Справа № 1-12/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Могильного О.П.

при секретарі - Комар А.І.

з участю прокурора - Лебедєвої Р.С.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Узбекистан, громадянина України, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого заступником директора ПП Білозеров, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.262 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та заволодіння вогнепальною зброєю й бойовими припасами шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, повторно, за наступних обставин:

ОСОБА_2, перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ на різних посадах з 21.10.1993 року, наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області №152 від 17.07.2001 року був призначений відповідальним за стан зберігання вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів у Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області і являючись представником влади, уповноваженим на виконання функцій держави, встановлених ст.ст. 5, 10, 11 Закону України „Про міліцію," та являючись особою, уповноваженою на виконання адміністративно-господарських функцій, в обсязі визначеному наказом МВС України № 314 від 31.05.1993 року на забезпечення прийняття та зберігання добровільно виданої, знайденої та вилученої зброї, контролю за її рухом, поверненням та знищенням, 10.07.2003 року, знаходячись в приміщенні Кіровоградського МВ УМВС України в області, розташованого по вулиці Жовтневої Революції ,58 міста Кіровограда, прийняв на зберігання від виконувача обов'язків слідчого відділу Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 речові докази по кримінальній справі №11 - 7451, а саме: - мисливську рушницю «Маgnum» №511074, яка відповідно до висновку експерта №195 від 27.03.2003 року була визнана вогнепальною, гладкоствольною, багатоцільовою, бойовою, помповою рушницею, придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями "12" калібру; - а також пістолет ПГШ 790 №КО 005608, який відповідно до висновку експерта №242 від 09.04.2003 року визнано ручною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробом, картеччю та гумовою кулею калібру 9 мм., до якого було внесено зміну його цільового призначення після якої він став придатним до здійснення пострілів снарядами типу картеч.

Прийнявши на зберігання зазначені речові докази та зберігаючи їх до 2004 року, ОСОБА_2, являючись службовою особою відповідальною за їх зберігання, діючи умисно з корисливих мотивів, під час перебування у Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області та відвідування спеціально облаштованого для їх зберігання приміщення, в один з днів першого кварталу 2004 року, однак точна дата слідством не встановлена, маючи на меті особисте збагачення шляхом заволодіння речовими доказами, а саме вогнепальною зброєю, яка перебувала у його відданні на законних підставах і зберігалась у спеціально облаштованому для цього приміщенні (Кімнаті зберігання добровільно виданої, знайденої та вилученої зброї Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області), без передбачених чинним законодавством підстав, зловживаючи своїм службовим становищем, вилучив із вказаного місця зберігання пістолет марки ПГШ 790 №КО 005608 та гладкоствольну бойову рушницю «Маgnum» №511074 калібру "12" і набувши з цього моменту можливість фактично розпорядитись ними на власний розсуд, вчинив їх привласнення.

Відразу ж після цього, реалізовуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_2, уклав з гр. ОСОБА_5 угоду, щодо реалізації останньому вищезгаданого пістолета марки ПГШ 790 №КО 005608, який і передав йому цього ж дня, після отримання розрахунку в сумі 300 грн.

Вчинивши привласнення вогнепальної зброї - пістолету марки ПГШ 790 №КО 005608 та вдало реалізувавши його гр. ОСОБА_5, ОСОБА_2 вирішив продовжити свою злочинну діяльність спрямовану на особисте збагачення шляхом привласнення інших ввірених йому на зберігання її одиниць.

Так, 26 травня 2007 року в приміщенні Кіровоградського МВ УМВС, розташованого в м. Кіровоград, вул. Жовтневої Революції, 58 у черговій частині ОСОБА_2 одержав на зберігання від оперативного чергового чергової частини ОСОБА_6 5 одиниць вилученої у громадянина ОСОБА_7 зброї: карабін СКС, калібру 7,62 мм № НП 5526; карабін „ОСОБА_6 М", калібру 7, 62 мм. № ХК 473331; мисливські гладкоствольні рушниці: ІЖ 27, 12 калібру №7579; МЦ 21, 12 калібру №6216; Зауер 16 калібру № ЛВ 1607; набої калібру 7,62 мм у кількості 168 шт. та спецзасіб під гумову кулю ПМР калібру 9 мм. № ХК МС 7608.

