Справа № 738/54/15-к
№ провадження 1-кп/738/23/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2014 року за №0000469, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин при наступних обставинах.

07 грудня 2014 року близько 18-30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сварки з матір`ю ОСОБА_5 наніс їй декілька ударів кулаком в область голови, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої тім`яної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У даному кримінальному провадженні прокурором Менського району Чернігівської області в інтересах держави в особі фінансового управління Менської районної державної адміністрації пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1 716,72 грн..
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав, відмовився від давання показань відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином, який протягом шести останніх років проживає разом з нею, не працює, постійно вимагає гроші, вживає алкогольні напої, ображає її нецензурними словами, в зв`язку з чим між ними часто виникають сварки, неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, погрожуючи вбити. 07 грудня 2014 року після 17-00 год. ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння і між ними виникла сварка, під час якої він штовхнув її на ліжко, сів зверху, однією рукою утримував, а кулаком іншої руки наносив їй удари по голові в ліву сторону. Звільнившись від нього, вона втекла з будинку й без верхнього одягу прибігла до знайомої ОСОБА_6 , розповіла їй про те, що трапилось, остання викликала міліцію і вони разом повернулися до неї додому. Зайшовши в будинок з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 схопив її за волосся, від чого вона впала на підлогу й тримав з великою силою, внаслідок чого пробив їй голову заколкою, яка знаходилася у волоссі. ОСОБА_6 намагалася розборонити їх, відтягувала обвинуваченого. Коли ОСОБА_7 вийшов на вулицю, то вона побачила на підлозі, а потім на обличчі кров, яка текла з голови, одягнулася, взяла необхідні речі і разом з ОСОБА_6 пішла з дому до знайомої ОСОБА_8 , яка викликала їй карету швидкої медичної допомоги, її госпіталізували до лікарні, по дорозі до лікарні втрачала свідомість. Син не вибачався, приходив додому п`яний і погрожував взагалі вбити. Просила призначити покарання у виді громадських робіт або ж на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 під час судового розгляду показала, що вона є депутатом сільської ради і їй відомі непоодинокі випадки побиття обвинуваченим ОСОБА_3 своєї матері ОСОБА_5 .. Останнього разу, точної дати не пам`ятає, але не заперечує, що 07 грудня 2014 року, у вечірню пору доби, до неї додому прийшла ОСОБА_5 , вона була без верхнього одягу, у тапках, волосся скуйовджене, на шиї сліди від пальців рук, повідомила, що її побив син, скаржилася, що болить шия та голова, й попросила сходити з нею додому за одягом. Вона погодилася, коли зайшли в будинок, то спочатку між потерпілою та її сином виникла сварка, останній кричав, що вб`є потерпілу, а потім схопив її за волосся, від чого потерпіла впала на підлогу, й став тягати її по підлозі. Вона схопила його за руки, але не змогла відтягнути від потерпілої, умовила його вийти на вулицю покурити. Потім побачила на обличчі потерпілої та на підлозі кров, від чого саме утворилася рана на голові потерпілої точно не знає, але можливо обвинувачений натиснув на заколку, яка знаходилася у волоссі, й поранив голову. Після того ОСОБА_5 з речами пішла до ОСОБА_8 , остання зателефонувала через 30-40 хвилин і повідомила їй про те, що потерпіла уже у неї й вона викликала карету швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що точної дати не пам`ятає, але не заперечує, що 07 грудня 2014 року у період часу з 19-00 до 20-00 год., до неї додому прийшла ОСОБА_5 й повідомила, що її побив син, який прийшов додому у нетверезому стані, душив, бив кулаками по голові та по тулубу, тягав її за волосся та ображав. ОСОБА_5 була бліда, на голові та обличчі була кров і вона ледь трималася на ногах, в зв`язку з чим викликала карету швидкої медичної допомоги й потерпілу госпіталізували до лікарні. Також свідок ОСОБА_8 показала, що обвинувачений систематично вчиняє насильство в сім`ї, ображає та б`є свою матір, вона неодноразово рятувала потерпілу від сина, неодноразово викликалися працівники міліції, але обвинувачений нікого не слухає, а коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то взагалі поводить себе неадекватно.

Вина ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні також підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 грудня 2014 року вбачається, що ДІМ СДІМ Менського РВ УМВС України в Чернігівській області прийняв від ОСОБА_5 усну заяву про заподіяння їй 07 грудня 2014 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с. 36).

З карток первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 07 грудня 2014 року, вбачається, що до чергової частини Менського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшли повідомлення від ОСОБА_5 , яка просила вжити заходи до ОСОБА_3 , який вчинив з нею сварку, та медичної сестри Менської ЦРЛ ОСОБА_9 про те, що за медичною допомогою звернулась ОСОБА_5 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забій потиличної ділянки (а.с. 34,35).

З Витягу з кримінального провадження №0000469 вбачається, що 17 грудня 2014 року до ЄРДР були внесені відомості на підставі заяви ОСОБА_5 про завдання їй сином ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст. 125 КК України (а.с.32).
Наявність у ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підтверджено висновком судово-медичної експертизи №244 від 18 грудня 2014 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани лівої тім`яної ділянки, що могли утворитись від дії тупого предмету чи падіння на такий, в тому числі в час та при обставинах вказаних у постанові (а.с.41-42).

Оцінюючи добуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Суд вважає, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення знайшло своє підтвердження під час судового розгляду у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що він раніше несудимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за вчинення насильства в сім`ї, і хоча в силу ст. 39 КУпАП вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню за ст. 173-2 КУпАП, але наявність таких даних характеризує його як особу схильну до вчинення насильства в сім`ї, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з характеристикою, виданою Городищенською сільською радою Менського району Чернігівської області, громадський порядок на території сільської ради не порушує, проте неодноразово до сільської ради зверталася мати з приводу сімейних сварок, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Менської ЦРЛ не перебуває, його вік, матеріальний стан, стан здоров`я, відсутність постійної роботи, відношення до вчиненого, думку потерпілої та з урахуванням обставин справи, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 125 КК України.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 1206 Цивільного Кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно з довідкою-розрахунком, наданою КЗОЗ «Менська центральна района лікарня», витрати за лікування потерпілої ОСОБА_5 в хірургічному відділенні КЗОЗ «Менська центральна района лікарня» за період з 07 по 15 грудня 2014 року складають 1 716,72 грн..
КЗОЗ «Менська центральна района лікарня» є державним закладом охорони здоров`я, відповідно кошти на лікування потерпілої ОСОБА_5 повинні стягуватись в місцевий бюджет Менського району.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.
Під час досудового розслідування запобіжні заходи до обвинуваченого та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Менської районної державної адміністрації Чернігівської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Менського району (р/р 0276 в ГУ ДКСУ в Чернігівської області, МФО 853592, код 38030136 ) 1 716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн. 72 коп. витрат за лікування потерпілої ОСОБА_5 в КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» за період з 07 грудня по 15 грудня 2014 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий ОСОБА_1