Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в
складі: головуючого судді Крикливого В.В.

при секретарі Костюченко
СІ.

з
участю: прокурора Ольховського
Б.В.

Потерпілої ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу
за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Кременчука
Полтавської області, громадянина
України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

2000
року Кременчуцьким міським судом Полтавської області за
ч.2 ст. 140 КК України до 2 років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 680 грн.;

2001
року Комсомольським міським судом Полтавської області за
ч.2 ст. 140, 43 КК України до 3 років
позбавлення волі. Звільнився 04.01.2003 року постановою Полтавського районного
суду Полтавської області від 28.12.2002 року умовно-достроково на 1 рік 5
місяців 7 днів;

05.09.2003 року
Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст. 185,
71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився
29.12.2006 року по відбуттю строку покарання,
- у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_2. вчинив умисний тяжкий злочин проти власності при наступних обставинах.

27 січня
2007 року близько 21 год.
ЗО хв. на площадці секцій №23-24 в будинку АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і
маючи умисел на заволодіння чужим майном,
ОСОБА_2. вихватив з рук потерпілої ОСОБА_1 мобільний телефон і
відштовхнувши її, побіг з під'їзду.
Потерпіла бігла за ним і вимагала повернення телефону. Коли ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
вибігли на вулицю, останній знову
відштовхнув потерпілу і скориставшись тим,
що вона впала втік з місця вчинення злочину. В результаті у потерпілої
ОСОБА_1 було викрадено мобільний телефон «Самсунг Е380» вартістю 850 грн. із
сім-картою «Діджус», вартістю 15
грн., всього на загальну суму 865 грн.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину визнав частково і пояснив, що заволодів мобільним телефоном потерпілої
шляхом обману, будь-якого насилля до неї
не застосовував. Коли виходив з під'їзду потерпіла телефон повернути не
вимагала. Свої показання підсудний підтвердив під час проведення з його участь
відтворення обстановки і обставин події (а.с. 82).

Незважаючи
на часткове визнання вини, суд
вважає, що вина підсудного ОСОБА_2
повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні
доказами.

Так, показання ОСОБА_2 в частині невизнання вини
спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка зазначила, що підсудний вирвав з її рук мобільний
телефон і почав спускатися по сходинках. Потерпіла вимагала повернути телефон і
намагалася зупинити підсудного, але
ОСОБА_2. її не слухав. Коли на вулиці ОСОБА_1 наздогнала підсудного, останній сильно штовхнув її та скориставшись
тим, що вона впала, втік. Від падіння у потерпілої на руках і
нозі були садна, але за медичною
допомогою вона не зверталася.

Свої
показання потерпіла неодноразово підтвердили в ході досудового слідства під час
проведення очних ставок, відтворення
обстановки та обставин події, а також в
суді (а.с. 20, 37, 38).

Свідок
ОСОБА_3. на досудовому слідстві
показав, що після спільного вживання
спиртних напоїв ОСОБА_2. взяв у потерпілої ОСОБА_1 мобільний телефон і став
спускатися по сходинках. Потерпіла йшла за ним і вимагала повернення телефону.
Біля під'їзду ОСОБА_1 наздогнала підсудного,
але останній відштовхнув її та втік. Від поштовху потерпіла впала на
землю. Через деякий час ОСОБА_3.
зустрівся з ОСОБА_2., в якого був
мобільний телефон потерпілої. Вони вдвох запропонували ОСОБА_4. здати викрадений телефон в магазин. Отримані
кошти ОСОБА_3. і ОСОБА_2. витратили на
власні потреби (а.с. 61). Свої показання ОСОБА_3. підтвердив під час проведення за його участю
відтворення обстановки та обставин події та очної ставки (а.с. 37, 54).

2

Свідок ОСОБА_5. в судовому засіданні підтвердив, що потерпіла ОСОБА_1. зайшла до нього в квартиру разом із двома
незнайомими хлопцями, серед яких був
підсудний ОСОБА_2. У потерпілої із собою був мобільний телефон. Через деякий
час після того як хлопці і ОСОБА_1 залишили його квартиру, потерпіла повернулася і повідомили, що в неї відібрали мобільний телефон, показувала садно на нозі.

