Справа №1- 21 / 2012
В И Р О К

Іменем України

27 січня 2012 року Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.

при секретарі Шундик О.В.,

з участю прокурора Іващенка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Мусійки Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не військовозобов»язаного, не працюючого, раніше судимого Іванківським районним судом 29.03. 2011 року за ст, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,з іспитовим строком 2 роки; 18 жовтня 2011 року Іванківським районним судом за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину за ст.185 ч. 3 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 02 жовтня 2011 року,біля 9-ої години, знаходячись на території господарства № 74-а по вул..Леніна в с. Мусійки Іванківського району Київської області,що належить ОСОБА_2, до якого ОСОБА_3 прийшов з метою розпиття спиртних напоїв та якого не застав дома, вийшовши із будинку , в якому були неповнолітні діти , на подвіря», в одному із господарських приміщень помітив бензопилу марки «STIHL GERMAN ».

В цей час у ОСОБА_1 виникла умисел на теємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу,направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 шляхом вільного доступу зайшов у господарське приміщення,звідки таємно викрав бензопилу « STIHL GERMAN» , вартістю 3 680 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Викраденим ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав частково. Підсудний пояснив, що в 02 жовтня 2011 року вранці пішов до ОСОБА_2,щоб поговорити з ним та випити пляшку горілки. Спиртного у нього з собою не було. Коли він прийшов до будинку ОСОБА_2, то виявилося,що ОСОБА_2 та його дружини дома немає, а був лише їх малолітній син. Він вийшов з хати на двір. У дворі, а саме у сараї, він побачив бензопилу, яку відразу ж вирішив викрасти. Він зайшов у сарай і виніс бензопилу та поніс через двір, але чомусь передумав красти бензопилу і пішов за приміщення сіносховища та поклав пилку на сіно.

Коли на другий день ОСОБА_2 прийшов до нього та став питать про пилку,він злякався,оскільки ОСОБА_2 був сердитий,нервовий. Потім ,коли ОСОБА_2 пішов від нього, він попросив свою бувшу дружину подзвонити до ОСОБА_2 і сказать,де лежить пилка,а сам пішов в сільську раду,щоб не викликали міліцію.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина підтверджується показами потерпілого та свідка.

Потерпілий ОСОБА_2 , пояснила,що ОСОБА_1 його друг. 2.10.2011 року він з дружиною поїхав до тещі ,а дома лишилися діти. Коли вони вернулися додому,то він виявив,що з кладочки пропала бензопила ««STIHL GERMAN» . Він обійшов все господарство, скрізь шукав пилку,але не знайшов. Син сказав,що приходив ОСОБА_1. Вранці другого дня він пішов до будинку ОСОБА_1 і сказав,щоб той повернув йому бензопилу, але ОСОБА_1 сказав,що бензопили він не брав. Тоді він сказав,що буде дзвонить в міліцію.

Він вийшов з хати ОСОБА_1 та пішов з двору. ОСОБА_1 теж вийшов з хати, але за двір не виходив, а лишився стоять у своєму дворі. Коли він вийшов за двір ОСОБА_1, то побачив сільського голлову, яка проходила по вулиці. Тут підійшла його дружина. Сільський голова запитала,що у нього сталося,і він сказав,що вкрали бензопилу. Голова запитав,чи викликать міліцію, і він сказав,щоб викликала. Потім він поїхав на роботу. Коли його не було дома, ОСОБА_1 повідомив його дружині,де він заховав бензопилу.

Претензій у нього до підсудного немає.

Свідок ОСОБА_4 пояснила,що вона бувша дружина підсудного ОСОБА_1 Живуть вони окремо. Вона працює бухгалтером в СГВК»Мусійківський». ОСОБА_1 прийшов до неї серед дня, час і день вона не пам»ятає, та попросив,щзоб вона подзвонила до Машині Ліфдії-дружини ОСОБА_2 , та сказала,що бензопила лежить за сіносховищем Вона так і зробила.

Свідок ОСОБА_5 від дачі показів відмовився ,згідно ст. 63 Конституції(рідний брат).

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами,зібраними по справі:

-рапортом о/чергового ( а.с. 5);Протоколом огляду місця події( а.с. 6); Розпискою ОСОБА_2 про повернення бензопили (а.с. 6); показами свідка ОСОБА_6.,даними на досудовому слідстві, які підсудний не заперечує ( а.с. 23); заявою ОСОБА_1 про відмову від проведення відтворення обстановки та обставин події( а.с. 41);Звітом товарознавчої експертизи ,з якого слідує,що вартість бензопили «STIHL GERMAN» »станом на 02.10.2011 року становить 3680 грн.( а.с. 63).

Згідно представленої характеристики по місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризуються негативно.

У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчиненими повторно.

Часткове невизнання підсудним своєї вини суд розцінює як обраний спосіб захисту,з метою уникнути покарання.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не виявлено.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини ,які обтяжують його покарання, і вважає, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 18 жовтня 2011 року за ст. 185 ч.3, 71 КК України- у вигляді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 18 жовтня 2011 року.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_1 обрати у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарання в м.Києві та Київській області.

Речові докази : повернуто потерпілому.

Позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому 3(три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду від 18 жовтня 2011 року за ст. 185 ч.3, ст. 71 КК України та призначити 4(чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 18 жовтня 2011 року.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_1 обрати у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарання в м.Києві та Київській області.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів, а засудженим ОСОБА_1,-в той же строк, після вручення йому копії вироку.

Суддя :