Єдиний унікальний номер 722/417/14-к
Номер провадження 1-кп/722/2/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника-адвоката: ОСОБА_4

та обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 23.12.2013 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 14.09.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі;

2) 04.08.2006 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3, 69, 71 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

3) 01.04.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.186 ч.3, 71 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнився 18.06.2013 року по відбуттю строку покарання;

4) 24.12.2014 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.186 ч.3 КК України до 5-ти років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2013 року, в період часу з 07.40 год. по 11.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом пошкодження вікна, проник в приміщення житлового будинку, де знаходячись в одній із його кімнат, з-під матрацу металевого ліжка таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 9000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_7 на вказану суму матеріальної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у таємному викраденні грошових коштів потерпілої ОСОБА_7 не визнав та суду пояснив, що ввечері 21.12.2013 року він приїхав в с.Романківці з метою розшукати свою матір ОСОБА_8 . Знаходячись в селі, він познайомився із хлопцем на ім`я ОСОБА_9 , який влаштував його на нічліг у свого товариша. Переночувавши, він 22.12.2013 року близько 07.00 год. пішов розшукувати свою матір. Рухаючись по одній із вулиць в напрямку центру с.Романківці, він бачив неподалік магазину потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла в цьому ж напрямку. В подальшому, з`ясувавши, що його матір змінила місце свого проживання, він близько 13.00 год. цього ж дня поїхав в с.Грубна до своєї знайомої. В будинок потерпілої ОСОБА_7 він не проникав і будь-які гроші з нього не викрадав. Крім цього, пояснював, що під час досудового розслідування працівниками міліції по відношенню до нього застосовувалися незаконні методи слідства, які виразилися у застосуванні фізичного насильства та психологічного тиску з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочину.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його вина в повному об`ємі доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що вона одна проживає у власному будинку в АДРЕСА_2 . Свої грошові заощадження в сумі 9000 грн. вона зберігала у пенсійній книжці з церковним календарем, які знаходилися під матрацом спального ліжка. 22.12.2013 року близько 07.40 год. вона зачинила на замок вхідні двері до будинку та пішла на ринок с.Романківці. Близько 11.00 год. вона повернулася додому. Відчинивши вхідні двері та увійшовши до будинку, в приміщенні кімнати вона виявила розбите вікно, сміття на дерев`яній тумбочці, яка розташована під вказаним вікном та розстелене ліжко. Після цього, вона оглянула ліжко та виявила свою пенсійну книжку і церковний календар, однак гроші в сумі 9000 грн. були відсутні. Також пояснювала, що вона була присутня при тому, як ОСОБА_5 разом з працівниками міліції, знаходячись у її будинку вказував, яким чином він проник в будинок та звідки викрав гроші. Завдана їй кримінальним правопорушенням матеріальна шкода на даний час не відшкодована. Висловила думку про суворе покарання обвинуваченому;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_3 . 22.12.2013 року в період часу з 07.00 год по 07.30 год. вона йшла по вулиці на сільський ринок та бачила як незнайомий їй на той час ОСОБА_5 декілька разів протягом 10 хв. проходив повз господарство ОСОБА_7 то в один, то в інший бік, при цьому підходив до воріт та заглядав на подвір`я. ОСОБА_5 був одягнутий у чорну шапку, чорну куртку та світлі джинси, на плечах у нього була також чорна сумка. В подальшому, її підібрав на автомобілі знайомий, з яким вона поїхала на сільський ринок. Пізніше, цього ж дня, працівники міліції їй пред`явили на мобільному телефоні фотознімок особи, яку вони розшукували, та на якій вона впізнала ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_4 . 22.12.2013 року близько 08.00 год. вона знаходилася у своєму будинку та побачила, що хтось прийшов. Відчинивши на стукіт вхідні двері, вона побачила ОСОБА_5 , який запитав де проживають Харькові. В розмові ОСОБА_5 повідомив їй, що шукає свого тата. Повідомивши ОСОБА_5 адресу вказаної сім`ї, останній пішов. При цьому бачила, що за спиною у ОСОБА_5 була сумка чорного кольору. В подальшому, цього ж дня, від жителів села їй стало відомо про вчинену крадіжку грошей з будинку ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що в лютому 2014 року, точної дати не пам`ятає, його було запрошено працівниками міліції в якості понятого під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , в ході якого останній добровільно без будь-якого тиску на нього чітко розповідав та вказував через яке вікно він проникав у будинок ОСОБА_7 , яким чином він оглядав кімнату, місце розташування у ній меблів, в якому місці кімнати знаходилися викрадені ним гроші та яким чином він покинув приміщення будинку.