Прийнявши на зберігання вищевказану зброю, боєприпаси та спецзасіб під гумову кулю, являючись службовою особою, відповідальною за її збереженість, ОСОБА_2, діючи умисно з корисливих мотивів, в супереч інтересам служби, в першій декаді червня 2007 року, (точну дату слідством у справі не встановлено), в приміщенні Кіровоградського МВ УМВС України в області, розташованому в м. Кіровоград, вул. Жовтневої Революції, 58 незаконно заволодів, належним гр-ну ОСОБА_7 на праві власності спецзасобом під гумову кулю ПМР калібру 9 мм. № ХК МС 7608, вартістю 2500 грн., а також незаконно заволодів вогнепальною зброєю та боєприпасами, а саме: карабіном „ОСОБА_6 М", калібру 7, 62 мм. № ХК 473331, вартістю 12 000 грн., належним громадянину ОСОБА_7 на праві власності, та який відповідно до висновку експерта № 266 від 1 грудня 2007 року є нарізним мисливсько-промисловим самозарядним карабіном „ОСОБА_6 М" калібру 7,62x39 мм. вітчизняного виробництва й придатний для здійснення пострілів патронами калібру 7,62 мм. зразку 1943 року та 168 набоями калібру 7,62 мм., вартістю 3 грн. кожен на загальну суму 504 грн., що належали громадянину ОСОБА_7 на праві власності, та які відповідно до висновку експерта №265 від 29.11.07 визнано боєприпасами, мисливськими набоями з експансивною кулею типу „SР" калібру 7,62 мм. зразку 1943 року до нарізних самозарядних мисливських карабінів, автоматів та ручних кулеметів, що знаходяться у справному стані й придатні для стрільби, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду останньому на загальну суму 15 004 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою в предявленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він працює в правоохоронних органах починаючи з 1993 року на різних посадах та вже в 1999 році його призначили на посаду інспектора дозвільної системи Кіровоградського МВ УМВС і з моменту призначення на вказану посаду фактично за ним було закріплено шафу зберігання добровільно зданої та вилученої зброї та боєприпасів. Сам сейф знаходився у спеціальній збройній кімнаті міського відділу УМВС.

У середині 2003 року його перевели на посаду ДІМ Ленінського ВМ, але сейф та відповідальність за зброю, яка у ньому зберігалась залишились за ним. В 2003 році йому здали газовий пістолет ПГШ-790 слідчим Хоменко. За кожну одиницю, яку він приймав відповідно виписується квитанція в трьох екземплярах: тому хто здав зброю, другий екземпляр прикріплювався до документа по якому здали зброю, третя в книгу обліку, яка знаходилася в кімнаті чергової частини.

В 2004 році, точнішої дати він вже не памятає, у нього відбулася розмова із дільничним ДІМ Ленінського ВМ ОСОБА_5. В ході цієї розмови дільничний повідомив ОСОБА_2, що хоче придбати собі пістолет і в цей момент він запропонував ОСОБА_5 придбати у нього пістолет ПГШ 790 за 300 грн. Ніяких змін в конструкції ОСОБА_2В, не робив та нічого у пістолеті не змінював. За цей випадок, про продаж пістолета його було звільнено із правоохоронних органів та засуджено у 2008 році. На той час вже було виявлено відсутність декількох одиниць пістолетів, та чому саме виділили знову цей епізод йому не відомо. Крім цього зазначає, що в період часу з 2005 по 2007 роки не тільки він був відповідальним за зброю у сейфі, оскільки він часто знаходився у відрядженнях та ходив у відпустку і хто в цей час саме відповідав за сейф, йому не відомо. Де поділась вся інша зброя, йому також не відомо. Саму ж зброю спочатку приймав черговий частини, а він тільки складав вже її в сейф. Вся процедура передачі зброї від чергового до ОСОБА_2 трималася на чесному слові. По епізоду із «Вальтером» та «Магнумом» він не визнає, оскільки вказані мисливська рушниця та пістолет йому особисто не передавали, хоч квитанції дійсно виписував він. Коли в 2007 році він виконував обовязки начальника дізнання Ленінського райвідділу, у нього була кримінальна справа по обвинуваченню Герасименка у незаконному зберіганні вогнепальної зброї «ручного самопального пістолета». Цю справу він вів особисто і всі слідчі дії проводив сам. Ручку після експертизи передав у чергову частину, але на той момент він не був відповідальним за зброю і в черговій частині йому видали корінці квитанції за підписом ОСОБА_8 і вже на слідстві він взнав, що ручки не було і також квитанція не виписувалася. Зброя здавалася у чергову частину, яка потім відносилася до кімнати зброї, до якої доступ має тільки черговий. Крім нього, доступу до зброї ніхто не мав, оскільки сейф опечатувався його печаткою. Куди поділась стара печатка йому не відомо, але він точно памятає, що її здавав по журналу, так само, як і передавав її в 2007 році. Сейф також контролював тільки він, але зброю могли приймати і чергові. Здавали зброю, як слідчі, так і громадяни. Коли працював у Ленінському райвідділу міліції, він також був відповідальним за зброю до 2007 року. Однак, в період 2005 -2007 років декілька разів призначалися і інші особи відповідальними за зберігання зброї, але ніяким документальним чином це не оформлялось.

