не мала
підстав їх обмовляти.

За клопотанням адвоката ОСОБА_19,
який захищає інтереси підсудного ОСОБА_1 суд витребував відмовні матеріали
з Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області. Дослідження цих
матеріалів показало, що потерпіла ОСОБА_7, а також її подруга свідок ОСОБА_16
не мали конфліктів з працівниками міліції .

Свідок ОСОБА_8
працював тривалий час в одному кабінеті з підсудним ОСОБА_1ом, добре
знайомий з підсудним ОСОБА_2. Між ними неприязних стосунків не було. Отже, у
нього також не було підстав обмовляти у злочині своїх колег по роботі.

Заслухавши потерпілих, свідків, підсудних, дослідивши докази, зібрані в
справи, суд вважає, що підсудний ОСОБА_5 з хуліганських мотивів вчинив навмисне вбивство
потерпілого ОСОБА_6 .

Підсудні ОСОБА_1
та ОСОБА_2 приєднались до хуліганських дій підсудного ОСОБА_5, грубо порушуючи
громадський порядок з мотиву явної неповаги до суспільства проявили насильство
до потерпілого ОСОБА_6 та заподіяли йому середньої тяжкості тілесні ушкодження,
а також разом з ОСОБА_5
побили потерпілу ОСОБА_7, яка намагалась

припинити
хуліганські дії і одержала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я.

Обвинувачення підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_1а та ОСОБА_2 в навмисному вбивстві
потерпілого ОСОБА_6 з хуліганських мотивів, за попередньою домовленістю, групою
осіб, не знайшло свого підтвердження під час
судового розгляду справи.

Умисне вбивство вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб лише
тоді, коли в позбавленні життя потерпілого брали участь дві і більше особи, які
заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його виконання.

В даному випадку конфлікт виник у підсудного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 з
потерпілим ОСОБА_6. Свідок ОСОБА_8 усунувся від участі в конфлікті, тоді як
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приєднались до дій ОСОБА_5, поводили себе нахабно,
грубо та брутально, чим спровокували потерпілого дістати пістолет.

Провокація суспільно - небезпечної дії, що сталася в даному випадку, не
породжувала права на необхідну оборону у підсудних.

Форма співучасті, як вчинення злочину групою осіб,
характерна лише для деяких статей Кримінального Кодексу України, в тому числі і
для хуліганства.

Хуліганство вважається вчиненим групою осіб, коли його спільно вчини дві
або більше особи, які діють спільно як виконавці без попередньої змови між
собою, спонтанно, або ж у випадку, коли до дій однієї особи приєднались інша
особа чи особи.

Дії підсудного ОСОБА_5
по використанню службового автомобіля з метою наїзду на потерпілого,
ліхтаря, який він взяв із автомобіля для нанесення ударів потерпілому,
заздалегідь обумовлені не були. Навпаки, дії ОСОБА_5 були неочікуваними для
інших співучасників хуліганських дій.

Ексцес виконавця має місце тоді, коли виконавцем вчинені такі злочинні дії,
що не охоплювалися ні прямим, ні непрямим умислом інших співучасників злочину.

Саме ударами ліхтарем в область голови були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого.

Та обставина, що після побиття ОСОБА_6, підсудний
ОСОБА_5викликав швидку допомогу, не свідчить про відсутність у нього умислу на
вбивство. Викликала швидку допомогу і свідок ОСОБА_10, яка бігала та
телефонувала від сусідів та намагалась врятувати ОСОБА_6, який вже на галявині
був без свідомості і помер в лікарні через дві години.

Про умисел
підсудного ОСОБА_5
на вбивство потерпілого свідчать його наступні дії. А саме, заподіяння не
менше ніж трьох ударів в життєво важливий орган - в область голови потерпілого.
Використання для заподіяння смерті досить важкого предмета, який посилював силу
удару та створював реальну загрозу для життя. Побиття потерпілого, коли він
лежав і не чинив опору. Припинення таких дій лише після слів потерпілої
ОСОБА_7, яка заявила : „ що ви наробили, ви його вбили !"

Отже, підсудний ОСОБА_5
передбачав настання смерті потерпілого і свідомо цього бажав. Його дії
належить розцінювати як умисне вбивство потерпілого з хуліганських мотивів та
кваліфікувати за пунктом 7 частини 2 ст. 115 КК України.

