КП № 1-296/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Рудика В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 відповідно до рішення Житомирського районного суду від 01 грудня 2008 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку / доходів / відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2008 року і до повноліття дитини.

Однак ОСОБА_1 тривалий час, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання доньки, не повідомляє державному виконавцю місця своєї роботи, ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, чим допустив заборгованість по аліментах за: січень 2010 року в сумі 148.24 грн. за лютий 2010 року в сумі 458.93 грн., березень 2010 року в сумі 458.93 грн., квітень 2010 року в сумі 458.93 грн., травень 2010 року в сумі 461.32 грн., червень 2010 року в сумі 461.32 грн., липень 2010 року в сумі 521.02 грн., серпень 2010 року в сумі 521.02 грн., та попередній борг в сумі 3032.63 грн., а всього заборгованість становить в сумі 6522.34 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно не сплачує аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, особу підсудного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання в майбутньому, у виді обмеження волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 1 рік, зобовязавши його періодично реєструватись в кримінально виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: