01.07.2015 Справа № 756/225/14-к
Унікальний № 756/225/15-к
Порядковий № 1-кп/756/17/15
В И Р О К
іменем України

01 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АРК, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою : АРК АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2012 року, близько 15 години, ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , приїхав до будинку № 12-Г по проспекту Героїв Сталінграду у м. Києві, біля якого був припаркований вказаний вище автомобіль. Після чого викликав автомобіль евакуатор КП «Київтранспарксервіс» з метою переміщення автомобіля від будинку № 12-Г по проспекту Героїв Сталінграду до будинку № 5 по вулиці Маяковського у м. Києві, співробітникам якого пред`явив, тобто використав, завідомо підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску. У подальшому ОСОБА_6 здійснив ремонті роботи із вказаним автомобілем та перемістив його до будинку № 42 по вулиці Путівльської в м. Києві, де зберігав до затримання співробітниками міліції.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 63 533 гривні 28 копійок, що складається з вартості автомобіля марки «Опель Омега» станом на 18.05.2012 року.

Відповідно до висновку експерта № 313/тдд надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав у повному обсязі, показав суду, що він займається покупкою автомобілів, їх наступним ремонтом та перепродажем.

У 2012 році весною у мережі Інтернет знайшов оголошення про продаж автомобіля «Опель Омега». Зателефонувавши по зазначеному в оголошенні номеру, він із власником домовився про зустріч, яка мала відбутися біля будинку № 12 на проспекті Героїв Сталінграду у м. Києві. Коли він приїхав за вказаною адресою, продавець стояв біля автомобіля, який був пошкоджений, зі спущеними колесами. Даний чоловік пред`явив ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію автомобіля, з якого обвинувачений переписав всю інформацію, будь-яких сумнівів у справжності документу у обвинуваченого не виникло. Після чого ОСОБА_6 вирішив перевірити адресу проживання власника, для чого поїхав за адресою вказаною у свідоцтві, з`ясувалося, що у квартирі, зазначеній у свідоцтві, проживають квартиранти. По дорозі ОСОБА_6 також звернувся до співробітників ДАІ із проханням перевірити чи не перебуває автомобіль в угоні або під арештом. Отримавши інформацію, що даний автомобіль не є викраденим або арештованим, він звернувся до охоронця стоянки, що була розташована поруч, та до консьєржки під`їзду, біля якого був припаркований автомобіль. Консьєржка повідомила про те, що вона знає власника автомобіля, проте номер його телефону ОСОБА_6 не дала, йому зателефонувала саме, але зв`язатися з ним не змогла. Після чого ОСОБА_6 вийшов на вулицю, зателефонував продавцю сказав про те, що готовий купити автомобіль.

За номером телефону, який дав продавець, ОСОБА_6 викликав евакуатор. По приїзду якого, до обвинуваченого звернувся працівник служби з вимогою надати документи на автомобіль. ОСОБА_6 підійшов до продавця, який стояв поруч із автомобілем, та попросив у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Продавець відмовився віддавати документи без розрахунку, тому ОСОБА_6 спочатку передав йому обумовлену суму у розмірі 5 000 доларів США, після чого той віддав свідоцтво. У подальшому евакуатор забрав автомобіль, який обвинувачений відремонтував. Згодом на вимогу співробітників міліції автомобіль був повернутий власнику ОСОБА_5 .

Відповідаючи на запитання, обвинувачений повідомив про те, що будь-які документи, крім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, від продавця він не вимагав. Зі свідоцтва йому було відомо про те, що прізвище власника автомобіля ОСОБА_5 , проте документами продавця, зокрема його паспортом, він не цікавився.

ОСОБА_6 пояснив про те, що займаючись таким бізнесом все життя, він жодного разу не перевіряв документи продавця, не вимагав розписки про отримання продавцем від нього грошей, не оформлював жодних юридичних документів на придбані ним автомобілі.

У подальшому він планував привести автомобіль «Опель Омега» в порядок та звернутися до власника, щоб той видав генеральну довіреність на його ім`я.

Крім того, обвинувачений повідомив про те, що будь-яких оголошень про продаж автомобіля в ньому не було. Салон автомобіля ОСОБА_6 не перевіряв, його не відчиняв, оскільки, зі слів продавця, ключі від автомобіля були втрачені.

Те, що він купує автомобіль без ключів, не перевіривши його технічний стан, в особи, документи якої не перевіряв, ОСОБА_6 вважав нормальним.

Обвинувачений пояснив, що ним була вчинена лише одна спроба знайти власника автомобіля, при цьому він інформацію про себе консьєржці не залишав.

Уперше із власником автомобіля ОСОБА_5 він побачився вже після того як його затримали за викрадення автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду про те, що автомобіль марки «Опель Омега» належить йому з 1999 року. Автомобіль постійно був припаркований під вікнами його будинку АДРЕСА_3 автомобіля не були приспущені, він просто стояв із перекосом, одним боком на бордюрі, він був не на ходу, оскільки ОСОБА_5 зняв з нього акумулятор. До 18.05.2012 року автомобіль стояв припаркований без руху.

18.05.2012 року потерпілий поїхав по власних справах на житловий масив Троєщина. Знаходячись на зупинці громадського транспорту на перехресті проспекту Маяковського із вулицею Закревського, він побачив на евакуаторі свій автомобіль. По приїзду додому він викликав співробітників міліції, які опитали усіх, у тому числі і консьєржку, будь-якої інформації не отримали.

ОСОБА_5 віддав оперуповноваженому ОСОБА_7 документи на машину та дублікати ключів від неї. Через декілька днів до нього зателефонував оперуповноважений ОСОБА_8 , який повідомив про те, що його автомобіль знайдений.

Одного вечора до нього додому зателефонувала консьєржка та повідомила, що до нього прийшли. Він вийшов на вулицю, до нього звернувся раніше незнайомий чоловік ОСОБА_6 , який повідомив про те, що він фактично є потерпілою стороною, оскільки придбав даний автомобіль. Версія ОСОБА_6 викликала у потерпілого сумніви, він запитав у нього чи можна було взагалі придбати автомобіль без документів та ключів, на що ОСОБА_6 повідомив, що можна.

Відповідаючи на запитання, потерпілий повідомив, що автомобіль постійно стояв біля його будинку на проспекті Героїв Сталінграду. Приблизно за рік перед подією, на автомобілі почали залишати записки із пропозицією його купити. Однак у ОСОБА_5 не було наміру продавати свій автомобіль, про що він також заявляв і консьєржці, яка задавала йому питання з цього приводу. У 2012 році йому перестали залишати записки, та відповідно з проханням продати автомобіль вже не зверталися.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Опель Омега» є дублікатом, оскільки у 2003 році у нього були викрадені усі документи.

Станом на день викрадення автомобіля 18.05.2012 року документи на автомобіль знаходились у нього вдома. Крім нього у свідоцтво вписаний також його син, який має право на керування автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що будь-яких претензій до ОСОБА_6 з приводу викрадення автомобіля не має, оскільки обвинувачений його відремонтував.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що у 2012 році до КП «Київтранспарксервіс», де на той час він працював, надійшов виклик про транспортування автомобіля з проспекту Героїв Сталінграду у м. Києві.

Коли він, разом із водієм ОСОБА_10 , приїхали на місце виклику, до них звернувся обвинувачений, який повідомив про те, що автомобіль необхідно перегнати на масив Троєщина. Пояснив, що автомобіль дуже довго стоїть, що викликає незадоволення сусідів.

Оскільки ОСОБА_9 мав перевіряти документи на автомобіль, що перевозиться, він звернувся до ОСОБА_6 з вимогою надати документи, той з нагрудної кишені витягнув свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, при перевірці якого у ОСОБА_11 не виникло сумнівів у його справжності. Після чого автомобіль погрузили на евакуатор, ОСОБА_6 повідомив, що він буде їхати попереду них та показувати дорогу. Він керував автомобілем «Фольксваген» зеленого кольору із реєстрацією Київської області.

Відповідаючи на запитання, свідок заперечив наявність інших людей, крім ОСОБА_6 , біля автомобіля. Зазначив про те, що крім них, неподалік від місця був чоловік похилого віку, який працював охоронцем в офісі, що розташований у будинку.

Свідок ОСОБА_10 , який працює водієм евакуаторів КП «Київтранспарксервіс» дав суду аналогічні покази. Повідомив, що по приїзду на вулицю Героїв Сталінграду, вони спочатку зателефонували власнику автомобіля, що мав бути евакуйований, до них вийшов ОСОБА_6 . Всі документи останній надавав ОСОБА_9 , який з ним спілкувався. ОСОБА_10 чув від ОСОБА_6 , що автомобіль довго стоїть на місці, заважає, тому він його хоче перевезти на Троєщину, де має відремонтувати.