Також, він повністю визнав факт незаконного заволодіння зброєю вилученою у гр-на ОСОБА_7 та пояснив, що дійсно 26.05.07 року одержав на зберігання від оперативного чергового ОСОБА_6 5 одиниць, вилучених у громадянина ОСОБА_7 зброї, а також патрони в кількості 169 штук. В той же день поклав до сейфу всю зброю, де вона і зберігається. Через декілька днів він приїхав до ОСОБА_9 міськвідділу, де в сейфі взяв мисливський карабін «Вулкан», який знаходився у чохлі чи у мішку, там же були і набої, а також спецзасіб під гумову кулю ПМР «пістолет травматичної дії». Через декілька днів з цим пістолетом він із товаришем поїхав на стрільбище в с. Клинці перевірити технічні характеристиски карабіну «Вулкан». Після цього ОСОБА_2 повернувся додому, так як було пізно вже і залишив цей карабін у товариша -Чорного на роботі в службовому сейфі, а все інше забрав із собою. В червні місяці він зустрівся із дільничним Ленінського райвідділу ОСОБА_10 та передав йому ПМР, отримавши за це кошти в сумі 800 грн.. Потім зброю вилучили у потерпілого по справі, відносно якої повинно було бути винесено рішення на реалізацію в торговій мережі. В червні 2007 року, він свої обовязки по зберіганню передав ОСОБА_11, разом із цим передав і сейф. Але про те, що із сейфу він забрав карабін «Вулкан» та ПМР він ОСОБА_11 не сказав.

11.10.2007 року було вилучено у ОСОБА_5 пістолет ПГШ 790 і після проведення інвентаризації виявилася інша недостача.

Його товариш Чорний повернув карабін «Вулкан» до чергової частини. На карабіні було болгаркою зрізано номерні знаки, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 заявив позов, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 15 тис. грн., яка була йому згодом повністю відшкодована. На даний час ОСОБА_2 щиро розкаюється у вчиненому, просить не карати його суворо.

Крім часткового визнання своєї вини по предявленному обвинуваченню по епізодам заволодіння зброєю, переданою на зберігання слідчим Хоменко О.В. по кримінальній справі № 11-7451, зокрема : мисливською рушницею «Маgnum» №511074, яка відповідно до висновку експерта №195 від 27.03.2003 року була визнана вогнепальною, гладкоствольною, багатоцільовою, бойовою, помповою рушницею, придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями "12" калібру; - пістолетом «Valtro Моd АР 92 Агmу Val 35 Вlank» №Б03975, який відповідно до висновку експерта №241 від 14.04.2003 року визнано короткоствольною, вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробовими набоями калібру "35 А ВХ"; - а також пістолетом ПГШ 790 №КО 005608, який відповідно до висновку експерта №242 від 09.04.2003 року визнано ручною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробом, картеччю та гумовою кулею калібру 9 мм, до якого було внесено зміну його цільового призначення, після якої він став придатним до здійснення пострілів снарядами типу картеч; повного визнання вини по епізодам заволодіння зброєю вилученою у громадянина ОСОБА_7 в травні 2007 року, та не визнання своєї вини по епізодам : заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 30-837, а саме мисливським карабіном ТОЗ -11 № 4929, який згідно висновку експерта № 603 являвся вогнепальним нарізним однозарядним мисливським карабіном для здійснення пострілів набоями калібру 5,6; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 27 -7149, а саме металевим циліндричним предметом, що згідно висновку експерта № 179 від 27.07.2007 року був визнаний вогнепальною зброєю-однозарядним пістолетом спрощеної конструкції, виготовленим саморобним способом та призначеним для здійснення пострілів спортивно-мисливськими набоями калібру 5,6 мм; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 13 7837, а саме мисливською рушницею МЦ -21 № 3122, яка згідно висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю- мисливською гладкоствольною самозарядною рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями, а також мисливською рушницею ІЖ 27 Е № 8623627, яка відповідно до висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю, двухствольною гладко ствольною мисливською рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями 12 калібру, вина по епізодам незаконного заволодіння мисливською рушницею «Маgnum» №511074 та пістолетом ПГШ 790 № КО 005608 підтверджується показаннями свідків, письмовими матеріалами справи, а зокрема:

Показаннями свідка ОСОБА_12, який вказав, що підсудного він знає, як колишнього співробітника в органах внутрішніх справ. Про даний факт щодо торгівлі зброєю, йому стало відомо взагалі зі слів інших осіб, які там працювали. Особисто йому нічого не було відомо з даного приводу. Так, зі слів йому стало відомо про те, що ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_2 все відповідно до складеного акту, а вже згодом було виявлено недостачу . До сейфу із зброєю вони не мали доступу, але завжди все передавали ОСОБА_2 під підпис. В нього була печатка із відтиском, яку він ставив на сейфі зі зброєю. Без чергового зброю занести у кімнату зброї ніхто не міг, навіть ОСОБА_2 сам заходити не мав права, а тільки разом із черговим. Після прийому кімнати зброї ОСОБА_11, ОСОБА_2 не мав доступу до сейфу.

