УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №294/232/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року.
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрано стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.5 ст.194 КПК України.
20.02.2015р. ОСОБА_7 була затримана, як підозрювана і 21.02.2015р. їй було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Суд 1-ї інстанції умотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зобов`язується з`являтися за викликом слідчого, а тому за вказаних обставин суд виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування зазначеної ухвали слідчого судді та просить постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що судом не враховано наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що вона ніде не працює, не має постійного джерела прибутку і тому перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення, пов`язані з таємним викраденням чужого майна; ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років; підозрювана не має постійного місця проживання, на вихованні має двох малолітніх дітей, вона зареєстрована та проживає на території іншої області і тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваної, захисника проти апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду про відмову в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання необґрунтовані.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, однак вину визнала, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, збитки відшкодовані, несудима, на виклики слідчого з?являється, має постійне місце проживання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н в и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.