Дорогу до місця призначення показував сам власник, який на мікроавтобусі «Фольгсваген транспортер» їхав попереду. По приїзду на місце ОСОБА_6 розрахувався за послуги.

Відповідаючи на запитання ОСОБА_10 повідомив, що марку автомобіля він не пам`ятає, але може сказати, що він був не новий, із приспущеними колесами. Комплектність автомобіля перевіряв він разом із ОСОБА_9 .

Свідок стверджує про те, що біля автомобіля нікого, крім ОСОБА_6 не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що у 2012 році працював на посаді старшого оперуповноваженого ВКР Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Під час розслідування крадіжки автомобіля марки «Опель Омега» стала відома інформація про причетність до даного злочину ОСОБА_6 . При затриманні останній повідомив за яких обставин викрав автомобіль та розповів де він його зберігає.

У райвідділі ОСОБА_6 написав явку із повинною, у якій виклав всі обставини. Свідок стверджує про те, що він ( ОСОБА_7 ) продиктував ОСОБА_6 лише початок заяви, текст затриманий писав сам.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що працює на посаді заступника начальника карного розшуку Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві. У процесі відпрацювання по факту викрадення автомобіля ОСОБА_5 ними були допитані особи, які знаходилися біля будинку № 12-Г по проспекту Героїв Сталінграду. Сторож, який знаходився поруч повідомив їм номер автомобіля евакуатора.

Водій евакуатора повідомив, що перевезення автомобіля замовив чоловік, який рухався на автомобілі марки «Фольксваген транспортер» зеленого кольору, саме він і показував свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль був евакуйований на проспект Маяковського, 5 у м. Києві, де він був залишений на ремонт.

ОСОБА_8 опитав співробітників кафе, що прилягає до території, біля якої був залишений автомобіль. Вони розповіли, що чоловік, якому цей автомобіль належить, пив каву у кафе, розповів про те, що він на 50 60 кілометрі Московської траси здає в оренду кафе.

Отримавши зазначену інформацію, оперуповноважені поїхали на Московську трасу, де починаючи з 50-го кілометра, з`ясовували інформацію щодо власника кафе, що здається в оренду, який пересувається на автомобілі «Фольксваген Транспортер» зеленого кольору. Згодом в ході опитування ними було з`ясовано про те, що власнику кафе «Лелека», що розташоване на 55 кілометрі траси, належить зазначений вище автомобіль.

Після чого, оперативні працівники домовилися із місцевими мешканцями про те, що вони зателефонують, коли з`явиться власник. Згодом їх повідомили про приїзд людини на відповідному автомобілі. Одразу ж приїхав на місце, вони підійшли до автомобіля, на якому було оголошення про його продаж. ОСОБА_12 зателефонував по телефону, номер якого був зазначений в оголошенні, повідомив про намір придбати автомобіль та попросив власника підійти до нього. Коли власник підійшов до них, ОСОБА_12 представився, ОСОБА_6 одразу ж здогадався у чому справа, попросив не здіймати галасу, добровільно погодився проїхати у райвідділ. По дорозі він сказав, що може показати де знаходиться автомобіль, розповів про те, що він хотів придбати його, проте власник відмовлявся, автомобіль стояв тривалий час, а тому він вирішив його забрати. Крім того, ОСОБА_6 повідомив про те, що свідоцтво про реєстрацію автомобіля він зробив сам. По приїзду до райвідділу він власноруч за своєю ініціативою написав явку з повинною, де виклав всі обставини. Викрадений автомобіль вони забрали у Бортнічах у дворі будинку. Місце показав ОСОБА_6 .

Крім того у судовому засіданні безпосередньо досліджені й письмові докази, зібрані під час досудового розслідування.

Згідно із протоколом огляду місця події від 26.05.2012 року (том 1 а.с. 237 241) у присутності понятих була оглянута ділянка місцевості за адресою : м. Київ, вулиця Путівльська 42, біля будинку знаходиться автомобіль марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , видимих ушкоджень немає. У салоні автомобіля на підлозі біля заднього сидіння знаходиться сумка, у якій міститься, крім іншого, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 . У бардачку автомобіля знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 . Під час даної слідчої дії проводилося фотографування, фототаблиця досліджена безпосередньо у судовому засіданні(а.с. 236). Крім того, з поверхні передніх правої та лівої дверцят вилучені сліди пальців рук.

Відповідно до висновку експерта № 313/тдд від 21.06.2012 року надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вилучене під час огляду місця події, не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення на наданому на дослідження свідоцтві виконано за допомогою форм плоского друку та копіювально множильної техніки електрографічним способом (том 1 а.с. 38 40).

Згідно із висновком експерта № 607 від 05.07.2012 року слід пальця руки № 1 виявлений та вилучений з поверхні правих та лівих передніх дверей автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 під час огляду місця події від 26.05.2012 року залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 (том 1 а.с. 58 59).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.05.2012 року під час огляду ділянки біля будинку № 12-Г на проспекті Героїв Сталінграду у м. Києві у потерпілого ОСОБА_5 були вилучені ключі від автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на його ім`я (том 1 а.с. 233 235).

Постановою від 12.07.2012 року були визнані речовими доказами : ключі від центрального замку запалювання до автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 10.03.2000 року на ім`я ОСОБА_5 , дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 02.07.2003 року на ім`я ОСОБА_5 , автомобіль марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучені під час огляду місця події сліди пальців рук (том 1 а.с. 65 67).

Як убачається з розписки (том 1 а.с. 64), потерпілий ОСОБА_5 отримав від слідчого належні йому ключі від автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , сам автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно із висновком експерта № 37 (9) від 22.06.2012 року ринкова вартість автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 18.05.2012 року становила 63 533 гривні 28 копійок (том 1 а.с. 47 51).

У судовому засіданні також були досліджені докази на підтвердження версії сторони захисту про придбання ОСОБА_6 автомобіля, зокрема відповідь з ТОВ «Інтернет Реклама РІА» від 14.01.2014 року, згідно із якої на сайті AUTO.ria у період з 01.01.2011 року по 26.05.2012 року були розміщені оголошення про продаж автомобілів марки «Опель Омега», які відповідали параметрам автомобіля потерпілого ОСОБА_5 (том 1 а.с. 181 186).

Аналізуючи даний доказ у сукупності з іншими, суд звертає увагу на ту обставину, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 категорично заперечили наявність біля автомобіля крім ОСОБА_6 й іншої людини, яка за словами обвинуваченого була продавцем. Також не підтвердилися показання останнього про те, що документи на автомобіль він брав у продавця, і лише після розрахунку.

У судовому засіданні не було встановлено жодних підстав для обмовлення даними свідками ОСОБА_6 , при цьому не повідомив про такі підстави і сам обвинувачений, а тому суд бере за основу їх покази про те, що саме ОСОБА_6 надав свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Опель Омега», яке зберігалося у нього, а не в іншої людини.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що обидва свідки вважали ОСОБА_6 власником даного автомобіля, що він і підтвердив повідомивши про причини його евакуації. Дану обставину також підтверджує копія наряду-замовлення № 215, що зберігається у матеріалах (том 1 а.с. 246). Відповідно до якого, замовником послуги по транспортуванню автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_5 .

Вищезазначені дії ОСОБА_6 18.05.2012 року по заволодінню автомобілем «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , спростовують його версію щодо придбання цього автомобіля.

При цьому, суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо його намагання відшукати власника автомобіля, оскільки, з його ж слів, він вчинив лише єдину спробу, яка не досягла результату, однак незважаючи на це він прийняв рішення про придбання автомобіля. Одночасно суд не може не звернути увагу на те, що показання ОСОБА_6 про сплату ним за автомобіль суми у розмірі 5 000 доларів США не підтверджується жодним доказом.

На підставі аналізу викладених вище доказів, суд вважає встановленою вину ОСОБА_6 у незаконному заволодінні автомобіля марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Також суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у використані завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , оскільки обвинуваченому, який незаконно заволодів автомобілем, було відомо про підробку документу на цей автомобіль.

Показання обвинуваченого в частині заперечення вчинення інкримінованих йому злочинів, суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у використанні завідомо підробленого документу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до правопорушень середньої тяжкості, інше до правопорушень невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, які у даному випадку судом не встановлені.

При обранні ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, той факт, що він раніше до кримінально відповідальності не притягувався, офіційно не працює, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, однак, з урахуванням особи обвинуваченого, позиції потерпілого, який жодних претензій до нього не має, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України суд вирішує долю речових доказів та стягує з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання :

· за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

· за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, якщо він протягом визначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки :

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залити без зміни до набрання вироком законної сили.

Речові докази :

· автомобіль марки «Опель Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 залишити за належністю власнику ОСОБА_5 ;

· свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відбитки пальців рук зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 2 011 гривень 08 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1