Свідок ОСОБА_6. /чоловік потерпілої/ показав, що бачив на руках і нозі потерпілої садна від
падіння. Остання розповіла, що невідомий
чоловік відібрав у неї мобільний телефон і відштовхнувши її втік з місця
вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_4. підтвердив, що на прохання ОСОБА_2 і ОСОБА_3. він продав мобільний телефон в магазині «Світ
електроніки» за 350 грн., які передав
останнім.

Факт продажу згаданого мобільного телефону підтверджується свідченнями
продавця магазину «Світ електроніки» ОСОБА_7.,
який показав, що в січні 2007
року придбав його у ОСОБА_4.

На копії паспорта гр-на ОСОБА_4.
мається рукописний текст - зазначено модель і номер мобільного телефону
придбаного 28.01.2007 року, як пояснив в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7. на цій копії він записав модель і номер
проданого ним телефону (а.с. 5). Вказані модель і номер повністю збігаються з
даними, що мітяться в наданому
потерпілою ОСОБА_1 гарантійному талоні на викрадений телефон (а.с. 10).
Вартість мобільного телефону підтверджено відповідною довідкою (а.с. 15).

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить
про те, що підсудний ОСОБА_2. вчинив
повторне умисне відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_1, поєднане із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я
потерпілої, тому його дії необхідно
кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України.

З наведений вище підстав суд не приймає до уваги показання підсудного
ОСОБА_2 в частині невизнання ним вини,
так як вони повністю спростовуються стабільними і послідовними
показаннями потерпілої ОСОБА_1, а також
свідченнями ОСОБА_3. , ОСОБА_6. та
ОСОБА_5. Твердження ОСОБА_2 про те, що
він заволодів майном потерпілої в результаті обману суд розцінює як обраний
спосіб захисту, направлений на
пом'якшення відповідальності.

При перевірці заяв підсудного ОСОБА_2 про застосування до нього
недозволених методів слідства були допитані працівники міліції ОСОБА_8. і
ОСОБА_9., які проводили попереднє розслідування
за заявою потерпілої ОСОБА_1, а також
прокуратурою м. Комсомольська проведено прокурорську перевірку (а.с. ). Викладені підсудним факти не знайшли свого
підтвердження під час судового розгляду,
тому суд не приймає їх до уваги,
вважаючи хибними.

Призначаючи підсудному покарання,
суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу підсудного, який раніше неодноразово засуджувався за
вчинення умисних злочинів проти власності,
за які відбував покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_2. не
одружений, не працює, за місцем проживання характеризується
посередньо, на обліку у лікаря нарколога
і психіатра не перебуває (а.с. 53-59).

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудному ОСОБА_2., судом не
встановлено.

В якості обставини, що обтяжує
покарання підсудному, суд враховує
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння. Факт перебування ОСОБА_2 в
стані алкогольного сп'яніння, крім
показань самого підсудного,
підтверджується свідченнями потерпілої ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3. і ОСОБА_5.,
які безпосередньо перед подією злочину разом розпивали спиртні напої.

Згідно медичного висновку підсудний ОСОБА_2. практично здоровий, працездатний,
примусового лікування від алкоголізму і наркоманії не потребує (а.с. 91)

Визначаючи вид та міру покарання підсудному, суд виходить із загальних засад призначення
покарання, визначених ст. 65 КК України, і враховує те, що звільнившись з місць позбавлення волі 29
грудня 2006 року ОСОБА_2. на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, а вчинив новий умисний тяжкий злочин лише
через 29 днів після звільнення, що
характеризує його як особу, яка має
стійку антисоціальну направленість,
підвищену соціальне небезпечність і яка вперто не бажає виправлятися.

Наведене свідчить про те, що
виправлення ОСОБА_2 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому підстав для його звільнення від
призначеного судом покарання з випробуванням суд не вбачає, рівно як не вбачає підстав для застосування
до нього більш м'якого покарання або для призначення покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої ч.2 СТ. 186КК України.

Відповідно ст. 338 КПК України строк
відбуття покарання ОСОБА_2. необхідно обчислювати з моменту його
затримання, тобто з 24 серпня 2007 року
(а.с. ).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у
вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_2.
залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислювати з 24 серпня 2007 року (а.с. ).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через
Комсомольський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим,
який перебуває під вартою, - в
той же строк з моменту вручення йому копій вироку.