- свідок ОСОБА_13 дав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 . Крім того, пояснював, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_5 вказував, як він використав дерев`яний пень, за допомогою якого проникав через вікно у будинок;

- свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 21.12.2013 року близько 22.30 год. в приміщенні магазину в с.Романківці він познайомився з ОСОБА_5 . Під час розмови, останній повідомив, що він розшукує свою матір та попросив його дізнатися, де в селі можна переночувати. Вирішивши допомогти ОСОБА_5 влаштуватися на нічліг, вони разом пішли додому до його знайомого ОСОБА_15 , де ОСОБА_5 залишився ночувати. Після цього він ОСОБА_5 більше не бачив.

Крім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом письмовими документами, зокрема:

- рапортом помічника начальника відділу-оперативного чергового Сокирянського РВ ОСОБА_16 , зареєстрованого 22.12.2013 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, згідно якого 22.12.2013 року о 14.25 год. надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_17 про те, що цього ж числа в період часу з 08.00 год. по 13.00 год. невідома особа шляхом розбиття скла у вікні жилого будинку її родички ОСОБА_7 , жительки с.Романківці, проникла в середину будинку, звідки таємно викрала гроші в сумі 9000 грн. (а.с.23);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 22.12.2013 року, згідно якого остання повідомила, що 22.12.2013 року в період часу з 08.30 год. по 12.00 год. невідома особа шляхом розбиття вікна з будинку по місцю її проживання в с.Романківці викрала гроші в сумі 9000 грн. (а.с.24);

- протоколом огляду місця події від 22.12.2013 року та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що у присутності понятих було оглянуто житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с.26-31);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.02.2014 року та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_5 вказав на час, місце та спосіб вчинення ним крадіжки грошей з будинку ОСОБА_7 (а.с.78-89);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2014 року, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 , з яким він познайомився 21.12.2013 року в с.Романківці та на прохання останнього влаштував його на нічліг до свого товариша ОСОБА_15 (а.с.90-91);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2014 року, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 , який вніч з 21 на 22.12.2013 року знаходився у його будинку в с.Романківці, після чого вранці його залишив (а.с.92-93).

Враховуючи наведені вище досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками: крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення суд оцінює критично і розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, об`єктивно спростовуються сукупністю наведених вище досліджених в судовому засіданні доказів, які є належними та допустимими.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що під час досудового розслідування працівниками міліції по відношенню до нього застосовувалися незаконні методи слідства, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами проведеної прокурорської перевірки по заяві ОСОБА_5 від 18.03.2014 року, результати якої ні обвинуваченим, ні його захисником в установленому законом порядку не оскаржувалися.

Крім цього, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині також спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в судовому засіданні вказували про те, що будь-який тиск на обвинуваченого в ході проведення слідчого експерименту не здійснювався.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав, матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 , не відшкодував, під час судового розгляду даного кримінального провадження вчинив інше умисне корисливе кримінальне правопорушення, за яке засуджений до позбавлення волі.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розмір спричиненої потерпілій матеріальної шкоди, яка залишилась не відшкодованою, та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не знаходить достатніх підстав для застосування відносно нього ст.ст.69,75 КК України.

Саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки завдані кримінальним правопорушенням збитки залишилися не відшкодованими і потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій її право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню відраховувати з дня проголошення судом вироку, тобто з 11.03.2015 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 період його тримання під вартою та відбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року в Хмельницькому слідчому ізоляторі ВДПтС України в Хмельницькій області, а також період його етапування і тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДПтС України в Чернівецькій області з 04.07.2014 року по 11.03.2015 року.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 її право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1