Справа № 307/569/14-к
Провадження № 1-кп/307/22/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді ОСОБА_1

з участю: прокурорів ОСОБА_2

ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

при секретарях ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, має неповнолітнього сина, із базовою загальною середньою освітою, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25.10.2013 року, приблизно в 15.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в урочищі Усуй, у с. Грушево, через особисті неприязні відносини, які виникли в нього в зв`язку з тим, що він помилково вважав, що ОСОБА_9 викрав його мобільний телефон, наздогнав останнього, який ішов стежкою в напрямку свого будинку, схопив його за комірець светра та наніс йому удар ногою по ногах, в результаті чого ОСОБА_10 впав на землю. Потім ОСОБА_11 , вимагаючи повернення мобільного телефону, наніс йому один удар кулаком у обличчя та два удари ногою у живіт. Після цього ОСОБА_9 сам піднявся з землі, однак ОСОБА_11 знову схопив його руками за комірець светра та пройшовши декілька метрів вниз по стежці завдав потерпілому удар ногою по ногах, внаслідок чого той впав на землю, де обвинувачений наніс йому декілька ударів ногами в різні частини тулуба. Внаслідок нанесених ОСОБА_10 ударів йому були причинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що 25.10.2013 р. він із своїм знайомим ОСОБА_12 , прийшли додому до ОСОБА_13 , по АДРЕСА_1 , щоб допомогти йому переносити будівельні блоки. Біля 10-11-ї год., до них підійшов ОСОБА_9 , який допоміг їм віднести приблизно 10 блоків до новобудови та невдовзі почав скаржитися на свій стан здоров`я і перестав працювати. Потім вони обідали і випили одну пляшку горілки на п`ятьох. Після цього ОСОБА_10 пішов додому. Через деякий час він виявив, що немає його мобільного телефону та почав його шукати. Хтось із присутніх припустив, що телефон міг забрати ОСОБА_10 . Приблизно в 16-й год., він пішов по тій самій дорозі і наздогнав ОСОБА_10 біля паркану в урочищі Усуй. На його запитання той відповів, що не брав телефон. Перевіривши кишені потерпілого він схопив його за светр та штовхнув на землю. Потім повернувся до хлопців, яким розповів, що штовхнув ОСОБА_10 від чого той упав на землю. Вдома він знайшов свій телефон в кишені інших штанів, а наступного дня дізнався про смерть потерпілого. Просить суд звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», так як він має неповнолітню дитину.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Крім його визнання це стверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що в день смерті його брата вони бачилися з ним, а через кілька годин після цього, до нього прибігли діти і сказали, що ОСОБА_9 помер. Йдучи до місця події, він зустрів ОСОБА_14 , який сказав, що його брата побив ОСОБА_8 . На місце злочину він прийшов, коли починало сутеніти, а через годину, коли приїхали працівники міліції, було вже темно. Просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні ствердила, що осінню 2013 року, приблизно в 15-й год., ОСОБА_9 приходив до неї додому та приніс гриби. Погравшись трохи з її внучкою та йдучи додому, він сказав, щоб вони прийшли до нього. В 17.30 год. прибігли хлопці і сказали, що ОСОБА_9 помер. ОСОБА_5 побіг попереду неї, а вона за ним. Прийшовши на місце події вони побачили мертвого ОСОБА_9 на дорозі. Після цього вони відвезли його в морг, а повертаючись додому зустріли ОСОБА_14 , який запитав їх, чи сильно ОСОБА_8 побив його брата. Вона відповіла, що ОСОБА_9 - помер. Тоді ОСОБА_14 розповів, що ОСОБА_16 бачив як обвинувачений наносив тілесні ушкодження покійному. Більше їй нічого не відомо, оскільки сама вона нічого не бачила.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 25.10.2013 р., він разом із ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_13 , де допомогли йому переносити будівельні блоки та випили три рази по 50 грамів горілки. Приблизно в 15-й год., прийшов ОСОБА_18 , який допоміг їм віднести декілька блоків, а потім почав скаржитись на біль з правого боку і пішов додому. Після цього ОСОБА_8 не міг знайти свій мобільний телефон і тоді він сказав, що можливо його взяв ОСОБА_10 . Обвинувачений пішов за потерпілим, і повернувшись через 15 хв. розповів їм, що мобільного телефону не знайшов та вдарив Олашина два рази ногою. Вони працювали до 17-ї год., а потім він, ОСОБА_8 та ОСОБА_19 пішли випити пиво. Під час розмови син обвинуваченого розповів, що ОСОБА_10 помер. ОСОБА_8 просив його, щоб він не розповідав про те, що почув від нього, як він наніс два удари Олашину.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що осінню 2013 року, точної дати та часу не пам`ятає, знаходячись за дерев`яним парканом в урочищі Усуй в с. Грушово, бачив, як на відстані приблизно 30 м. від нього, ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_9 та схопивши його за комір светра почав наносити йому удари. Після цього він підставив ОСОБА_10 ногу і той впав спиною на землю. Сідей ударив потерпілого кулаком три рази по обличчю, а потім ще декілька разів по животу та по ногах. Після цього ОСОБА_11 підняв потерпілого та почав тягнути його за собою і знову поставив йому підніжку, від чого ОСОБА_10 упав на землю, а обвинувачений кричав де мобільний телефон та вдарив його два чи три рази кулаком по животу. При цьому ОСОБА_9 намагався вирватися але не зміг.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні ствердив, що осінню, після обіду, за 10-15 метрів від себе він побачив ОСОБА_9 , який йшов у напрямку свого будинку. Потерпілий на вигляд був такий як завжди. Приблизно через п`ять хвилин він побачив ОСОБА_8 , який запитав його куди пішов ОСОБА_10 та прослідував у тому ж напрямку. Через деякий час ОСОБА_16 прибіг до нього та розповів, що ОСОБА_8 наносить удари ОСОБА_9 . Тоді він не звернув на це увагу, а наступного дня брат покійного - ОСОБА_5 - та ОСОБА_20 повідомили йому, що ОСОБА_9 знаходиться у морзі.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що в жовтні 2013 року до нього додому прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , щоб допомогти на будівництві підсобного приміщення. Згодом прийшов ОСОБА_9 та переніс 7-8 блоків, кожен вагою близько 12-15 кг. Під час обіду вони випили трохи горілки і потерпілий почав скаржитися, що він погано себе почуває та пішов додому. Коли ОСОБА_11 пішов за потерпілим він не бачив.

З протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 25.10.2013 р. вбачається, що предметом огляду є дворогосподарство 86 по вул. Шевченка в с. Грушово. В саду, біля паркану, виявлено труп чоловічої статі, віком 50-55 років, який лежить на правому боці. Труп одягнутий в джинсові штани, труси, сорочку, сандалі із шкіри або шкірозамінника. Видимих пошкоджень одягу не виявлено. Руки та обличчя на дотик холодні, але під одягом труп ще теплий. Трупні плями та трупні заклякання відсутні. На лівій половині обличчя, в лівому куті можливо засохла кров. У ротовій порожнині відмічається невелика кількість рідкої речовини червоного кольору, схожої на кров. В правій здухвинній області, передньої поверхні стінки, розташовані три синці розміром 1.5х0.8 см., 1.06 см. та 0.5х0.5 см. При прощупуванні грудної клітки відмічається патологічна рухливість на задній поверхні грудної клітки з лівого боку, тому можливий перелом ребра або декількох ребер. Інших тілесних ушкоджень при огляді не виявлено (а. с. 3-8 т. 2).

Висновком експерта № 132 від 28.10.2013 р. стверджується, що у ОСОБА_9 мають місце слідуючі тілесні ушкодження: зеленуватого кольору синці в лівій здухвинній області, а також крововилив у м`які тканини спини в лівій підлопаточній області, які могли виникнути від дії якого-небудь (яких-небудь) тупого, твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету (предметів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Переломи 10-12 ребер зліва по лопаточній лінії, крововилив в м`які тканини спини в даній ділянці тіла, а також крововилив у ліву навколо-ниркову жирову клітковину могли виникнути по ударному механізму від дії якого-небудь тупого, твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Переломи 7-9 ребер зліва по середньо-підпахвинній лінії, розрив селезінки по задній поверхні, що супроводжувався масивною внутрішньою кровотечею могли виникнути по ударному механізму від дії якого-небудь тупого, твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. При паренхіматозних кровотечах, які супроводжуються масивною крововтратою та враховуючи те, що в черевній порожнині було виявлено велику кількість однорідної рідкої крові, з моменту травми до моменту настання смерті пройшло не більше 2-3 години. Синці зеленуватого кольору в лівій здухвинній ділянці не менше 2-3-х денної давності. Всі інші тілесні ушкодження строку події 25.10.2013 року відповідають. У крові потерпілого ОСОБА_9 виявлено 1.53 % етилового спирту, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння (а. с. 19-24 т. 2).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 19.12.2013 р. убачається, що свідок ОСОБА_16 показав, що обставини даної події мали місце 25.10.2013 р., близько 15-ї год., на території урочища Усуй в с. Грушово, де ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_9 та вдарив його ногою по ногах, у результаті чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_11 наніс Олашину удар кулаком в обличчя, а потім два удари ногою у живіт. Коли потерпілий піднявся з землі, ОСОБА_11 схопив його руками за комір светра та повів вниз по стежці. Тоді ОСОБА_8 побачив його, - ОСОБА_16 -, але знову наніс удар ногою по ногах потерпілого, через що той впав на землю біля паркану заввишки 1.40 м. Потім ОСОБА_11 наніс кілька ударів ногами по животу, ребрах, по спині та по задніх зовнішніх бокових поверхнях грудної клітки Олашина. Він не може сказати скільки саме ударів наніс ОСОБА_8 потерпілому, тому що їх було багато (а. с. 50-61 т. 2).

Згідно висновку додаткової судової медичної експертизи № 50 від 14.01.2014 р. у ОСОБА_9 були виявленні наступні тілесні ушкодження: крововилив у м`які тканини задньої та задньо-бокової поверхні лівої половини грудної клітки; прямих по своєму характеру переломів 7, 8, 9 ребер по середньо-підпахвинній і 10, 11, 12 ребер по лопаточних лініям, масивного крововиливу в ліву навколо ниркову жирову клітковину, а також травматичного розриву селезінки, що супроводжувалася масивною внутрішньою кровотечею. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути по ударному механізму, від дії якого-небудь тупого, твердого, з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, яким могла бути і взута нога сторонньої особи. Враховуючи характер та локалізацію вищенаведених тілесних ушкоджень, вони могли вникнути в момент перебування потерпілого в лежачому чи іншому близькому до цього положення та відповідають строку події, яка мала місце 25.10.2013 року. Синці зеленуватого кольору лівої половини (здухвинної області) живота не менше 3-4-х денної давності та не перебувають у причинному зв`язку із смертю потерпілого. Судово-медичними даними, які б свідчили про виникнення описаних вище тілесних ушкоджень при падінні на землю потерпілого після надання тілу попереднього прискорення, чи виникнення їх внаслідок удару (рогами, копитом і т.д.) корови експерт не володіє. При паренхіматозних кровотечах, які супроводжуються масивною крововтратою, смерть настає відносно за короткий проміжок часу (від декількох десятків хвилин до декількох годин), а також враховуючи, що в черевній порожнині було виявлено велику кількість однорідної рідкої крові (без першопочаткових ознак згортання), то з моменту розриву селезінки до моменту настання смерті пройшло не більше 2-3 годин (а. с. 106-108 т. 2).