- Показаннями свідка ОСОБА_6, який зазначив, що підсудного знає по роботі та перебуває з ним в службових відносинах. З приводу обставин справи йому нічого не відомо, крім того, що викликали всіх працівників чергової частини і описували сейф по факту зникнення зброї. Згідно виданого наказу, коли черговий перебував на лікарняному чи у відпустці, то ОСОБА_6 міг приймати зброю замість чергового. Було дуже багато рушниць і всі вже він не памятає, можливо серед них є і такі, які ОСОБА_6 приймав особисто. Якщо вони приймали зброю самі як чергові, то потім вони телефонували ОСОБА_2 у Ленінський відділ міліції, про необхідність передати йому зброю. Після акту прийому-передачі зброї видавалися квитанції, але в самій квитанції не йшла мова про саму передачу зброї. Зброя іноді знаходилася до пів місяця у сейфі чергового, але потім обовязково передавали ОСОБА_2 і не могло бути такого, що вони не передавали отриману зброю ОСОБА_2

В квитанції за зброю не був відпрацьований відтиск розпису ОСОБА_2 за кожну одиницю зброю. Один корінець із його підписом віддавався слідчому, другий на зброю, а третій в книгу чергового. Сама книга знаходиться в їхньому сейфі і документального підтвердження передачі зброї не має, тому що ніколи це питання не піднімалось. З приводу МЦ 21 та ІЖ 27, то таку зброю він не памятає приймав він чи ні та чи передавав він вказану зброю ОСОБА_2 також сказати не може. Ніхто інший передати зброю ОСОБА_2, крім чергового не міг, оскільки тільки у чергового був доступ до кімнати збереження зброї(далі КЗЗ). В нічний час зброю вони взагалі ніколи не передавали. Крім цього, передача зброї від чергового до чергового ніде не фіксувалася, до камери схову один ОСОБА_2 не міг зайти, а лише із черговим, ключ від камери зберігався в КЗЗ опечатаний печаткою ОСОБА_2, яка була у нього, сам же сейф також був опечатаний. Прийнявши зброю, ОСОБА_2 фіксував це у своєму журналі, та бували випадки, коли не можливо було проконтролювати його сейф.

-Показаннями свідка ОСОБА_8, який перебував із ОСОБА_2 у службових відносинах. Про зброю йому стало відомо в 2007 році. Коли закінчувалися вибори він заступив до наряду, і в черговій частині зібралося дуже багато людей. Все було повязане із торгівлею зброї і їх всіх опитували з цього приводу. Особисто він по вказівці чергового зброю також приймав від слідчих і виписував квитанції, але ОСОБА_2 не передавав. З приводу зброї МЦ-21 та ІЖ-27, то таку зброю він приймав і про це є його підпис. Ключі від сейфу знаходилися тільки у чергового та особисто ОСОБА_8 не мав доступу до кімнати зброї. Коли ОСОБА_2 був, то він приймав зброю, а коли його не було, то оперативний черговий складав зброю в сейф, а потім передавав ОСОБА_2 Про торгівлю зброї він взагалі не чув, а дізнався про це вже коли почало проходити слідство з даного приводу. Коли він приймав зброю, то відповідно виписував на неї квитанцію і складав у сейф чергової частини. Ручку-пістолет 26.08.06 року він від ОСОБА_2 не отримував та корінець на ручку-пістолет виписував не він і підпис стоїть не його. Після того, як ОСОБА_11 став відповідальним за сейф, ОСОБА_2 вже зайти до кімнати зберігання зброї не міг. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_2 виносив із кімнати зберігання зброї якусь зброю та якби це було, на його думку, то це було б видно, оскільки пройти непоміченим там неможливо. Книга знаходилася в сейфі із документацію і її міг взяти тільки черговий. Він приймав книгу і побачив там вирваний листок, тоді був черговий Чоботар, а помічник ОСОБА_13. Потім ОСОБА_8 підняв усю документацію і був шокований, тому що зброя повинна здаватися тим числом, що і виписана квитанція.

- Показаннями свідка ОСОБА_4, яка зазначила, що спочатку справу розслідував слідчий Тітенко щодо зброї, а потім передав вже їй. Так кримінальна справа була порушена у 2003 році по факту вилучення зброї і крім цього була порушена інша кримінальна справа по факту незаконного заволодіння автомобіля та зберігання вогнепальної зброї відносно Мігерова та Бражникова. Потім попередній слідчий по тій справі передав їй вилучену зброю і довідку спеціаліста по зброї. ОСОБА_4 призначила балістичну експертизу, після якої було здано дану зброю та вилучену, а також ту, що прийшла, тобто вся зброя була передана на зберігання в камеру схову ОСОБА_2

Зброя, яка прийшла із експертно-криміналістичного центру була упакована в картонну коробку і окремо було ще щось велике, напевно рушниця. Вона була нормального обєму, замотана в поліетилен, а також заклеєна та опечатана. На той момент ОСОБА_2 не працював у них у відділі, а тільки приходив і приймав зброю. Влітку вона спустилася на третій поверх і він був в кабінеті ОГП, вона здала йому зброю, упаковану в коробку та рушницю, а ОСОБА_2 виписав їй 2 квитанції, одну на коробку, а другу на рушницю. Саму ж рушницю вона навіть не розпечатувала, а так і віддала, як вона і була. Квитанцію на той момент вони не залучали до справи, вони зберігалися в наглядовому провадженні, квитанції були напевно номерні, але вона їх не порівнювала. Під час її допиту квитанції вилучили. По кримінальній справі, яка була порушена в міськвідділі, було 2 одиниці ПГШ-790 і «Вальтер», а також 2 одиниці, які були передані Ленінським відділом з кримінальних справ. Подальшу долю зброї вона не знає, вона її не вилучала, оскільки вона їй була не потрібна.

