Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня
2007 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Луценко С.В.

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою,
працюючого водієм Вознесенського сиркомбінату, не одруженого, раніше не
судимого,

- за ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2006 року близько 00 год. 30 хвилин в м.
Вознесенську по вул. Жовтневої революції поблизу кафе «Жасмін» підсудний ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході виниклої сварки умисно наніс
удар кулаком в область обличчя ОСОБА_2, від чого останній упав на землю, а
підсудний продовжував наносити багаторазові удари в область тулуба лежачого на
землі потерпілого ОСОБА_2 Внаслідок цього потерпілому ОСОБА_2 заподіяно тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку,
садна, кровоотіки обличчя, закрита травма черевної порожнини з розривом
печінки, ускладнена внутрішньочеревною кровотечею. Згідно з висновком
судово-медичного експерта закрита черепно-мозкова травма, струс головного
мозку, садна, кровоотіки обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень, які
потягли за собою короткочасний розлад здоров'я; закрита травма черевної порожнини
з розривом печінки, ускладнена внутрішньочеревною кровотечею, відноситься до
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Підсудний
ОСОБА_1 винним себе у пред'явленому йому* обвинуваченні визнав повністю та
пояснив, що 29 грудня 2006 року близько 24 год. він прийшов у кафе «Жасмін», що знаходиться по вул.
Жовтневої революції в м. Вознесенську. Там знаходився потерпілий ОСОБА_2, з
яким він раніше був знайомий. Вони сиділи за одним столом, вживали пиво.
Пізніше до них приєднався його знайомий ОСОБА_3. ОСОБА_2перебував у стані
сп'яніння: чи то алкогольного, чи то наркотичного, і почав чіплятися до нього
та до ОСОБА_3. Офіціантка сказала, щоб вони покинули приміщення кафе. Вийшовши
на вулицю, він та ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_2 йти додому, на що останній не
погодився і вони почали сваритися. ОСОБА_3 пішов від них. Він почав битися з
потерпілим - ударив його рукою в обличчя, в тулуб, від чого ОСОБА_2упав.
Лежачого потерпілого він ударив найно в
тулуб, потім підняв його, приніс води. ОСОБА_2умився, після чого пішов додому.

Визнає, що
заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, у вчиненому кається. Витрати,
пов'язані з лікуванням, частково відшкодував у сумі 1000 грн., решту витрат у
сумі 1193 грн. та моральну шкоду у сумі 5000 грн. зобов'язується відшкодувати
протягом місяця. Також згоден відшкодувати витрати, понесені лікувальним
закладом на лікування потерпілого.

Винність підсудного у вчиненому повністю підтверджується поясненнями
потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що 29.12.2006 року близько півночі він
знаходився в кафе «Жасмін», де з друзями вживав пиво. Туди ж зайшов і
підсудний, якого він знав раніше, сів до того ж столу, де сидів він зі своїми
знайомими. Потім він, ОСОБА_1та ОСОБА_3 вийшли на вулицю покурити. На вулиці
він з підсудним почали сваритися, але причин не пам'ятає, оскільки був у
нетверезому стані. ОСОБА_1ударив його кулаком в обличчя, від чого він упав на
землю, а ОСОБА_1продовжував йому наносити багаторазові удари по різним частинам
тіла, від чого він втрачав свідомість. Потім підсудний приніс йому води, він
умився, пішов на зупинку таксі, на таксі поїхав додому. Дома йому стало погано,
мати викликала «швидку допомогу» і його відправили в лікарню, де зробили
операцію. На лікування він витратив 2193 грн., з яких підсудний на день
розгляду справи відшкодував йому 1000 грн., а решту у сумі 1193 грн. просить
стягнути з підсудного. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в
тому, що він переніс складну операцію, на даний час непрацездатний і
вирішується питання про встановлення йому інвалідності, переніс сильні душевні
та моральні страждання, вимушений в подальшому купувати ліки, проходити
подальший курс лікування. На відшкодування моральної шкоди просить стягнути з
підсудного 5000 грн. і не карати його суворо.

Пояснення підсудного, потерпілого відповідають фактичним обставинам справи
і ними не оспорюються, тому у відповідності до ч. З ст. 299 КПК України суд
вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не
заперечують.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред'явлене підсудному ОСОБА_1
обвинувачення доведено у повному обсязі і його дії, що полягають в умисному
тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння,
органами досудового слідства правильно кваліфіковано за ст. 121 ч. 1 КК
України.

Обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_1, є визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, те,
що він раніше не засуджувався.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання підсудного
ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала у стані
алкогольного сп'яніння.

Обираючи покарання підсудномуОСОБА_1, суд враховує усі пом'якшуючі та
обтяжуючі його покарання обставини, його позитивні характеристики з місця
мешкання та місця роботи, думку потерпілого, часткове відшкодування
матеріальної шкоди потерпілому і вважає можливим звільнити його від покарання з
випробуванням та покладанням на нього певних обов'язків.

Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської
міської ради заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного витрат на
стаціонарне лікування потерпілого в сумі 369 грн. 66 коп.

Суд вважає цей позов обґрунтованим та таким, що на
підставі ст. 1206 ЦК України
підлягає задоволенню.

ПотерпілимОСОБА_2заявлений
цивільний позов про стягнення з підсудного витрат на лікування у сумі 2193 грн.
та моральної шкоди у сумі 10000 грн. У судовому засіданні потерпілий змінив
свої позовні вимоги, посилаючись на те, що підсудний частково відшкодував йому
матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., тому просить на відшкодування матеріальної
шкоди стягнути 1193 грн., а також зменшив суму моральної шкоди до 5000 грн.

Згідно зі ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка ЇЇ завдала.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди обгрунтовані матеріалами справи і підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 121 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 /п'яти/ років
позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1. від
призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить
нового злочину та виконає передбачені п. п. З та 4 ст. 76 КК України обов'язки:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи; періодично з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1: на користь держави в особі фінансового управління
Вознесенської міської ради 369 /триста шістдесят дев'ять/ гривень 66 коп.,
витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпшого ОСОБА_2, та на
користь ОСОБА_21193 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути на користь ОСОБА_2 6193 /шість
тисяч сто дев'яносто три/ гривні.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.