Справа №11а - 51/2007 рік Головуючий у суді І інстанції Бутельська Г.В.
Категорія ст. 309 ч. 2 КК Доповідач у суді II інстанції Лещенко Р.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2006
року. Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого - судді Зубка К.А., суддів Лещенка P.M., Петрової І.М., за участю прокурора Замороза О.Р., розглянула у
відкритому судовому засіданні
у м. Кіровограді апеляцію засудженого ОСОБА_1
на вирок Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Мала Виска, що
відбуває покарання в Кіровоградській ВК №6, раніше
судимий Маловисківським райсудом
: 20.03.2003 року за ст.ст. 309 ч. 2,15 ч.2 ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, 20.10.2004 року за
ч. З ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі,

засуджений за ч.
2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На
підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком
Маловисківського райсуду від 20.10.2004 року, і остаточно
призначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки 6 місяців.

Вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 25 вересня 2006
року він, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі за вироком Маловисківського
райсуду від 20
жовтня 2004 року в Кіровоградській ВК №6 УДДПВП України в Кіровоградській області,
повторно незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний
наркотичний засіб - висушений канабіс (маріхуану) вагою 17,62 гр.

В своїй апеляції
засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації скоєного,
просить пом'якшити призначене йому покарання знизивши його до 3 років 3
місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що він повністю визнав свою
провину та щиро розкаявся у скоєному.

Заслухавши
доповідача, вислухавши думку прокурора, який вважає що вирок суду необхідно
залишити без зміни, засудженого ОСОБА_1, що підтримав свою апеляцію,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до
висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої
інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 309 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час
судового слідства доказами, та ніким із учасників судового розгляду справи не
оспорюється.

Призначаючи
засудженому ОСОБА_1 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, обставини що обтяжують та пом'якшують покарання, його
особу, в тому числі і те, що він щиро розкаявся у скоєному, через що призначив
останньому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв новий злочин під час відбування покарання в
кримінально-виконавчій установі, то суд правильно, у відповідності до ст. 71 КК
України, до покарання, призначеного останньому за новим вироком, частково
приєднав невідбуту частину покарання за
попереднім вироком Маловисківського райсуду суду від
20.10.2004 року.

Тому, з
урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку
суду та пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання.

Керуючись
ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2006 року
стосовно нього - без зміни.