За ці квитанції був ще один момент, через декілька років Дніпродзержинський райвідділ затребував кримінальну справу і саме по цій вогнепальній зброї просили квитанції, тобто витребували їх. Вони все це направили, але не знали для чого, напевно для того, що їхні підслідчі Мігеров та Бражник були затримані. Справу потім повернули назад разом із квитанціями і дана справа не обєднувалася.

- Показаннями свідка ОСОБА_14, який показав, що на той час ОСОБА_2 була порушена кримінальна справа і речовим доказом по справі була ручка, яка стріляла дрібнокаліберними пулями. Потім ОСОБА_2 передав кримінальну справу йому, як слідчому, разом із корінцем про здачу, куди дівся потім пістолет він не знає, але знає, що ОСОБА_2 його здавав. Детально із цією процедурою він не знайомився. ОСОБА_2 визнав її речовим доказом, потім він здав її до чергової частини. Особисто він сам ніколи зброю не здавав і де подівся потім той речовий доказ, він не знає.

- Показаннями свідка ОСОБА_15, який показав, що він почав працювати інспектором охорони громадського порядку ОСОБА_9 По рішенню начальника відділу охорони громадського порядку, його у травні-червні 2007 року призначили відповідальним за сейф добровільної здачі вилученої, знайденої вогнепальної та холодної зброї. Перед цим до нього був відповідальним за сейф ОСОБА_2 Він зтелефонувався із ОСОБА_2 для того, щоб передати сейф. ОСОБА_2 зявився та передав зброю, за яку потім відповідав ОСОБА_11 Передача проходила в складі комісії. В комісію входили ОСОБА_11, ОСОБА_2, були також працівники дозвільної системи та замісник начальника, всього складу комісії він вже не памятає. Зброя передавалася по одиницям та номерам. Складався відповідний акт в трьох екземплярах, який був зареєстрований за резолюцією начальника. Документації не було, крім зброї більше нічого не передавалося, про що було вказано в акті.

У серпі-вересні 2007 року до міліції звернувся ОСОБА_5, у якого вилучалася зброя і він написав заяву, про те, щоб йому повернули зброю та надав дозвіл на неї. Коли він прийшов із протоколом вилучення, там було 6 одиниць, а у сейфі, згідно акту прийому-передачі було в наявності тільки 4 одиниці. Про цей факт він доклав керівництву і через це проводилося службове розслідування. Автомат «Вулкан» повернули, людина здала його добровільно, та номерів вже на ньому не було, а ПМР повернули співробітники внутрішньої безпеки, а потім автомати і пістолет були направлені, як речові докази, до прокуратури. Була також квитанційна книга, але вона була не прошита та не пронумерована, і він потім сам її прошив та зареєстрував, а також зареєстрував книгу обліку, до цього документація ніяка не велася.

По наказу відповідальність повинен був нести відповідальний за зброю, до нього це був ОСОБА_2 Згідно виданого наказу, така книга мала бути, але її не було. Був акт і в ньому все було вказано, всі інші документи були відсутні. Коли ОСОБА_11 був на посаді, його повідомили, що тепер він буде відповідальний за документацію, та він не міг нічого прийняти, оскільки документації не було. Коли його прийняли на цю посаду, він сам все відновляв. Згідно акту він вносив в книгу номера, знаки, моделі та інші характеристики зброї. Потім після ОСОБА_2 залишилися квитанції із 126 по 128. Цю частину квитанції він прошив, зареєстрував в канцелярії та таким чином вся документація відновилася і все було по-новому.

З приводу ручки-пістолета він написав рапорт, що така зброя відсутня і що він її не приймав. Він також не приймав ніяких дій, для того, щоб знайти зброю, яка зникла. Виявлено це було, коли із суду прийшла постанова про знищення зброї, як речового доказу по справі, але він не міг її знищити, так як її не було, таким чином він і виявив нестачу такої зброї. Після цього він направив відповідь до суду, що такої зброї в наявності не має і він написав запит до прокуратури з даного приводу для перевірки.

