УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/1448/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шістдесят діб, до 10 години 30 хвилин 16 червня 2015 року.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:
· прибувати до слідчого СВ Новоград-Волинськог МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 із встановленою періодичністю та за першою вимогою;
· не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу. Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Як на підставу прийняття такого рішення посилається, що ні слідством, ні державним обвинувачем не було надано суду доказів, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, буде переховуватися від слідства та суду, впливати на учасників кримінального провадження. Судом не врахована та обставина, що ініціатором вчинення правопорушення був неповнолітній ОСОБА_10 . Вказує, що ОСОБА_8 перебуває в цивільному шлюбі від якого має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, працює не будучи офіційно працевлаштованим.
Заслухавши доповідь судді, захисника яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Предметом дослідження суду першої інстанції були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу і при прийнятті рішення виходив із мети та підстав застосування запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за участі неповнолітнього, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і яке він вчинив в період звільнення від відбування покарання з випробуванням. Наведені обставини, на які в своєму рішенні послався суд першої інстанції свідчать про наявність ризиків передбачених частиною 1 ст. 177 КПК України і давали підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені цією нормою.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді з підстав наведених в апеляційній скарзі захисника.
Доводи захисника про відсутність підстав вважати, що ні слідством, ні державним обвинувачем не було надано суду доказів, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, буде переховуватися від слідства та суду, впливати на учасників кримінального провадження є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону. Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 червня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.296 КК України на два роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням. В період звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинив нове правопорушення, що свідчить про продовження ним злочинної діяльності.
Доводи захисника про не врахування слідчим суддею тих обставин, що ініціатором вчинення правопорушення був неповнолітній ОСОБА_10 , що ОСОБА_8 перебуває в цивільному шлюбі від якого має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, працює не будучи офіційно працевлаштованим не ґрунтуються на матеріалах провадження. Ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення доказів на підтвердження таких доводів не подавалося, а тому вони і не могли бути враховані слідчим суддею при постановленні рішення.
Постанова судді про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відповідає вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Підстав для зміни чи скасування ухвали суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: