Справа № 520/12/13- к
Провадження № 1-кп/520/1/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2013 року

Київський районний суд м. Одеси, в
складі:

Колегії судів Київського районного
суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Войтов Г.В.,

суддів - Іванчука
В.М., Каратаєвої Н.О.

при секретарі - Калашник
С.Г.

за участю прокурора - Косік В.В.

захисника - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінального провадження,
внесеного в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за № 0000033 за
обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Умань Черкаської

області,
громадянки України, українки,

з вищою освітою, не
одруженою, мешкає:

АДРЕСА_3, відбуває
покарання у Качанівській

виправні колонії у м.
Харків

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 4
ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК
України,

В С Т А Н О В И В :

На весні 2010 року, більш точну дату
і час встановити не виявилося можливим,
ОСОБА_4, яка на той час мешкала у
квартирі АДРЕСА_4 разом з власником
зазначеної квартири - ОСОБА_2, знаючи
про місцезнаходження важливого
особистого документа останнього -
паспорта громадянина України на його
ім'я, а також паспорт громадянина
України його дружини - ОСОБА_5 і маючи
доступ до цих документів, викрала
важливі особисті документи ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 - паспорта громадянина України
на їх ім'я, плануючи надалі їх
використовувати при заволодінні
шахрайським шляхом належними ОСОБА_2
квартирою АДРЕСА_4, а також
домоволодінням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_3.

Далі, на весні 2010 року, більш точні
дату і час встановити в ході досудового
розслідування не виявилось можливим,
ОСОБА_4, завідомо і достовірно знаючи,
що раніше викрадені нею паспорта
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 будуть підроблені
шляхом переклеювання фотознімків
розуміючи, що наданням даних вона
сприяє підробці паспортів ОСОБА_2 і
ОСОБА_5, передала раніше викрадені нею
паспорта невстановленій особі, яка при
невстановлених в ході слідства
обставин, шляхом переклеювання
фотознімків невстановлених осіб в
паспорті ОСОБА_2 і ОСОБА_5, підробила
вищевказані документи.

Після цього, 16.03.2010 року
невстановлена особа, видаючи себе за
ОСОБА_2, маючи при собі паспорт
громадянина України на ім'я останнього
зі своїм вклеєним фотознімком, ввівши
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 в
оману, оформила довіреність, згідно
якої ОСОБА_4 уповноважена належним йому
майном. Вказану довіреність
невстановлена особа передала ОСОБА_4

Далі, 30.04.2010 року ОСОБА_4, отримала
від невстановленої особи довіреність,
згідно якої вона уповноважена
розпоряджатися майном ОСОБА_2 -
квартирою АДРЕСА_4, завідомо і
достовірно знаючи, що довіреність на
право розпорядження майном ОСОБА_2
оформлена без його відома та з метою
заволодіння шахрайським шляхом
належними останньому об'єктами
нерухомості, усвідомлюючи, що вона не
має права розпоряджатися належним
ОСОБА_2 майном, перебуваючи в офісі
приватного нотаріуса ОСОБА_7,
розташованому в АДРЕСА_1, уклала з
ОСОБА_8, яка не знала про злочинні
наміри ОСОБА_4, договір купівлі-продажу,
згідно якого вона продала, а ОСОБА_8
придбала належну ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_4, при цьому ОСОБА_8 в якості
оплати за придбання зазначеної
квартири передала ОСОБА_4 гроші в сумі 50
000 доларів США, частину з яких ОСОБА_4
звернула на свою користь, а частину
передала співучасникам.

Таким чином, ОСОБА_4, діючи за
попередньою змовою з невстановленими
особами, шахрайським шляхом
заволодіння майном ОСОБА_2 а саме
квартирою АДРЕСА_4 вартістю 163 204
гривень, що більш в 600 разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів
громадян і за цим критерієм є особливо
великим розміром.

Крім того, 22.06.2010 року ОСОБА_4,
продовжуючи свої злочинні дії, діючи за
попередньою змовою з невстановленими
особами, з єдиним умислом спрямованим
на заволодіння шахрайським шляхом
майном ОСОБА_2, маючи довіреність,
згідно якої вона уповноважена
розпоряджатися майном ОСОБА_2, завідомо
і достовірно знаючи, що довіреність на
право розпорядження майном ОСОБА_2
оформлена без його відома та з метою
заволодіння шахрайським шляхом
належними останньому об'єктами
нерухомості, усвідомлюючи, що вона не
має права розпоряджатися належним
ОСОБА_2 майном, перебуваючи в офісі
приватного нотаріуса ОСОБА_10,
розташованому в АДРЕСА_2, уклала з
ОСОБА_11, що не знав про злочинні наміри
ОСОБА_4, договір куплі-продажу, згідно
якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_11 придбав
належний ОСОБА_2 садовий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_3, при
цьому ОСОБА_11 в якості оплати за
придбання зазначеного об'єкта
нерухомості передав ОСОБА_8 гроші в
сумі 50 000 доларів США, частину з яких
ОСОБА_4 звернула на свою користь, а
частину передала співучасникам.

Таким чином, ОСОБА_4,діючи за
попередньою змовою з невстановленими
особами, шахрайським шляхом заволоділа
майном ОСОБА_2, а саме садовим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_3,
вартістю 765 951 гривень, що більш ніж у 600
разів перевищує неоподаткований
мінімум доходів громадян і за цим
критерієм є особливо великим розміром.

В судовому засіданні ОСОБА_4
повністю визнала себе винною за ч. 4
ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК
України пояснення дані на досудовому
слідстві підтримала в повному обсязі,
однак надавати пояснення в судовому
засіданні відмовилась відповідно до
ст. 63 Конституції України.

Окрім визнання ОСОБА_4 винуватості у
вчиненні інкримінованого її
кримінального правопорушення,
винуватість останньої доведена
письмовими доказами, що містяться у
кримінальному провадженні досудового
слідства, а саме:

- явка з повинною ОСОБА_4(т. 1 а.п. 71-72);

- висновком експерта № 55 від 22 лютого 2011
року НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській
області (т. 1 а.п. 104-106);

- висновком експерта № 72 від 07 березня
2011 року НДЕКЦ при ГУМВС України в
Одеській області (т. 1 а.п. 108-110);

- висновком експерта № 101 від 26 березня
2011 року НДЕКЦ при ГУМВС України в
Одеській області (т. 1 а.п. 125-126);

- протокол огляду речових доказів від 13
січня 2012 року (т. 2 а.п. 13-14);

- постанова про залучення до
кримінальної справи речових доказів
від 13 січня 2012 року (т.2 а.п. 14);

- протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4
від 02 березня 2012 року (т. 2 а.п. 44-48);

- висновком експерта № 245 від 03 липня 2012
року НДЕКЦ при ГУМВС України на
Одеській залізній дорозі (т. 2 а.п. 123-127).

В судовому засіданні, за
погодженням з учасниками процесу, з
якими було погоджено щодо порядку
дослідження доказів по справі,суд не
досліджує інші докази по кримінальному
провадженню, крім показів
обвинуваченого в силу ст. 349 ч. 3 КПК
України суд має право, якщо проти
цього не заперечують учасники судового
процесу, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, при цьому суд
з'ясував , чи правильно розуміють
учасники судового процесу зміст цих
обставин, чи немає у них сумнівів у
добровільності їх позиції, а також суд
їм роз'яснив що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_4
за ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358
КК України, так як вона умисно,
заволоділа чужим майном шляхом обману,
скоєне за попередньою змовою групою
осіб, у особливо великих розмірах.
Незаконне заволодіння будь-яким
способом паспортом та іншими важливими
особистими документами. Пособництво у
виготовлені офіційного документу, який
видається установою і який надає права,
з метою його використання
підроблювачем чи іншою особою.

Судовий розгляд проведено в межах
обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337
КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи
зібрані у справі докази, колегія суддів
вважає, що винуватість обвинуваченої у
вчиненні вищезазначеного
кримінального правопорушення в
судовому засіданні доведена повністю і
зібраних доказів достатньо для
визнання його винним.

Таким чином, повно, всесторонньо та
об'єктивно аналізуючи зібрані у
кримінальному провадженні докази
колегія суддів приходить до висновку,
що своїми умисними діями, які
виразились в заволодінні чужим майном
шляхом обману, скоєне за попередньою
змовою групою осіб, у особливо великих
розмірах. Незаконне заволодіння
будь-яким способом паспортом та іншими
важливими особистими документами.
Пособництво у виготовлені офіційного
документу, який видається установою і
який надає права, з метою його
використання підроблювачем чи іншою
особою ОСОБА_4 вчинила кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 4 ст.190, ч.
3 ст. 357, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Пом'якшуючими обставинами по справі
згідно з ст. 66 КК України необхідне
визнати щире каяття, повне визнання
вини.

Обтяжуючих обставин, по справі згідно
ст. 67 КК України в судовому засіданні не
встановлено.

Обговорюючи питання про міру
покарання, колегія суддів враховує
характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу
підсудної, характеристику підсудної,
пом'якшуючу відповідальність
обставини, засуджену до позбавлення
волі за анаголічний злочин, рахує, що
виправлення та перевиховання
підсудної можливе лише в умовах
ізоляції її від суспільства і
необхідно її призначити покарання у
вигляді позбавлення волі в межах
санкції статті, за якими кваліфіковані
її діяння.

Питання про речові докази, суд вирішує
на підставі ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення судової
експертизи наркотичних засобів, суд
покладає на ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 100, 366-371, 373, 374, 376 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.
357, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і
призначити покарання:

- за ст. 190 ч. 4 КК України - у вигляді п'яти
років позбавлення волі з конфіскацією
усього особистого майна;

- за ст. 357 ч. 3 КК України - у вигляді два
роки обмеженням волі;

- за ст. 358 ч. 1, 27 ч. 5 КК України - у вигляді
одного року обмеженням волі.

Відповідно до ст. 70 КК
України ОСОБА_4 визначити остаточне
покарання за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим у вигляді п'яти
років позбавлення волі з конфіскацією
майна.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_4
призначити покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинання найменш
суворого покарання , найбільш суворим,
з урахуванням покарання призначеного
вироком Овідіопольського районного
суду Одеської області від 13.03.2012 року,
зазначити ОСОБА_4 остаточне покарання в
вигляді 5 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4
обчислювати з моменту фактичного
затримання, тобто з 10.09.2010 року, згідно
вироку Овідіопольського районного
суду Одеської області від 13.03.2012 року.

Згідно ст.. 72 КК України - зарахувати в
строк відбуття покарання ОСОБА_4 термін
знаходження її під вартою за вироком
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 13.03.2012 року.

Речові докази 1) доручення ВМР № 55723 від
16.03.2010, видана від імені ОСОБА_2 на ім'я
ОСОБА_4, 2) погодження від 11.05.2010 від
імені ОСОБА_5, 3) паспорт серії НОМЕР_1,
заповнений на ім'я ОСОБА_2, 4) паспорт
серії НОМЕР_2, заповнений на ім'я ОСОБА_5

Стягнути за проведення
судово-почеркознавчої експертизи, в
розмірі 1348 (тисяча триста сорок вісім )
гривень 60 (шістдесят) копійок з ОСОБА_4
на рахунок науково-досліднього
експерно-криміналістичного центру при
ГУМВС України на Одеській залізній
дорозі Р/С 0018, код ОКПО 25010100 МФО
828011 в ГУДКУ Украины в Одесской области.
Призначення платежу: за проведення
експертизи.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Київський районний суд м. Одеси
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Войтов Г. В.