- Показаннями ОСОБА_5, який показав, що ОСОБА_2 продав йому пістолет ПГШ 790 за 300 грн. На той час цей такий пістолет коштував дуже дорого 1200 грн., але він розговорився із ОСОБА_2 і останній йому пообіцяв, що допоможе купити газовий пістолет чи пістолет під гумові кулі. Він не знає, де ОСОБА_2 взяв цей пістолет та його це не цікавило. ОСОБА_2 пообіцяв йому допомогти оформити той пістолет належним чином, однак документи так і не зробив, а ОСОБА_5 ним так і не користувався, а просто пістолет лежав у нього дома. Цей пістолет ОСОБА_5 здав працівникам внутрішньої безпеки в кабінеті начальника, де був сам начальник і працівники, які його забрали. Він приніс цей пістолет до начальника, оскільки дізнався, що у ОСОБА_2 будуть неприємності по фатку крадіжки. ОСОБА_2 затримали і вийшло все на поверхню, що він причетний до цієї зброї. Він не знає, хто стирав номера на пістолеті, але він точно цього не робив.

В 2007 році ОСОБА_5 працював в Компаніївському райвідділі і він точно знав, що номера на пістолеті є на пістолеті. Він знав, що цей пістолет був газовий та не придавав цьому значення, він навіть не знав, що на пістолеті були стерті номери, йому дали його завернутим і він не розгортаючи його так і поклав на зберігання. Про те, що у нього був пістолет, крім ОСОБА_2 Г,В. знали ще Собченко та Таран. Згодом ОСОБА_5 зателефонували якісь люди і сказали, що якщо він не віддасть той пістолет, то в нього будуть проблеми, але хто саме йому телефонував він не знає. Він знав, що до нього приїхав Євстратов, і він добровільно пішов до начальника з ним і добровільно видав ту зброю, яку придбав у ОСОБА_2

- Показаннями експерта ОСОБА_16, який зазначив, що ПГШ-790 виробництва «Шмайсер» Україна є газовим пістолетом, згідно даних заводу виготовлювача. В ньому повинна бути перетинка, яка б не дозволяла здійсненню пострілів будь-якими набоями вогнепальної зброї. В даному випадку пістолет був перероблений та став вогнепальною зброєю. Хто та коли його переробив встановити не надається можливим.

Показаннями свідка ОСОБА_17, який показав, що підсудного він знає, тому що раніше працював з ним на посаді оперативного чергового ОСОБА_9 міськвідділу з 2005 року по кінець 2006 року, а потім останні 4 місці працював начальником штабу чергових частин. ОСОБА_2 на той час працював в Ленінському райвідділі, але точно він вже не памятає ким.

По роботі вони з ним особливо не пересікалися. ОСОБА_17 памятає, що за зброю, яка знаходилася в ОСОБА_9 міськвідділі після вилучення, відповідав ОСОБА_2 Зброя знаходилася в сейфі, і ОСОБА_2 за нього був відповідальним. ОСОБА_17 був черговим, і не було жодного разу, щоб ОСОБА_2 у відсутності чергового відкривав сейф із зброєю. Взагалі сейф знаходився в кімнаті зберігання зброї, туди взагалі не можливо потрапити, щоб залишитися не поміченим, чи із нього взяти зброю.

ОСОБА_18 памятає, що перед його переводом до м. Світловодська була проведена ревізія в тому сейфі, була перерахована вся зброя і склали відповідний акт проведеної ревізії. Скільки повинно було бути зброї він не знає, але те, що точно тоді все звірялося він памятає. Зброю перерахували, склали акт і подальша доля тієї зброї йому не відома. Чому саме перераховували зброю, тобто причину ревізії він також не знає. Як правило, кожного кварталу по правилам проводилася ревізія.

Сейф опечатувався двома печатками, одна печатка була у чергового, а друга у відповідального. Взагалі сейф відкривався тільки в присутності як мінімум двох осіб, які мають ставити ці печатки. Ключ від сейфу був в тубусі у чергового по частині, який також був опечатаний двома печатками. Він вважає, що реально не можливо було непомітно взяти ключ від сейфу, оскільки він був опечатаний. Особисто він від ОСОБА_2 приймав деякі боєприпаси, які клалися в сейф з усією іншою зброєю. Взагалі було багато нюансів в міліції з приводу зберігання боєприпасів.

Крім цього вина підсудного підтверджується:

- рапортом оперуповноваженого в ОВС ВВБ у Кіровоградській області майору міліції ОСОБА_19 від 13.10.2007 року з приводу отримання інформації про неправомірне вилучення з кімнати зберігання зброї Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_2 спецзасобу під гумову кулю та подальшої реалізації пістолету ОСОБА_5 (Т.1 А.с. 12)

-рапортом від 13.10.2007 року начальника Компаніївського РВ УМВС України в області ОСОБА_20 про факт вилучення та продажу ОСОБА_2 пістолету ПГШ ОСОБА_5 (Т.1 А.с. 13)

-протоколом добровільної видачі предмету від 13.10.2007 року відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно видав спецзасіб під гумову кулю марки ПГШ 790 «Шмайсер», серійний номер якого було знищено механічним шляхом. Зі слів ОСОБА_5 вказаний пістолет він придбав у ОСОБА_2 у 2004 році за 300 грн. (Т.1 А.с. 14)

- висновком експерта №242 від 09.04.2003 року відповідно до якого пістолет ПГШ №КО005608 визнано ручною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробом, картеччю та гумовою кулею калібру 9 мм., до якого було внесено зміну його цільового призначення, після якої він став придатним до здійснення пострілів снарядами типу картеч. (Т.1 А.с. 49-51)

