ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000964 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровськ-2 Калужської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:
- 1998 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 145 ч. 1, 140 ч. 3 КК України до 3,6 років позбавлення волі;
- 2002 року Феодосієвським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 2010 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 21.03.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, 21.03.2013 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська скасовано випробувальний термін два роки, засудженого направлено для відбування покарання у місця позбавлення волі строком на один рік;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 11 лютого 2013 року близько 12 години 20 хвилин, знаходячись біля будинку № 18 по пр. Миру в м. Дніпропетровську, побачив ОСОБА_5 , який лежав на землі біля вищевказаного будинку, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, та спав, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна, яке знаходиться у ОСОБА_5 . Підійшовши до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перевірив його кишені, в лівій внутрішній кишені куртки виявив мобільний телефон марки "Nokia 1280". Потім ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з лівої кишені куртки ОСОБА_6 викрав його мобільний телефон марки "Nokia 1280", вартістю 210 гривень, який знаходився в чохлі для телефону, вартістю 8 гривень, з сім - картою оператора "Київстар", на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 58 гривень, після чого отримавши реальну можливість розпоряджатися даним майном, продовжив обшукувати кишені потерпілого ОСОБА_5 , в ході чого був затриманий працівниками міліції.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями заподіяв ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 276 гривень.
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 11 лютого 2013 року він зустрівся з малознайомим йому чоловіком, ім`я якого він не пам`ятає, з яким став розпивати спиртні напої біля 09 години 00 хвилин на алеї по пр. Миру у м. Дніпропетровську. Приблизно о 12 годині 20 хвилин вони пішли з алеї і вказаний чоловік впав на землю біля будинку № 12 по пр. Миру у м. Дніпропетровську, так як знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Після цього він взяв мобільний телефон марки "Nokia 1280", що належав потерпілому, з кишені куртки цього чоловіка, для того, щоб в подальшому йому повернути цей телефон, та поклав його у свою праву кишеню. Після цього, через деякий час, ОСОБА_4 так і залишився стояти біля вказаного чоловіка, намагався його підняти, щоб відвести додому. В цей час до нього підійшли працівники міліції, злякавшись яких, скинув зазначений мобільний телефон у чохлі поруч з собою.
Про винність ОСОБА_4 суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду місця вчинення злочину від 11.02.2012 року (а.п. 4 - 6); копій документів, що підтверджують кількість та вартість викраденого майна (а.п. 31 - 33); протоколу огляду предметів від 16.02.2013 року (а.п. 34 - 36), які визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000964 (а.п. 37).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, перебуває під наглядом у лікаря - нарколога. ОСОБА_4 повністю визнав вину, що судом враховується як пом`якшуюча його покарання обставина.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в місцях позбавлення волі, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення не встановлено, при цьому у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, під обмеження застосування амністії він не підпадає, тобто наявні всі підстави для його звільнення від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року. Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 має третю групу інвалідності за захворюванням на СНІД.
Питання про речові докази, суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, зі змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні" від 06.05.2014 року, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2011 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази - мобільний телефон марки "Nokia 1280", сім - карта оператора мобільного зв`язку "Київстар" ( НОМЕР_1 ), чохол для мобільного телефону коричневого кольору, які передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1