З хуліганських мотивів, проявляючи особливу зухвалість, в громадському
місці, підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, застосували насильство до потерпілого
ОСОБА_6, побили його лежачого ногами, заподіявши середнього ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень. Тобто, вчинили злочини, передбачені ст.296 ч. 2 КК України
та ст. 122 ч. 1 КК України.

Хуліганські дії, підсудних ОСОБА_1а, ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
які виразились в спричиненні легкого ступеня тілесних ушкоджень потерпілій
ОСОБА_7, яка намагалась припинити їх хуліганські дії та завадити побиттю
ОСОБА_6 повинні розцінюватись як злочин, передбачений ст. 296 ч. З КК України.

Відповідно
до комплексної судової психолого
- психіатричної експертизи підсудний ОСОБА_1 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому
діяння, ознак психічної захворювання не виявляв, на той час в його емоційному
стані ознак фізіологічного афекту або іншого емоційного стану, який міг би
суттєво вплинути на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними,
виявлено не було. За своїм психічним станом він міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними (т. 6 а. с
18-22).

Підсудний
ОСОБА_2, за своїм психічним станом, в період часу, до якого відносяться
інкриміновані йому діяння, психічними хворобами не страждав, міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними. На той час, в його стані, комісія
експертів не вбачала вираженої афективної звуженості свідомості, зокрема, фази
накопичення афекту, вибуху та ознак емоційної інтелектуальної та фізичної
виснаженості, про що є експертний висновок № 632 від 23. 10. 2006 року ( т. 6
а. с.45 - 49).

Підсудний
ОСОБА_5 за своїм
психологічним станом відрізняється явно вираженими агресивними установками у
відношеннях з оточуючими. В період часу, до якого відносяться інкриміновані
йому діяння, ознак психічної хвороби не виявляв. Його психологічний і фізичний
стан на той час, характеризувався звичайним рівнем психосоматичного
самопочуття. Тобто, він не мав ситуативних факторів, що призводять до
виникнення стану емоційної напруженості. На час вчинення злочинів міг
усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, що підтверджується висновками
експертизи від 04. 08. 2006 року № 519 ( том 5 а. с. 32- 36)

Призначаючи
покарання підсудним, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів,
обставини справи, наслідки, що настали, данні про особу кожного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, що підсудний ОСОБА_5
вчинив особливо тяжкий та середньої тяжкості злочини, на ґрунті пияцтва,
своєї провини не визнав, раніше не судився, позитивно характеризується, має
сім'ю, на його утриманні перебувають дружина - студентка та хвора мати.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили злочини середньої тяжкості, на ґрунті
пияцтва, своєї провини не визнали, раніше не судились, позитивно
характеризуються, мають сім'ї, у кожного на утриманні по двоє малолітніх дітей.

Усі троє підсудних за своїми професійними обов'язками
повинні додержуватись громадського порядку і присікати його порушення, проте
вчинили навмисні злочини проти громадського порядку, життя та здоров'я людини.
Провини у вчиненому не визнали, не розкаялись, їх психологічні та моральні
властивості відзначаються завищеною самооцінкою та підвищеним ступенем агресії
та побічної агресії. Тому, всім трьом засудженим, суд вважає призначити
покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей, за які вони будуть
засуджені.

Потерпілою ОСОБА_12-
дружиною загиблого потерпілого, заявлений цивільний позов до Міністерства
Внутрішніх справ України, на суму 500 000 гривень. Потерпіла вважає, що
підсудні працівники міліції, а тому за смерть її чоловіка повинно відповідати
міністерство, до якого вони належали, перебуваючи на службі.

Відповідно до статті 1172 Цивільного Кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових ( службових) обов'язків.

Підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вчинили злочини, не пов'язані з їх
службою в міліції, відповідно МВС України за їх дії відповідати не може. Крім
того, за заподіяну шкоду, завдану працівниками міліції, під час виконання
службових обов'язків, відповідальність передбачена спеціальним Законом, дія
якого на даний випадок не поширюється.

Отже, в задоволенні позовних вимог потерпілій ОСОБА_12належить відмовити.

Потерпіла ОСОБА_11
заявила цивільний позов до підсудних про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної смертю єдиного сина, в розмірі 200 000 гривень.

Вирішуючи
питання про розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої, суд
приймає до уваги обставини загибелі її сина, що у потерпілої був єдиний син,
молодого віку, який успішно реалізував себе професійно, був гордістю та надією
матері, у зв'язку з цим глибину її моральних страждань та душевних переживань,
а також ступінь участі кожного підсудного у заподіянні шкоди життю та здоров'ю
потерпілого, і вважає стягнути з підсудного ОСОБА_5 40 000 гривень
на відшкодування моральної шкоди, з підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -солідарно, ЗО
000 гривень, на відшкодування моральної шкоди.

Під час досудового слідства, з метою забезпечення
цивільного позову, старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної
прокуратури Козловим І. М. був накладений арешт на дві квартири, які належать
підсудному ОСОБА_1 ( т. 8 а. с. 79, 80). Проте, як свідчать данні Ніжинського
міжміського бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1зареєстроване право
власності на 1/ 2 частину АДРЕСА_3та на 1/3 частину АДРЕСА_4 ( том 7 а. с. 64, 65).

Постановою
слідчого від 29. 11. 2006 року був накладений арешт на будинок, який належить
ОСОБА_2, розташований в АДРЕСА_2 ( т. 8 а. с. 82). За право установчими
документами, зареєстрованими в Ніжинському міжміському бюро технічної
інвентаризації, лише 1/ 2 частина АДРЕСА_2, м. Ніжина Чернігівської області є
власністю дружини підсудного ОСОБА_2, яка одержала частку у власність 29. 09.
2004 року, за договором дарування.

Стягнення за виконавчими документами може бути звернене
лише на те майно боржника, яке йому належить . В даному випадку, можливо
звернути стягнення лише на частки квартир, які належать на праві власності
підсудному ОСОБА_1 Дружина підсудного ОСОБА_2 матеріальної відповідальності за
дії чоловіка не несе. Постанова слідчого про накладення арешту на АДРЕСА_2,
підлягає скасуванню як незаконна.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 81
КПК України.

Судові витрати, які складаються із затрат на проведення криміналістичних
експертиз і підтверджені розрахунками, всього на суму 2 816 гривень 58 коп.,
належить покласти на засуджених, відповідно до ст. 93 КПК України, з
урахуванням ступеня вини кожного засудженого та його майнового стану.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 323-324 КПК
України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5визнати
винним і засудити : - за п. 7 частиною 2 ст. 115 КК України на 14 років
позбавлення волі, - за частиною 3 ст. 296 КК України на п'ять років позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначити 14 ( чотирнадцять)
років позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_5
рахувати з дня затримання, з 06. 06. 2006 року.

ОСОБА_1 визнати
винним і засудити :

·
за частиною 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення
волі,

·
за частиною 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення
волі,

·
за частиною 3 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно призначити 4
(чотири роки ) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з
дня затримання, з 06. 06. 2006 року.

ОСОБА_2визнати
винним і засудити:

·
за частиною 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення
волі,

·
за частиною 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення
волі,

·
за частиною 3 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно призначити 4
(чотири роки ) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з
дня затримання, з 22. 06. 2006 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу
засудженим ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити утримання під вартою.

Потерпілій ОСОБА_12в задоволенні позову про стягнення
моральної шкоди з Міністерства внутрішніх справ України відмовити.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 задовольнити,
частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5на користь потерпілої
ОСОБА_11 40 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної
злочином.

Стягнути із засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої
ОСОБА_11, солідарно, ЗО тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином.

У разі несплати відшкодування моральної шкоди, завданої
потерпілій ОСОБА_11, звернути стягнення на 1/ 3 частину АДРЕСА_3та на 1/ 2
частину АДРЕСА_4, які належать на праві власності засудженому ОСОБА_1

Постанову
старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України
Козлова І. М. від 29 листопада 2006 року

про накладення арешту на будинок ОСОБА_2, що знаходиться за адресою
Чернігівська область, АДРЕСА_2, скасувати, як незаконну.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5на користь держави судові
витрати в розмірі 1216 гр. 58 коп.

Стягнути із засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
держави по 900 гривень з кожного, судових витрат.

Речові докази :

- шість
касет із записами слідчих дій та записом розтину тіла

потерпілого, зберігати при справі;

· металевий
ліхтар, як знаряддя злочину, після набрання вироком законної сили знищити;

· пістолет
„ РОХМ" модель „RG" № A
F 0684071 передати НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області;

· одяг
потерпілого ОСОБА_6 передати його дружині ОСОБА_12;

· сорочку
засудженого ОСОБА_5
передати його дружині ОСОБА_19.

Вирок суду може
бути оскаржений до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня його
проголошення, а для засуджених - в той же строк з моменту вручення копії
вироку.