29.07.2015 Єдиний унікальний № 371/1308/15-к
Провадження 1-кп/371/92/15

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2015 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000351 від 08.07.2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого на посаді менеджера по забезпеченню ТОВ «Лабордіагностика», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне, таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету, направлену на власне збагачення, 28 червня 2015 року близько 18 години вільно пройшов на територію Піївського експериментального механізованого заводу інституту технологічної теплофізики Національної академії наук України зі сторони ставка, що знаходиться поряд. Оглянувши все навкруги та зрозумівши, що його дії не будуть ніким помічені, ОСОБА_3 побачив, що в споруді, яка знаходиться на території заводу та являється цехом, у деяких віконних секціях відсутнє скло. Пролізши через одну із секцій вікна, проник в середину приміщення цеху, де відшукав майно для викрадення, а саме: десять металевих відрізків трикутної форми, дев`ять з яких товщиною 10 см., та один товщиною 3 см., загальною вагою 410 кг., вартістю 3 грн. за один кілограм чорного металу, а всього загальною вартістю 1230 грн.

Після цього ОСОБА_3 відчинив із середини вхідні двері, які зачинялися на вкручений в отвір для навісного замка болт, та поклавши один металевий відрізок до брезентового рюкзака, який заздалегідь приніс із собою, виніс його з цеху.

Таким способом в період з 28 червня по 3 липня 2015 року ОСОБА_3 викрав із приміщення цеху ІНФОРМАЦІЯ_2 та переніс до себе додому десять металевих відрізків загальною вартістю 410 кг., чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 1230 грн.

В подальшому викрадене ОСОБА_3 майно було виявлено та вилучено в м. Ржищів, Київської області, у громадянина ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 28 червня 2015 року близько 18 години пройшов на територію Піївського експериментального механізованого заводу зі сторони ставка, через розбиту шибку механічного цеху проник в середину, де відшукав десять металевих відрізків трикутної форми. У період з 28 червня по 3 липня 2015 року ОСОБА_3 викрав із приміщення цеху Піївського експериментального механічного заводу інституту технічної теплофізики Національної академії наук України та переніс до себе додому вказані металеві відрізки загальною вартістю 410 кг. В подальшому викрадені металеві відрізки здав на металобрухт гр. ОСОБА_5 , який проживає в м. Ржищів, Київської області.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що мав намір (єдиний умисел) здійснити крадіжку саме 10 металевих відрізків, які він виявив у приміщенні цеху.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

З пояснень обвинуваченого достаменно встановлено, що він вчинив саме продовжуваний злочин, об`єднаний єдиною метою, а не ряд тотожних злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливе визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті злочину, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий, хоча посередньо характеризується за місцем проживання.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання: у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: десять металевих відрізків трикутної форми, дев`ять з яких товщиною 10 см. та один товщиною 3 см., загальною вагою 410 кг., вартістю 3 грн. за один кілограм чорного металу, а всього загальною вартістю 1230 грн., переданих під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутими законному власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1