Справа № 438/1779/14-к
провадження №1-кп/457/156/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000343 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залокоть, Дрогобицького району, Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.12.2008 року Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 09 вересня 2014 року близько 17:00 год. у м. Бориславі, незаконно, зберігаючи при собі з метою збуту фрагмент таблетки "субітекс", підійшов до легендованої особи (особи із зміненими анкетними даними), яка діяла в рамках оперативної закупки ОСОБА_5 та збув йому даний фрагмент таблетки за ціною 200 гривень, який згідно висновку експерта № 3/1142 від 23 вересня 2014 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Маса бупренорфіну становить 0,0036 грам.

Крім цього, ОСОБА_4 , 12 вересня 2014 року близько 15:00 год. у м. Бориславі, незаконно, зберігаючи при собі з метою збуту фрагмент таблетки "субітекс", підійшов до легендованої особи (особи із зміненими анкетними даними), яка діяла в рамках оперативної закупки ОСОБА_5 та повторно збув йому даний фрагмент таблетки за ціною 200 гривень, який згідно висновку експерта № 3/1143 від 23 вересня 2014 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Маса бупренорфіну становить 0,0034 грам.

Крім цього, ОСОБА_4 15 вересня 2014 року близько 15:30 год. у м. Бориславі, незаконно, зберігаючи при собі з метою збуту фрагмент таблетки "субітекс", підійшов до легендованої особи (особи із зміненими анкетними даними), яка діяла в рамках оперативної закупки ОСОБА_5 та повторно збув йому даний фрагмент таблетки за ціною 200 гривень, який згідно висновку експерта № 3/1144 від 02 жовтня 2014 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Маса бупренорфіну становить 0,0026 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, так як він будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, повторно незаконно збував наркотичні засоби.

27 листопада 2014 року між старшим прокурором прокуратури м. Борислава ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, нижче найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, враховуючи обставини справи, які значно пом`якшують суспільну небезпеку та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином .

В даному кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчинена обвинуваченим шкода завдана суспільним інтересам.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчинених злочинах, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, призначена з врахуванням ст. 69 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно можливим.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнав свою вину, раніше судимий, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, ч. 2 ст. 307 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.11.2014 року між старшим прокурором прокурори м. Борислава ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки без кофіскації майна.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою та строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту затримання, а саме з 28 вересня 2014 року.

Речовий доказ: бупренорфін в кількості 0,016 грам, екстракцій опію в кількості 0,31 грама, які згідно квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених із незаконного обігу № 0009290, які передані на зберігання в Управління матеріального забезпечення ГУМВС України у Львівській області знищити .

Речовий доказ: мобільний телефон марки "Нокіа-Х2", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_3 та "Лайф" № НОМЕР_4 , вилучені 28.09.2014 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України у ході особистого обшуку та які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 1045, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: гроші в сумі 315 гривень, які згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 03.10.2014 передані на зберігання ПАТ КБ "Приватбанк" конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів в розмірі 983,84 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1