Справа №591/8138/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов
Номер провадження 11-сс/788/287/13 Суддя-доповідач - Яременко Г. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2013 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Яременка Г. М.,

суддів - Борсая В. М., Гончарова М. В.,

при секретарі судового засідання - Сокол О.В.,

з участю прокурора - Мостового М.В.,

скаржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2013 року, якою скаргу ОСОБА_2 від 13 вересня 2013 року на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Суми Токар М.В. від 29 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2012 року, повернуто скаржнику, -

ВСТАНОВИЛА:

29 серпня 2013 року старший слідчий слідчого відділу прокуратури м. Суми Токар М.В. виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 21 листопада 2012 року в частині застосування до ОСОБА_4 незаконних методів слідства з метою примушування до надання неправдивих свідчень - правова кваліфікація ч.1 ст. 373 КК України, щодо застосування до ОСОБА_2 слідчим СУ УМВС України в Сумській області Биковим Т.К. примушування до давання показань, які викривають ОСОБА_2 у вчиненні злочину - правова кваліфікація ч.1 ст. 373 КК України, щодо внесення недостовірних відомостей до протоколів допиту ОСОБА_2 слідчим СУ УМВС України в Сумській області Биковим Т.Т. - правова кваліфікація ч.1 ст. 366 КК України у зв»язку з відсутністю в діях працівників міліції ОСОБА_16, ОСОБА_5, експерта ОСОБА_6 складу вчинених злочинів. Також, кримінальне провадження у частині застосування незаконних методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску в ході досудового слідства та затримання збоку співробітників Зарічного РВ СМУ УМВС України в Сумській області - правова кваліфікація ч.2 ст. 365 КК України, перекваліфіковано на ч.1 ст. 125 КК України, у зв'язку з тим, що досудовим слідством причетність працівників Зарічного РВ СМУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 беззаперечно спростовано.

17 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури м. Суми від 29 серпня 2013 року як незаконної і необґрунтованої, оскільки не було виконано вказівки суду при скасуванні попередніх постанов про закриття провадження, слідчим Токар М.В. не проводились слідчі дії і ним не спростовано заподіяння йому тілесних ушкоджень саме працівниками міліції, висновки слідчого суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2013 року зазначену скаргу ОСОБА_2 було повернуто скаржнику, оскільки суд вважав, що вона була подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу слідчого судді скасувати, а справу направити в прокуратуру для повного і об'єктивного розслідування. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що постанова слідчого прокуратури від 29 серпня 2013 року йому була вручена в Зарічному районному суді м. Суми 10 вересня 2013 року, а тому строк на оскарження не пропустив. Апелянт посилається на те, що кримінальне провадження розглянуте без врахування практики Європейського суду з прав людини. Слідчим не встановлено хто йому заподіяв тілесні ушкодження, хоча він особисто вказав цих осіб.

Заслухавши доповідь судді щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора Мостового М.В. про задоволення апеляційної скарги частково, пояснення обвинуваченого ОСОБА_2 про підтримку апеляційної скарги, скасування ухвали суду і постанови слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаргу на постанову старшого слідчого СВ прокуратури м. Суми від 29 серпня 2013 року ОСОБА_2 подав 13.09.2013 року, що стверджується листом начальника Сумського СІЗО. Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_2, він отримав копію вказаної постанови слідчого 10.09.2013 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості чи будь - які докази щодо дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена заявником в апеляційній скарзі відсутні, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати скаргу поданою поза межами строків, встановлених ч.1 ст. 304 КПК України.

Виходячи з вказаного ухвала слідчого судді якою скаргу ОСОБА_2 від 13 вересня 2013 року на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Суми від 29 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження повернуто скаржнику, не може вважатись законною, а тому вона належить до скасування з постановленням колегією суддів нової ухвали, згідно вимог ч.3 ст. 407 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим вже неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались слідчим суддею і Апеляційним судом Сумської області в зв»язку з тим, що в повній мірі не були з»ясовані обставини виникнення всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_2

Колегія суддів, піддавши аналізу мотиви закриття кримінального провадження, вважає, що старшим слідчим СВ прокуратури м. Суми не здійснено повної та об'єктивної перевірки обставин виникнення у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, висновки слідчого, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, в ході кримінального провадження, було встановлено, що затриманий за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_2 був поміщений до ізолятора тимчасового тримання Сумського МУ УМВС України у Сумській області 12 березня 2011 року, при цьому у нього малися тілесні ушкодження ( а. с. 98 - 100 Т. 1; а. с. 161 Т. 2 ), а саме, згідно висновку судово - медичної експертизи, в правій висковій області, в правій висково - скуловій області, в області правої брови, в правій скуловій області, в області лівої щоки, в області підборіддя, які виникли від дії тупих предметів і могли виникнути при нанесенні ударів руками та ногами.