- висновком експерта №264 від 26.11.2007 року відповідно до якого на пістолеті ПГШ 790 калібру 9 мм, виданому ОСОБА_5 виявлено номер КО 005608 (Т.1 А.с. 59-63),

- висновком експерта №195 від 27.03.2003 року відповідно до якого рушниця «Магнум» №511074 являється вогнепальною гладкоствольною багатоцільовою бойовою рушницею, багатозарядною, іноземного виробництва, 12 калібру.(Т.1 А.с. 74-77)

-квитанціями на прийняту зброю і боєприпаси за №№ 000037 та 000039, яким підтверджується факт прийняття саме ОСОБА_2 на зберігання від слідчого Хоменко О.В. газового пістолету ПГШ калібру 9 мм та мисливської рушниці 12 калібру ( Т.1 А.с. 87-88)

- копією послужного списку, випискою з книги наказів та висновку за матеріалами службового розслідування, з яких вбачається, що ОСОБА_2 дійсно являвся службовою особою наділеною владними адміністративно-господарськими функціями і був відповідальним за збереження вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів ( Т.1 А.с. 223-234; Т.2 А.с. 80-82; 110 )

- приймальним актом № 1 від 24.07.2007 року, в якому зафіксовано факт відсутності отриманої ОСОБА_2 зброї на зберігання при передачі шафи іншій відповідальній особі ОСОБА_15 ( Т. 2 А.С. 106,107)

При цьому, суд критично оцінює показання підсудного в частині того, що він не заволодівав мисливською рушницею «Маgnum» №511074 калібру "12", оскільки згідно квитанції № 000039 від 10.07.2003 року саме ним було прийнято на збереження цю зброю та будь-яких доказів її передачі іншій особі, згідно вимог інструкції про порядок приймання , зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої , добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї затвердженої Наказом МВС України № 314 від 31.05.93 року, ним до суду не надано, а навпаки з його ж пояснень вбачається, що належного документування він не здійснював.

Враховуючи, що вина підсудним в частині предявленого обвинувачення по факту незаконного заволодіння 5 одиницями вилученої у громадянина ОСОБА_7 зброї: карабіну СКС, калібру 7,62 мм № НП 5526; карабіну „ОСОБА_15 М", калібру 7, 62 мм. № ХК 473331; мисливськими гладкоствольними рушницями: ІЖ 27, 12 калібру №7579; МЦ 21, 12 калібру №6216; Зауер 16 калібру № ЛВ 1607; набоями калібру 7,62 мм у кількості 168 шт. та спецзасібом під гумову кулю ПМР калібру 9 мм. № ХК МС 7608 повністю визнається, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів тих обставин справи, які ніким не оспорюються та розяснивши положення ч.3 ст.299 КПК України, обмежився допитом підсудного, оскільки сумнівів в добровільності, правдивості та істинності його позиції у суду не виникає.

Проте, дійсно в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження предявлене обвинувачення ОСОБА_2 в частині заволодіння ним речовими доказами по кримінальній справі № 30-837, а саме мисливським карабіном ТОЗ -11 № 4929, який згідно висновку експерта № 603 являвся вогнепальним нарізним однозарядним мисливським карабіном для здійснення пострілів набоями калібру 5,6 мм; по кримінальній справі № 11-7451- пістолетом «Valtro Моd АР 92 Агmу Val 35 Вlank» №Б03975, який відповідно до висновку експерта №241 від 14.04.2003 року визнано короткоствольною, вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробовими набоями калібру "35 А ВХ"; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 27 -7149, а саме металевим циліндричним предметом, що згідно висновку експерта № 179 від 27.07.2007 року був визнаний вогнепальною зброєю-однозарядним пістолетом спрощеної конструкції, виготовленим саморобним способом та призначеним для здійснення пострілів спортивно-мисливськими набоями калібру 5,6 мм; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 13 7837, а саме мисливською рушницею МЦ -21 № 3122, яка згідно висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю- мисливською гладкоствольною самозарядною рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями, а також мисливською рушницею ІЖ 27 Е № 8623627, яка відповідно до висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю, двухствольною гладко ствольною мисливською рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями 12 калібру, оскільки не доведено документально факту приймання вищевказаної зброї до свого зберігання саме ОСОБА_2. Дана зброя була прийнята іншими особами та також в порушення вимог інструкції про порядок приймання , зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої , добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї затвердженої Наказом МВС України № 314 від 31.05.93 року, належно не передана для подальшого зберігання підсудному, а тому по даним епізодам обвинувачення він підлягає виправданню за недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів. При цьому судом враховується, що надані ОСОБА_2 показання ще в 2007 році прокурору міста Кіровограда ( Т.2 а.с. 126-129), тобто ще до предявлення нового обвинувачення в 2009 році, повністю підтверджують правдивість його свідчень про не виконання ним деякий час обовязків по збереженню зданої зброї, тобто безконтрольністю даного процесу. Підтвердженням даному факту можуть слугувати і досліджені судом обставини, щодо приймання здачі та передання печатки № 20, якою опечатувалась шафа для зберігання зброї. Так, з наданих копій відтисків наявних в журналах обліку печаток та штампів в Кіровоградському МВ УМВС України в області ( т.2 А.с. 53,54;) в ході досудового слідства та в судовому засіданні ( Т.3 ст.157-160) вбачається, що вони явно різняться між собою, що ставить під сумнів висновки слідства про беззаперечність факту існування однієї печатки та її перебування тільки у віданні підсудного. Відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви судом тлумачаться на користь підсудного.

