Справа №591/2214/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/326/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за № 0007332 від 26 грудня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 КК України не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1,2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з використанням експертиз в сумі 947,36 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 1834,39 грн. на відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 1004,40 грн. на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 2807,60 грн. на відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2015 року.

За рішенням суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 25.12.2015 року близько 17:00 год., перебуваючи поблизу ТРЦ "Мануфактура" по вул. Харківській, 2/2 у м. Суми, помітив раніше незнайому жінку ОСОБА_12 , яка прямувала від вказаного закладу в бік вул. Петропавлівської. У цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел на відкрите викрадення її золотих сережок, тому він прослідувавши за ОСОБА_12 до 1 під`їзду будинку № 144/2 по вул. Г. Кондратьєва у м. Суми та близько 17 год. 35 хв. зайшовши з нею до під`їзду, умисно, з корисливим мотивом, шляхом ривку руками з її вух зняв належні потерпілій дві золоті сережки 585 проби, вагою по 3 гр. кожна, чим спричинив останній матеріального збитку в сумі - 3492,00 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не зупиняючись на вчиненому, 21.01.2015 року близько 19 год. 35 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу ТРЦ "Мануфактура" по вул. Харківській, 2/2 у м. Суми помітив раніше незнайому жінку ОСОБА_13 , яка прямувала від розважального центру в бік вул. Прокоф`єва. У цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел на повторне відкрите викрадення золотих сережок останньої, тому він прослідкувавши за ОСОБА_13 до будинку АДРЕСА_2 приблизно о 20 год. 00 хв., діючи умисно та повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_13 та шляхом ривку руками із вух потерпілої зірвав належані їй дві золоті сережки 585 проби, вагою 2,32 гр. кожна, чим спричинив останній матеріального збитку на суму 1743 грн. 29 коп., з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Також, 31.01.2015 року приблизно о 14 год. хв., ОСОБА_8 , знаходячись у магазині "Сільпо" ТРЦ "Мануфактура", розташованому за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/2, побачив раніше не знайому йому жінку похилого віку ОСОБА_9 , у нього раптово виник умисел на повторне відкрите викрадення золотих сережок останньої, прослідкувавши за потерпілою з ТРЦ "Мануфактура" на тролейбусі №7 до зупинки громадського транспорту, розташованої біля буд. 6 по вул. Горького у м. Суми, близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливим мотивом, підбіг до ОСОБА_9 , та шляхом ривку із вух останньої, заволодів золотими сережками 585 проби, вагою по 2,45 гр. кожна, чим спричинив останній матеріального збитку на суму 1834 грн. 39 коп. При цьому обвинувачений спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна полосатої форми мочки лівої ушної раковини розміром 0,5x0,2 см.

Крім того, 08.02.2015 року близько 18 год.10 хв. ОСОБА_8 перебуваючи поблизу ТРЦ "Мануфактура" по вул. Харківській, 2/2 у м. Суми помітив раніше незнайому жінку ОСОБА_10 , у нього раптово виник умисел на повторне відкрите викрадення золотих сережок . ОСОБА_8 прослідував за ОСОБА_10 і близько 18 год. 30 хв. зайшовши за потерпілою 1 під`їзду будинку № 12 по вул. Харківській у м. Суми на 4 поверсі підійшов до ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, шляхом ривку руками, тобто застосовуючи насильство, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої з її вух зірвав належну їй золоту сережку 583 проби, вагою 1,87 гр., чим спричинив останній матеріального збитку на суму - 1004 грн. 40 коп. Таким протиправними діями обвинувачений спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді: в області правої та лівої мочки вушних раковин лінійні рубці (сліди колишніх ран) розміром 0,5 х 0,1 см. та 0,7 х 0,1 см.

Не зупиняючись на вчиненому, 11.02.2015 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебуваючи поблизу ТРЦ "Мануфактура" по вул. Харківській, 2/2 у м. Суми помітив раніше незнайому жінку ОСОБА_14 , яка прямувала від вказаного закладу в бік вул. СКД. У цей час у нього раптово виник умисел на повторне відкрите викрадення золотих сережок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений прослідував за ОСОБА_14 і близько 13 год. 30 хв. зайшовши за потерпілою до 2 під`їзду будинку АДРЕСА_4 , одразу підійшовши до ОСОБА_14 , умисно, з корисливим мотивом, повторно, шляхом ривку руками з її вух зняв дві золоті сережки 585 проби, вагою 2,97гр., чим спричинив останній матеріального збитку на суму - 4850,00 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний суд.

Після цього, 17.02.2015 року, близько 17 год. 35 хв., ОСОБА_8 перебуваючи поблизу ТРЦ "Мануфактура" по вул. Харківській, 2/2 у м. Суми помітив раніше незнайому жінку похилого віку ОСОБА_11 , у нього раптово виник умисел вчинити напад з метою заволодіння вказаними золотими сережками. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений пішки прослідував за ОСОБА_11 до 2 під`їзду будинку АДРЕСА_5 і близько 17 год. 50 хв., зайшов за потерпілою до вказаного під`їзду, де діючи умисно, з корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_11 та шляхом ривку руками, тобто застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, із вух жінки відкрито викрав належні їй дві золоті сережки 585 проби, вагою 2,4 гр. кожна, чим спричинив останній матеріального збитку на суму 2807,60 грн. Таким протиправними діями обвинувачений спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді: в області правої мочки вушної раковини дугоподібний рубець (слід колишньої рани) розміром 0,2 х 0,8 см., що спричинило короткочасний розлад її здоров`я

Умисні дії ОСОБА_8 , суд першої інстанції кваліфікував за ч. 1 ст. 186 КК України - викрадення чужого майна (грабіж); за ч.2 ст. 186 КК України - викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення повторно», та за ч.1 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не згоден вироком суду, оскільки як в обвинувальному акті, так і у вироку суду від 08.04.2015 року, встановлено, що 25.12.2015 р., близько 17-00 год. він скоїв правопорушення, в той час, коли ця дата ще не настала, тому просить обвинувальний акт направити прокурору, оскільки зміст обвинувачення не відповідає критерію часу, року і це є істотним порушенням кримінального процесуального закону. Крім того, не згоден з висновком судово-медичної експертизи, оскільки потерпіла ОСОБА_11 зняла побої 24.03.15 р., а кримінальне правопорушення було скоєно 17.02.2015 р, тобто пройшло більше місяця, тому докази в даному випадку не можуть бути допустимими. Вважає, що обтяжуюча обставина, а саме вчинення злочинів відносно осіб похилого віку, до нього не може бути застосована, тому що деякі потерпілі ще працюють. При призначенні покарання судом не взято до уваги його молодий вік, і що він може стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , і його захисника ОСОБА_6 якяі частково підтримали подану апеляційну скаргу і просили переглянути вирок суду лише в частині призначеного судом покарання, прокурора ОСОБА_15 , яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок місцевого суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України за обставин, викладених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав вірну кримінально-правову оцінку і в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржується, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає судове рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги, тобто в даному випадку тільки в частині призначеного обвинуваченому покарання враховуючи те що відповідно до вимог ч.1 ст 403 КПК України обвинувачений до закінчення розгляду справи в апеляційному порядку відмовився від частини апеляційних вимог.

Він не заперечував проти визнання вини у вчинені визначених, як доведеними, у вироку суду правопорушень і розуміє значення вимог ч.3 ст. 346КПК України в порядку якої було проведено розгляд справи в суді першої інстанції.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі, з приводу суворості покарання, і призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, то вони не заслуговують на увагу колегії суддів.

Застосувати ст. 69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, так як суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу правопорушника.

Колегія суддів вважає, що наявність в матеріалах кримінального провадження ряду пом`якшуючих обставин: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, повне визнання вини, навчання в учбовому закладі, на які посилається ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, не є достатньою підставою для визначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 нижче нижчої межі, передбачених санкцією кримінального закону. Крім цього, суд першої інстанції призначаючи покарання обрав не самий тяжкий розмір покарання за видом визначеним у вироку, передбачений в межах санкції статей КК України за якими він визнаний винним.

Також, при призначенні покарання районним судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносить до тяжких його наслідки і характер, дані про особу, яка обвинувачуються, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, що відповідає вимогам 65 КК України, в тому числі й ті, на які посилається ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі.

З урахуванням цих обставин суд призначив покарання, що є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів п.2 ч.3 ст.374 КПК України відповідно до змісту вироку у його мотивувальній частині обов`язково має бути зазначено час вчинення кримінального правопорушення.

З обвинувального акта від 27.03.2015 р. та вироку суду від 08.04.2015 р. вбачається, що 25.12.2015 р. обвинуваченим ОСОБА_8 було здійснено відкрите викрадення золотих сережок ОСОБА_12 , проте із допиту обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що вказаний епізод злочинної діяльності вчинений ним вкінці 2014 року.

Суд першої інстанції, при викладенні фактичних обставин кримінального провадження, не звернув уваги і в мотивувальній частині вказав дату вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, яка ще не настала, що колегія суддів розцінює як описку, яка не тягне за собою безумовне скасування вироку суду за підстав зазначених в ст. 412КПК України, і сам засуджений відмовився від своїх вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 404, 407, 409, 419, 420 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни а його апеляційну скаргу без задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .