Справа № 369/4590/15-к
В И Р О К
іменем України
27.05.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого різноробочим в ТОВ «Шенсервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

вироком Макарівського районного суду Київської області від 15.03.1989 року за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим умовно з іспитовим строком 2 роки;

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.1990 року за ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 208, ст. 42, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.12.1995 року за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.07.1999 року за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення воді з конфіскацією майна;

вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2004 року за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.11.2005 року за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 28.11.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

вироком Лубенського міського суду Полтавської області від 22.12.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.04.2015 року, близько 20 години, перебуваючи поблизу кафе «9 Вал» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 12-А, де маючи прямий умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та вихопив у останньої з рук належний їй мобільний телефон марки «FLY IQ 431» таким чином відкрито заволодів ним. Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1155 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та суду показав, що 15.04.2015 року перебуваючи в м. Боярка, разом з ОСОБА_5 , відкрито викрав у останньої її мобільний телефон марки Флай, який потім здав до ломбарду, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України) його винність підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду повідомила обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, так 15.04.2015 року їй зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітись, після того як зустрілись, вона разом з ОСОБА_4 пішла до кафе в м. Боярка, де вони перебували декілька годин, в подальшому вони пішли прогулятись. Під час того, як вони проходили по вул. Жовтнева в м. Боярка, у ОСОБА_5 зателефонував телефон, вона відповіла на дзвінок, та потім поклала його до своєї кишені. Після цього ОСОБА_4 своєю рукою заліз до кишені ОСОБА_5 , звідки витягнув її мобільний телефон. Потім останній почав тікати, а ОСОБА_5 в свою чергу почала йому кричати щоб повернув телефон, проте останній не реагував та продовжував тікати. На наступний день, ОСОБА_5 в телефонній розмові з ОСОБА_4 повідомила останньому що написала заяву в міліцію, після почутого ОСОБА_4 повідомив, що заклав телефон до ломбарду «Скарбниця». Того ж дня, ОСОБА_5 разом з матір`ю викупила за свої кошти викрадений ОСОБА_4 телефон. В судовому засіданні зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має;

- даними з заяви ОСОБА_5 від 16.04.2015 року, відповідно до якої 15.04.2015 року в м. Боярка поблизу вул. Жовтневої гр. ОСОБА_6 у неї з кишені було викрадено її мобільний телефон Флай IQ 431, IMEI НОМЕР_1 ; IMEI НОМЕР_2 (а. с. 6);

- даними з протоколу огляду від 17.04.2015 року, відповідно до якого, працівниками міліції, в присутності понятих, було проведено огляд гр. ОСОБА_4 , в результаті огляду у останнього було виявлено дві сім-картки операторів «Київстар» та «Life», а також електронний носій «Transcend» micro SD чорного кольору. Зі слів ОСОБА_4 вищевказані речі він вийняв з мобільного телефону марки FLY, яким він відкрито заволодів у знайомої на ім`я ОСОБА_7 (а. с. 10-12);

- даними з протоколу огляду та фото таблицями до нього від 17.04.2015 року, відповідно до якого, працівниками міліції, в присутності понятих, було проведено огляд гр. ОСОБА_5 , у якої знаходився мобільний телефон марки FLY IQ 431, чорного кольору, який зі слів останньої у неї відкрито викрав ОСОБА_8 (а. с. 10-12);

- даними з копії Договору з ломбарду «СКАРБНИЦЯ» від 16.04.2015 року, відповідно до якого 16.04.2015 року ОСОБА_4 було надано кредит під заставу мобільного телефону «FLY IQ 431», в результаті угоди останній отримав 260 грн. (а. с. 21);

- даними з висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 29.04.2015 року, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону «FLY IQ 431» з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину 15.04.2015 року, становить 1155 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. (а. с. 41);

- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2015 року, відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності працівників міліції та двох понятих, повідомив обставини викрадення ним мобільного телефону «FLY IQ 431» (а. с. 56-57).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , під час розгляду справи в суді, давали правдиві, послідовні, логічні показання, які відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, ОСОБА_4 раніше судимий (а. с. 59-61), за даними облікової документації не перебуває під наркологічним та психіатричним диспансерно-динамічним наглядом (а. с. 67), за місцем проживання характеризується посередньо (а. с. 66).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці підсудним своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочинів.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд призначає покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 після постановлення вироку Лубенським міським судом Полтавської області від 22.12.2014 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до призначеного покарання за цим вироком, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 вироком Лубенського міського суду Полтавської області від 22.12.2014 року.

Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Лубенського міського суду Полтавської області від 22.12.2014 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на взяття та тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області, до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази по справі, а саме: дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «Life» та «Київстар», флеш носій «micro SD» об`ємом 4 гігабайти, мобільний телефон марки «FLY IQ 431» серійний номер НОМЕР_3 , imei: НОМЕР_4 ; imei: НОМЕР_2 , передані під розписку від 18.04.2015 року потерпілій ОСОБА_5 (а. с. 22) залишити у ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення прокурором, потерпілою, а обвинуваченим з моменту його вручення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1