№ 4-23/07
ПОСТАНОВА

2 квітня 2007 року суддя
Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., при секретарі
Присяжнюку A.M., з участю
прокурора Бондара С.Ф., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про
порушення кримінальної справи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника СВ
Романівського РВ УМВС України в Житомирській області від 20 березня 2007 року про
порушення кримінальної справи, в якій зазначає, що вказана постанова є
незаконною через відсутність приводів та підстав для її винесення і просить її
скасувати. В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 вказав на те, що 23 серпня 2007 року в
домогосподарстві по АДРЕСА_1 його мати ОСОБА_2, запідозривши свого чоловіка в
подружній зраді, нанесла ОСОБА_3, яка знаходилась разом з її чоловіком в
їхньому будинку, кілька ударів по тулубу. Після цього ОСОБА_3, тікаючи,
спіткнулась та, в результаті падіння, отримала середньої тяжкості тілесні
ушкодження у вигляді закритого перелому лівої гомілки. Він, будучи очевидцем вказаної
події, ніякої участі в спричиненні ОСОБА_3
тілесних ушкоджень не приймав. За фактом спричинення ОСОБА_3 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень 21
жовтня 2006 року
була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України. По
даній кримінальній справі було проведено ряд слідчих дій в тому числі з його
участю та участю його матері в якості свідків і, в зв»язку з тим, що ОСОБА_3
вказала, що тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої гомілки були спричинені
саме ним, 20 березня 2007 року начальником СВ Романівського РВВС була винесена
постанова про порушення кримінальної справи відносно нього та його матері -
ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Дослідивши матеріали, на підставі яких було порушено справу, заслухавши
пояснення ОСОБА_1, який скаргу підтримав, прокурора, який вважає що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, оскільки кримінальна справа за фактом
спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України уже була порушена 21 жовтня 2006 року і порушення
кримінальної справи за тією ж статтею Кримінального кодексу за тим же самим
фактом, але відносно певних осіб не передбачено Кримінально-процесуальним
кодексом України, пояснення начальника СВ Романівського РВВС, який вважає, що
виніс постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
від 20 березня 2007 року відповідно
до кримінально-процесуального законодавства, суддя приходить до висновку про
обгрунтованність скарги та необхідність її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 98
КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 цього Кодексу,
прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов»язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення
кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується
справа, а також дальше її спрямування.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної
справи від 20 березня 2007 року, жоден з
приводів, передбачених ст. 94
КПК України, слідчим вказаний не був, що свідчить про незаконність даної
постанови.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 236-7,
236-8, КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову
начальника СВ Романівського РВВС від 20 березня 2007
року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 122
ч. 1 КК
України скасувати, відмовивши в порушенні кримінальної справи відносно вказаних
осіб.

На постанову
протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного
суду Житомирської області.