17.03.2015 Справа № 367/838/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоплатонівка Боровського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, працюючого в ТОВ "Планета Пластик", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

14.05.2002 Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців;

28.12.2005 Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
29.11.2014, близько 00.10 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , за допомогою ножа, який тримав в правій руці, наніс останньому колото-різане поранення правої пахвинної ділянки з ушкодженням загальної клубової вени, тромбозом зовнішньої клубової артерії і заочеревинною гематомою, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи від 19.12.2014 № 207 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент заподіяння. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному злочині, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав та підтвердив обставини скоєння ним злочину. Надав показання про те, що 29.11.2014 близько 00.10 год., він з дружиною, її сестрою ОСОБА_8 , співмешканцем ОСОБА_8 , його рідним братом ОСОБА_9 перебуваючи в кухні де готували їжу та вживали спиртні напої. Потім вони почули грюкіт у вікно кухні. Він виглянув у вікно і побачив, як відбігає якийсь чоловік. Він одягнувся і вибіг на вулицю та побачив, що на підвіконні лежить сніг і помітив неподалік двох чоловіків. Він їх окликнув і спитав навіщо вони кинули у вікно сніжку. В цей час вийшли до нього його дружина, її сестра та його рідний брат. Чоловіки були у стані алкогольного сп`яніння, вони не чітко розмовляли, була порушена координація рухів. В нього з потерпілим виникла сварка, вони висловлювались в адресу один одного нецензурною лайкою. Потім зав`язалася бійка, його потерпілий почав душити. Він намагався вирватись але не виходило, і тоді він дістав з кишені своєї куртки складний ніж і вдарив по тулубу, куди саме він не бачив. Після цього потерпілий послабив захват і він сховав ніж до кишені своєї куртки, і почав визволятись від захвату. Вони продовжували битися, а потім він зрозумів, що потерпілий вже не намагається битися, а його намагається відтягнути в сторону дружина. Слідів крові він не бачив. Потім вони пішли додому, а потерпілий з своїм товаришем залишилися на вулиці. Ніж він викинув в сміттєвий бак наступного дня, коли йшов на роботу. Вказав, що на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання про те, що 29.11.2014, він з товаришем йшов додому та грали по дорозі в сніжки. Випадково потрапили сніжкою у вікно будинку, але навіть не звернули на це уваги. Але після того, як пішли, вони почули крик, та побачили групу людей, які їм кричали в грубій формі. Він пояснив, що сніжка випадково потрапила у вікно, але його ніхто не слухав. Потім почалась сварка, потім почалась бійка. Він не пам`ятає з ким бився. Жінка обвинуваченого натягла йому на голову капюшон, і ним же його душила, а потім він вже не пам`ятає. Потім товариш поніс його додому. В нього боліли ребра і живіт. Товариш привіз його додому, він там втратив свідомість чи заснув. Потім, товариш його розбудив і почав кричати, що в нього весь бік у крові. Вони викликали "швидку", але "швидка" довго їхала і дружина товариша сама відвезла його в лікарню, де його прооперували. Вони, в той день, випили пива з товаришем. Він не відчув моменту коли його вдарили ножем, бо була метушня. Ніж сам він не бачив, ніж бачив його товариш. Сама бійка продовжувалась десь 3-5 хвилин. Він відчував біль обличчя та була біль в боку. Він спочатку не зрозумів, що його поранено в бік. Бік в нього болів, але в обличчя його було у крові і він подумав, що руки у крові від того. Те, що його душила саме жінка обвинуваченого, він точно не знає. Він не бачив її. Товариш бачив хто його душив, але він не знає чия це жінка, обвинуваченого чи ні.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилається сторона обвинувачення, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин і не маючи сумнівів в добровільності позицій учасників судового розгляду, відповідно до положень ст. 349 КПК України, дослідження доказів по справі було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілого показання яких, фактично збігаються з показаннями, які вони надавали під час досудового розслідування, і які фактично відповідають обставинам справи і ним не оспорюються, та дослідженням документів, які містяться в матеріалах кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, показання потерпілого та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002246 та дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 правильною, оскільки умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , виражаються у нанесенні ним 29.11.2014, близько 00.10 год., біля будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , та в ході бійки з останнім, одного удару ножем ОСОБА_6 спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої пахвинної ділянки з ушкодженням загальної клубової вени, тромбозом зовнішньої клубової артерії і заочеревинною гематомою, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи від 19.12.2014 № 207 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, є визнання своєї вини.

Обставинами, які обтяжують відповідальність обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання та роботи обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно. ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засудженим, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановивши іспитовий строк, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Потерпілим цивільний позов про стягнення моральної чи матеріальної шкоди з обвинуваченого, відповідно до ст. 128 КПК України, не подавався.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 , повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні в камері схову Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області знищити.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1