Таким чином, дослідивши та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.262 КК України, і вину його в здійсненні даних злочинів вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_2 дійсно вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та заволодіння вогнепальною зброєю й бойовими припасами шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, повторно.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки заподіяного, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Так, дані злочини відповідно відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого. За місцем проживання та роботи підсудний характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, будь-яких негативних тяжких наслідків від злочину не настало.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд враховує часткове визнання підсудним своєї вини, розкаяння у вчиненому, повне відшкодування завданої злочином шкоди, знаходження на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_6.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Тому з врахуванням даних обставин справи, подальшої поведінки підсудного, його стану здоровя, обставин, що помякшують покарання, суд визнає можливим перевиховання та виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, визначивши йому міру покарання в межах санкції ч.2 ст. 191, ч.3 ст.191 та ч.2 ст.262 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади адміністративно-господарської діяльності та із застосуванням до визначеного покарання положень ст. ст.75, 76 КК України, звільнивши від відбування основного покарання з встановленням максимального іспитового строку та покладенням на засудженого деяких обовязків, встановлених законом.

Цивільний позов по справі заявлений прокурором на суму 6500 грн. задоволенню не підлягає, оскільки в цій частині не знайшло свого підтвердження предявлене обвинувачення, щодо участі підсудного у вчиненні даних злочинів. Судові витрати по справі в сумі 1827 грн. 36 коп. підлягають стягненню на користь держави. Речові докази по справі : спецзасіб під гумову кулю ПМР ХК МС № 7608, калібру 9 мм, залишити за належністю потерпілому; карабін « ОСОБА_15 М» калібру 7,62 мм, набої калібру 7,62, які знаходяться на зберіганні в прокуратурі м. Кіровограда та пістолет ПГШ - 790

« Шмайсер» знищити, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Керуючись ст. ст. 321-324, 333-341 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_21 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.262 КК України, та призначити йому покарання:

- За ч.2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади з адміністративно господарськими функціями на 3 роки;

- За ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади з адміністративно господарськими функціями на 3 роки;

- За ч.2 ст. 262 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років .

- На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади з адміністративно господарськими функціями на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого від відбування основного покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 (три) роки, зобовязавши ОСОБА_2 періодично зявлятись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, та повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили залишити попередю підписку про невиїзд.

По предявленному обвинуваченню , в частині заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 30-837, а саме -мисливським карабіном ТОЗ -11 № 4929, який згідно висновку експерта № 603 являвся вогнепальним нарізним однозарядним мисливським карабіном для здійснення пострілів набоями калібру 5,6; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 11 -7451, а саме -пістолетом «Valtro Моd АР 92 Агmу Val 35 Вlank» №Б03975, який відповідно до висновку експерта №241 від 14.04.2003 року визнано короткоствольною, вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів дробовими набоями калібру "35 А ВХ"; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 27 -7149, а саме металевим циліндричним предметом, що згідно висновку експерта № 179 від 27.07.2007 року був визнаний вогнепальною зброєю-однозарядним пістолетом спрощеної конструкції, виготовленим саморобним способом та призначеним для здійснення пострілів спортивно-мисливськими набоями калібру 5,6 мм; заволодіння речовими доказами по кримінальній справі № 13 7837, а саме мисливською рушницею МЦ -21 № 3122, яка згідно висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю- мисливською гладкоствольною самозарядною рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями, а також мисливською рушницею ІЖ 27 Е № 8623627, яка відповідно до висновку експерта № 50 від 26.02.2007 року являється вогнепальною зброєю, двухствольною гладко ствольною мисливською рушницею 12 калібру, виготовленою промисловим способом та придатною для здійснення пострілів мисливськими набоями 12 калібру, ОСОБА_2 - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів.

Стягнути із ОСОБА_21 на користь держави судові витрати на суму 1827,36 грн.

В задоволенні позову прокурора Кіровоградської області відмовити.

Речові докази по справі : спецзасіб під гумову кулю ПМР ХК МС № 7608, калібру 9 мм, залишити за належністю потерпілому; карабін « ОСОБА_15 М» калібру 7,62 мм, набої калібру 7,62, які знаходяться на зберіганні в прокуратурі м. Кіровограда, та пістолет ПГШ - 790 « Шмайсер» знищити, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_22