АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/758/15 Справа № 205/829/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
26 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0002759 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 березня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Кустанайської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Ленінського району м. Дніпропетровська, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На зазначену ухвалу прокурором принесена апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, автор апеляції вказує, що потерпілому ОСОБА_10 в ході досудового розслідування були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, в тому числі щодо права подання цивільного позову, однак останній реалізував своє право щодо подачі цивільного позову, за власною ініціативою, лише під час повторного підготовчого судового

Провадження № 11-кп/774/758/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 296 КК України Головуючий в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
засідання. Тому, на думку сторони обвинувачення, суд повинен був, в порядку ст. 332 КПК України, доручити проведення судово-психологічної експертизи, проте районний суд повернув обвинувальний акт прокурору, для приведення його у відповідність з нормами КПК України. В апеляції, наголошується на неможливості проведення судово-психологічної експертизи з причин відсутності, в ході досудового розслідування та під час першого підготовчого судового засідання за цим обвинувальним актом, жодних позовних вимог зі сторони потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_9 ..

Під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції було встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України повернений прокурору, для проведення товарознавчої експертизи щодо встановлення шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_7 .. Ухвала суду виконана частково, оскільки не проведена товарознавча експертиза для встановлення розміру моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_7 .. Також, судом встановлено, що в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, однак в порушення п. 2 ч. 7 ст. 242 КПК України, експертиза не проводилась. Крім того, суд зазначив, що обвинувальний акт затверджений 19 січня 2014 року, що на його думку, не відповідає дійсності, так як ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору була постановлена 25 листопада 2014 року.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала подану апеляцію, повторила доводи, викладені в ній та просила скасувати ухвалу суду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 вважали подану прокурором апеляцію обґрунтованою та просили її задовольнити.

Вислухавши думки учасників апеляційного провадження, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінально-процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.

Цим же Законом, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме ст. 291 КПК України.

Ухвала районного суду, на яку принесено апеляцію, свідчить про те, що підставою для прийняття вказаного рішення слугували недоліки обвинувального акту, які полягали в тому, що під час досудового розслідування, всупереч вимогам ст. 242 п. 2 ч. 6 КПК України, не були проведені експертизи для встановлення розміру моральної шкоди.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає помилковою правову позицію суду першої інстанції щодо обов`язковості проведення експертизи для визначення розміру моральної шкоди, заподіяній потерпілій стороні.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За своїм характером, цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування моральної шкоди полягає у суб`єктивній оцінці потерпілою від злочину особою певних моральних страждань та інших негативних явищ, і така ж суб`єктивна оцінка потерпілим розміру відшкодування цієї шкоди, залежно від характеру та обсягу страждань.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як вказано в п. 9 зазначеної Постанови Пленуму, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Наведене свідчить про те, що визначення розміру відшкодування моральної шкоди вирішується тільки судом, при цьому, будь-які спеціальні знання для визначення цього розміру не потрібні.

Що стосується дати затвердження обвинувального акту прокурором, то в разі наявної описки вона може бути виправлена останнім і без повернення обвинувального акту.

Таким чином, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону є безпідставними, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 березня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Ленінського району м. Дніпропетровська, скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 нове підготовче судове засідання у суді першої інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області