Справа № 283/1485/15-к
провадження №1-кп/283/112/2015
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10 липня 2015 року

Малинський районний суд Житомирської області у складі:
під головуванням судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження № 0000358 від 13.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , не зважаючи на наявність виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області від 11.12.2012 року в цивільній справі № 0614/3191/2012 за позовом ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 360 грн. щомісячно та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 09.11.2012 року і до досягнення дітьми повноліття, та неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з боку державних виконавців в період з 16 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання синів. В зазначений період обвинувачений ніде не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував, та, працюючи неофіційно не надавав ніякої матеріальної допомоги на виховання дітей. Попередження державного виконавця про необхідність сплати аліментів ігнорував.

Внаслідок чого, борг по сплаті аліментів, станом на 01 травня 2015 року, становить 6660 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

10 липня 2015 року між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 досягнуто та підписано угоду про примирення за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_6 за ч.1 ст. 164 КК України з застосуванням ст. 69 КК України понесе покарання у виді 60 годин громадських робіт, на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. Крім того, сторони погодили покласти обов`язок на обвинуваченого: протягом місяця з дня затвердження даної угоди влаштуватися на роботу, або стати на облік в міському центрі зайнятості; протягом одного року з дня набрання законної сили вироком повністю погасити заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_4 ; з дня затвердження даної угоди сплачувати кошти на утримання неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_4 , у розмірі визначеному рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 11.12.2012 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, зважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинений ОСОБА_6 злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі.

Потерпілій в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілій зрозумілі.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд визнає правомірним застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також він позитивно характеризується за місцем проживання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 369- 376, 395, 468-475 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 липня 2015 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_6 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: