Провадження №1-кп/498/2/15
Справа №498/713/14-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року смт. Велика Михайлівка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоборисівка, Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,
28.03.2014 року біля 19.00 годин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї вказаного домоволодіння, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раніше, навмисно з мотивів помсти, почав наносити ОСОБА_5 удари дерев`яною палицею по тулубу ОСОБА_5 , а також удари кулаками по лівому плечі та чолі останнього, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Згідно висновку СМЕ № 27 від 06.04.2014 року у ОСОБА_5 були наступні тілесні ушкодження: крововилив лівого плеча; ссадини чола. Судячи з властивостей вказаних тілесних ушкоджень (жовтий окрас крововиливів), характеру поверхні ссадини (покриття відшарування щільною скоринкою вище рівня оточуючої шкіри) дає змогу дійти висновку, що вказані тілесні ушкодження могли бути спричиненні 28.03.2014 року. Дані ушкодження спричиненні дією тупого предмету, яким могли бути кулаки, взуті ноги, інші подібні предмети. Данні ушкодження не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, та мають не значні швидкоплинні наслідки, тривалістю не більше 6 днів і тому згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. ст. 125 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав наступні покази, про те, що 26.03.2014 року на прохання свого дядька ОСОБА_7 , він приїхав до с. Поліно Осипенкове, Великомихайлівського району Одеської області для того щоб доглянути за домоволодінням свого дядька так, як останній мусив поїхати за межі села в справах на деякий час. 28.03.2014 року він вживав алкогольні напої з мешканцями с. Поліно Осипенкове, а саме вино домашнього виготовлення. Протягом дня на мобільний телефон його дядька, який він залишив йому для спілкування зателефонувала якась жінка, яка почала питати про його дядька, ОСОБА_4 повідомив їй про те, що його дядько ОСОБА_7 поруч немає, однак остання не хотіла нічого чути та казала щоб він передав трубку своєму дядькові, в зв`язку з чим він поклав слухавку. Після того, як він закінчив вживати алкогольні напої у своїх знайомих він пішов до домоволодіння ОСОБА_7 так, як було необхідно поратись по господарству. В цей час на мобільний телефон знову зателефонувала вищевказана жінка та почала виражатись в його адресу нецензурною лайкою, в зв`язку з чим він також відповів їй в грубій формі, після чого мобільний телефон в руки взяв якийсь хлопець та почав погрожувати йому та висловлюватись в його адресу нецензурною лайкою. Він запропонував хлопцю представитись на, що останній відповів, що його звуть ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_4 тривалий час були особисті неприязні відносини. Перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння ОСОБА_4 з метою помсти пішов до домоволодіння ОСОБА_5 , адресу якого останній попередньо йому повідомив. Зайшовши на території двору його домоволодіння він нічого не пояснюючи наніс ОСОБА_5 удар в плече та удар в область чола, після чого ОСОБА_5 почав захищатися та також наніс йому декілька ударів. В цей час на подвір`я вийшла мати ОСОБА_5 та почала кричати на них, в зв`язку з чим він пішов з території домоволодіння ОСОБА_5 . У вчиненому розкаюється.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.125 КК України, що злочин передбачений ч.1 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставинами, що обтяжує вину обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину, особою яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання, за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394, 395 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1