САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа №206/8573/13-к
ВИРОК

Іменем України

30.12.2013 року Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

за участю: прокурора
Іонкіна Д.Г.

захисника-адвоката
ОСОБА_1

потерпілого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську матеріали
кримінального провадження №0001085
по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
освіта середня технічна, одруженого,
офіційно не працюючого, раніше не
судимого, проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.
121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, 19.05.2012 року приблизно о 21.00 год.,
знаходився на подвір'ї дачного будинку
НОМЕР_2 розташованого в садовому
товаристві «Бугорок» на житловому
масиві Ігрень м. Дніпропетровська, де
розпивав спиртні напої з раніше
знайомими йому ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Під час вживання спиртних напоїв між
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стався
словесний конфлікт який переріс у
взаємну бійку, під час якої ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 вдалося втекти з подвір'я
вищевказаного будинку.

Після чого в цей день ОСОБА_4 та ОСОБА_2
звернулися по допомогу до ОСОБА_5, з
метою заспокоїти ОСОБА_3 та вивести
його за межі домоволодіння яке
належить ОСОБА_4, на що останній
погодився та прибув разом зі ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на подвір'я будинку НОМЕР_2 с/т
«Бугорок» в м. Дніпропетровськ.

В цей же день, тобто 19.05.2012 року
приблизно о 22.30 год., ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 знаходячись на подвір'ї будинку
НОМЕР_2 с/т «Бугорок», почали словесно
просити ОСОБА_3 покинути територію
домоволодіння. В цей час у ОСОБА_3 виник
злочинний намір направлений на умисне
тілесне пошкодження, після чого він
виражаючи погрози фізичного насилля
покинув територію домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний намір,
спрямований на заподіяння тілесних
ушкоджень, в цей же день, тобто 19.05.2012
року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_3
підійшов до свого автомобіля НОМЕР_1,
розташованого поблизу вищевказаного
будинку, де взяв дерев'яну биту та
повернувся на територію будинку НОМЕР_2
с/т «Бугорок» в м. Дніпропетровську, де
підійшов до ОСОБА_2 та діючи умисно
тримаючи у своїх руках дерев'яну биту,
наніс останньому один удар в область
носу, від чого ОСОБА_2 не втримався на
ногах та впав на кам'яні ступені,
розташовані позаду нього, при цьому
вдарившись головою.

В наслідок злочинних дій ОСОБА_3,
потерпілому ОСОБА_2 було спричинено
згідно із висновком СМЕ №3695е від 09.10.2012
року, тілесні ушкодження у вигляді:
черепно-мозкової травми, забій
головного мозку 1 ступеню, лінійний
перелом лівої скроневої та тім'яної
кісток, синців на повіках обох очей,
сукон'юктивальних крововиливів обох
очей, забійної рани спинки носу,
перелому кісток носу зі зміщенням
уламків, забою правого плечового
сплетіння та дистального парезу правої
верхньої кінцівки, які відносяться до
тяжких тілесних пошкоджень як
небезпечних для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому
засіданні свою вину у скоєнні
вказаного злочину визнав в повному
обсязі та пояснив, що він дійсно вчинив
цей злочин при обставинах, які вказані
в обвинувальному акті. Від дачі більш
детальних показань відмовився. В
скоєному розкаюється.

Враховуючи показання обвинуваченого
та бажання учасників судового
засідання не досліджувати інші докази
по справі, керуючись ч.3 ст.349 КПК
України, суд доходить до висновку про
доведеність вини обвинуваченого у
скоєнні вказаних злочинів.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК
України, як умисне тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

При призначенні покарання суд приймає
до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_3
згідно ст.12 КК України віднесений до
категорії тяжких, а також особу
обвинуваченого, який раніше не судимий,
по місцю проживання характеризується
позитивно, на обліку в лікарів
психіатра та нарколога не перебуває.

К обставинам, які пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд відносить визнання
вини у скоєнні злочину, щире каяття та
добровільне відшкодування заподіяної
потерпілому матеріальної та моральної
шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає що виправлення обвинуваченого
можливе без ізоляції від суспільства, у
зв'язку з чим вважає за необхідне
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі у межах санкції
статті, на підставі ст.75 КК України
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням та покласти
на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК
України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 суд
вважає за необхідне залишити без
задоволення, оскільки потерпілий
заявив, що претензій матеріального і
морального характеру він до
обвинуваченого не має та позов не
підтримує.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3
звільнити від відбування покарання,
якщо він протягом іспитового строку в 2
(два) роки не скоїть нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК
України покласти на ОСОБА_3 обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання
вироком законної сили залишити у
вигляді застави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Вирок суду може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 30 днів з моменту його
проголошення.

Копію вироку вручити
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
О.П.Румянцев