Актом судово-гістологічного-дослідження додаток № 1519 від 03.04.2014 р. стверджено, що у ОСОБА_9 , 1963 р.н., встановлено травму селезінки, крововиливи дефект капсули, деструкція і малокрівя пульпи. Давність розриву селезінки приблизно до 12-24 год. (а.с. 61 т. 1).

Згідно висновку комісійної експертизи № 59 від 15.09.2014 р. у потерпілого ОСОБА_9 , згідно описів судмедекспертів, можливо були побої нанесені раніше 11.00 год., 25.10.2013 р., не виключена можливість так званого двомоментного розриву селезінки, хоча можливо також і дорозрив уже травмованої селезінки і в результаті побоїв нанесених ОСОБА_8 . Між діями обвинуваченого при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 у вигляді крововиливів у м`які тканини спини в ліву підлопаточну область та ліву навколо ниркову жирову клітковину, переломів 7-9 ребер зліва можливо причинно-наслідковий зв`язок з летальним наслідком, а дані тілесні ушкодження, стосовно живих осіб, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Як видно з матеріалів справи потерпілий ОСОБА_9 за годину до побиття виконував важку фізичну роботу (а саме перенос важких предметів бетонних блоків), що після отримання тілесного ушкодження у вигляді двомоментного розриву селезінки спровокувало би розрив субкапсулярної гематоми (а. с. 101-107 т. 1).

Висновком експерта № 8 від 05.03.2015 р. стверджено, що по факту смерті ОСОБА_9 , 1963 р.н., з врахуванням даних висновку експерта № 59 від 15.09.2014 р., додаткового висновку експерта № 50 від 17.01.2014 р. та додатку до акту судово-гістологічного дослідження № 1519 судово-медична експертна комісія приходить до підсумку, що тілесні ушкодження у вигляді розриву капсули селезінки з масивною внутрішньою кровотечею які в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним свої перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю є небезпечними для життя і за цією ознакою, стосовно живих осіб, слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження. Механізм одномоментного розриву селезінки в ділянці воріт, від якого відходять променево-подібні розриви та промінь розриву, який пересікає задню і переходить на передню поверхню селезінки можливий у випадках: струсу тіла при падінні з висоти, при ударі в селезінку знизу вверх, при ударі по задній поверхні тулуба, при ударі по передній поверхні живота в проекції центра органу в напрямку спереду назад. При наявності розриву тканини і капсули селезінки з внутрішньо черевною кровотечею ОСОБА_9 не міг виконувати будь яке фізичне навантаження, у тому числі переносити бетонні блоки вагою близько 10 кг. кожен. При наявності розриву тканини селезінки без розриву капсули у потерпілого, він міг виконувати певне фізичне навантаження, в тому числі переносити бетонні блоки вагою 10 кг. кожен, після чого ці фізичні навантаження могли викликати розрив капсули селезінки, яка в свою чергу до настання смерті (а. с. 145-152 т. 1).

Оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно, з метою залякування ОСОБА_10 та примусу його повернути мобільний телефон, який той, на думку обвинуваченого, вкрав від нього, руками та ногами наніс йому множинні удари по різних частинах тіла, чим заподіяв тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, вчинене з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: за місцем проживання характеризується позитивно, свою вину визнав, має неповнолітню дитину; а також обставину, яка обтяжує покарання вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» в редакції від 06.05.2014 р., амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 122 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_8 має неповнолітнього сина, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження за актовим записом № 10 від 11.02.2000 р., виданого Грушівською сільською радою, і не позбавлений батьківських прав.

Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, ст.ст. 1 п. «в», 14 Закону України від 08.04.2014 р. «Про амністію у 2014 році», ст.ст.1, 3 Закону України від 01.10.1996 р. «Про застосування амністії в Україні» суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_8 змінити на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу звільнивши його з під варти в залі судового засідання.

Речові докази - дві відеокасети з допитами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_13 упаковані в два конверти залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1