При цьому експертом було вказано, що тілесні ушкодження у ОСОБА_2 могли виникнути в межах доби до моменту огляду, який згідно акту обстеження та висновку судово-медичного експерта (а.с. 203 Т. 2), почався 12 березня 2011 року, тобто безпосередньо після затримання ОСОБА_2

Органом досудового розслідування в ході кримінального провадження було залишено поза увагою обставини виникнення у ОСОБА_2 саме цих тілесних ушкоджень.

Хоча ОСОБА_2 при допиті як потерпілий розповів про час, місце і обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень саме працівниками міліції, а при одночасному допиті свідка ОСОБА_8 і ОСОБА_2, останній підтвердив, що тілесні ушкодження під час його затримання були нанесені саме цим свідком та ОСОБА_7, але їх причетність до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 слідчим в достатній мірі не перевірено.

З метою перевірки показів ОСОБА_2 щодо механізму, локалізації тілесних ушкоджень слідчий експеримент не проводився. А тому висновки слідчого про неможливість заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень працівниками міліції при зазначених ним обставинах не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий послався у постанові на суперечливі покази свідка ОСОБА_4 про те, що 12.03.2011 року коли до нього зайшов ОСОБА_2, то він запам»ятав у нього тілесні ушкодження і той розповів, що побився з працівниками СТО. Проте ці висновки не відповідають змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 28.01.2013 року де він пояснив, що не може відповісти на питання чи були тілесні ушкодження у ОСОБА_2.(т.3 а.с.29-32) А з додаткового допиту свідка ОСОБА_4 від 15.07.2013 року вбачається, що він бачив у ОСОБА_2 тілесні ушкодження. ( т.3 а.с.136) Це дає підстави вважати, що слідчий не усунув суперечності у показах свідка ОСОБА_4 і не дав їм належну оцінку.

Не звернув уваги слідчий і на покази свідка ОСОБА_13 про те, що під час роботи на шиномонтажі МПП «Торі» у нього з ОСОБА_2 був конфлікт, але бійки між ними не було.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий у постанові про закриття провадження взагалі не дав оцінку показам працівників міліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, на яких вказав ОСОБА_2, як на осіб, які можливо застосовували фізичне і психічне насильство під час його затримання.

Дані обставини вказують на те, що орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з'ясував обставини виникнення у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень на момент його затримання 12 березня 2011 року за підозрою у вчиненні злочину, не дав оцінку всім доказам у справі, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Звертає увагу колегія суддів також на те, що в постанові від 29 серпня 2013 року старший слідчий СВ прокуратури м. Суми не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про відсутність у діях працівників міліції складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 373 КК України.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів вважає необхідним скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури м. Суми, від 29 серпня 2013 року, про закриття кримінального провадження, оскільки в ході розслідування в повній мірі не були з'ясовані обставини виникнення всіх тілесних ушкоджень у затриманого 12 березня 2011 року ОСОБА_2, не було надано оцінку всім доказам, не усунуто суперечності у показах свідків. Під час досудового розслідування необхідно усунути суперечності у показах свідка ОСОБА_4 шляхом його додаткового допиту, перевірити покази ОСОБА_2 шляхом проведення слідчого експерименту, дати належну оцінку всім доказам у справі і прийняти обґрунтоване і законне рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405; 407; 409; 419; 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2013 року, якою скаргу ОСОБА_2 від 13 вересня 2013 року на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури м. Суми Токар М.В. від 29 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2012 року повернуто скаржнику, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Суми, від 29 серпня 2013 року, Токар М.В. про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування № 0000006, внесеного 21 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Суми Токар М.В. від 29 серпня 2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 21 листопада 2012 року в частині застосування до ОСОБА_4 незаконних методів слідства - правова кваліфікація ч.1 ст. 373 КК України, щодо застосування до ОСОБА_2 слідчим СУ УМВС України в Сумській області Биковим Т.К. примушування до давання показань, які викривають ОСОБА_2 у вчиненні злочину - правова кваліфікація ч.1 ст. 373 КК України, щодо внесення недостовірних відомостей до протоколів допиту ОСОБА_2 слідчим СУ УМВС України в Сумській області Биковим Т.Т. - правова кваліфікація ч.1 ст. 366 КК України у зв»язку з відсутністю в діях працівників міліції ОСОБА_16, ОСОБА_5, експерта ОСОБА_6 складу вчинених злочинів та у частині застосування незаконних методів слідства, збоку співробітників Зарічного РВ СМУ УМВС України в Сумській області - правова кваліфікація ч.2 ст. 365 КК України, перекваліфіковано на ч.1 ст. 125 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження направити до прокуроратури м. Суми для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Яременко Г. М. Борсай В. М. Гончаров М. В.