Справа № 1-512
ВИРОК

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

18.10.2007
року Деснянський районний суд М. Чернігова в складі:

головуючого
судді - Воронцової СВ.,
при секретарі - Остапенко
О.В., за участю
прокурора - Шахова А.В., захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в М. Чернігові кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Велика Кошелівка ,
Ніжинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого лікарем-статистиком Чернігівської
ЦРЛ, розлученого, інваліда 2-ї групи, мешканця АДРЕСА_1,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
368 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
, працюючи виконуючим обов'язки
головного лікаря Чернігівської центральної районної лікарні (ЧЦРЛ) обіймав
посаду пов"язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків , тобто будучи посадовою особою , одержав хабара при натупних обставинах.

18
вересня 2007 року , ОСОБА_2 займаючи посаду заступника головного лікаря
по медичному обслуговуванню населення ЧЦРЛ ,
знаходячись в своєму службовому кабнеті №118 ЧЦРЛ розташованої за
адресою м. Чернігів , вул. Шевченка ,
114 в М. Чернігові, прийняв як заявника
Автуніч Петра Володимировича, на
прохання останього погодився за матеріальну винагороду допомогти в швидкому
проходженні медичного огляду і отримати медичну довідку щодо придатності до
керування транспортним засобом та сертифікату про проходження профілактичного
наркологічного огляду.

Відразу
після цього ОСОБА_2 особисто без
очікування черговості завів ОСОБА_3 до трьох лікарів ЧЦРЛ , які в числі 7 лікарів входили до складу
медичної комісії по проведенню обов"язкового медичного огляду перед видачею
медичної довідки щодо
придатності до керування

транспортним
засобом , в тому числі і до
лікаря-нарколога ОСОБА_4 яка видавала на
руки сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду.

Згідно
наказу № 02-57 від 17.09.2007 року на ОСОБА_2
покладено виконання обов'язків головного лікаря ЧЦРЛ в період з 19 по
26.09.2007 року.

19.09.2007
року близько 10.30 години , ОСОБА_2 перебуваючи у своєму кабінеті №118 ЧЦРЛ надав
обов'язкову для виконання підлеглим йому працівникам Чернігівської ЦРЛ вказівку
зробити відповідні записи в амбулаторній картці ОСОБА_3 про проходження ним
медичного огляду.

В цей же день лікар-нарколог ОСОБА_4
за вказівкою ОСОБА_2 заповнила
сертифікат про проходження ОСОБА_3 профілактичного наркологічного огляду , а завідуючий поліклінічним відділенням ЧЦРЛ
ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_2 заповнив
медичну довідку щодо придатності ОСОБА_3 до керування транспортним засобом та
передали їх ОСОБА_2

Вказані
документи в своєму службовому кабінеті ОСОБА_2
19.09.2007 року близько 11.00. години особисто видав на руки
ОСОБА_3, після чого отримав від нього в
якості хабара грошові кошти в сумі 100 доларів США , що за курсом
Національного банку України станом на 19.09.2007 року складало 505 грн.

Допитаний
в судовому засіданні по пред'явленому органом досудового слідства обвинуваченню
за ст.
368 ч. 1 КК України підсудний ОСОБА_2
визнав себе винним повністю та підтвердив свої зізнавчі покази дані ним
в ході досудового слідства в якості обвинуваченого. В скоєному щиро кається та
просив його суворо не карати.

Враховуючи
що фактичні обставини скоєного злочину ,
доведенність вини підсудного та кваліфікація дій підсудного учасниками
процесу не оспорюється , суд знаходить
недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку що пред'явлене
ОСОБА_2 органом досудового слідства обвинувачення
знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

З
урахуванням викладеного суд знаходить , що умисні дії ОСОБА_2 , які виразились в отриманні службовою особою
хабара за виконання в інтересах того хто дає хабара дій з використанням
наданого йому службового становища ,
підлягають кваліфікації за
ст. 368 ч. 1 КК України.

Вирішуючи
питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.
ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального
покарання" та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та
індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначенні підсудному виду та міри
покарання, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину,
що відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, особу підсудного, що вперше притягується до кримінальної
відповідальності , позитивно
характеризується, приймає до уваги стан
його здоров'я та сімейні обставини, а
саме наявність хронічних захворювань Днвалідності 2-ої групи а

також
інвалідності 1-ої та 2-ої групи близьких родичів- його рідних сестер , його матеріальний стан а саме те що він має
двох дітей що навчаються в вищому учбовому закладі на яких він сплачує
аліменти, крім того несе матеріальні
витрати в зв"язку з постійним проходженням лікування, наявність обставин, що пом"якшують покарання, як щире каяття, та сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків за відсутності
такої, що його обтяжує, і вважає,
за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із
застосуванням ст. 69 КК України ниже від
найнижчої межі санкції статті що йому інкримінується , поскільки несення покарання в вигляді штрафу
з урахуванням його розміру згідно санкції статті є для нього непосильним , з позбавленням права займати посади, пов"язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на
мінімальний термін.

З урахуванням ступенню тяжкості вчиненого злочину та особи підсудного, наявності пом"якшуючих покарання
обставин суд відповідно до вимог ст. 75
КК України вважає за можливе звільнити підсудного від відбування основного
покарання з випробуванням, встановивши
мінімальний

іспитовий
термін.

Додаткове
покарання в вигляді позбавлення права займати посади, пов"язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов"язків
відповідно до вимог ст. ст. 72 ч.4,
77 КК України -виконувати самостійно.

Суд вважає
за необхідне покласти на ОСОБА_2
обов'язки повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно
до вимог ст. 81 ч.1 п.5 КПК України та
п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 26.04.2002 року
"Про судову практику у справах про хабарництво" -гроші та цінності ,
переданні особою , яка у зв"язку з
вимаганням у неї хабара , перш ніж його дати увернулась до органів влади з
метою викрити вимагача , стосовно якої
кримінальна справа закрита на підставі п.2 ч.1
ст. 6 КПК України, належить
повернути законному власнику. Постановою органу досудового слідства від
25.09.2007 року прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_3 на підставі ст. 130
КПК України без зазначення обставин передбачених ст. 6 КПК України, крім того відповідно до наявних в матеріалах
справи доказів даних про те що останній особисто надав гроші в сумі 100 доларів
США для викриття ОСОБА_2 в матеріалах
справи немає , в зв"язку з чим суд
не знаходить законних підстав для передачі останьому вказаних коштів і вважає
за необхідне відповідно ст. 81 ч.2 п.5
КПК України передати їх в доход держави.(а.с. 24, 173-174) Речові докази по
справі:

гроші в
сумі 100 доларів СІЛА , які зберігаються
в Чернігівському обласному управлінні ВАТ „Державний ощадний банк
України"- передати в доход держави,
(а.с. 176-177);

медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом , сертифікат про проходження профілактичного
наркологічного огляду, квитанцію за
№009433 , листки обліку роботи лікарів
Чернігівської ЦРЛ ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9,

медичну
картку на ім"я ОСОБА_3 що знаходяться у кримінальній справі-зберігати при
справі.(реквізити а.с. 9-16, 21-23, 27-28).

Судові
витрати на проведення хіміко-криміналістичної експертизи та експертизи
технічного дослідження документів стягнути з підсудного в повному
обсязі.(а.с. 129, 133)

Міру
запобіжного заходу у відношенні підсудного залишити попередньообрану - підписку
про невиїзд.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 368 ч. 1 КК України і призначити йому
покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права займати
посади пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно- господарських обов'язків строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст. ст. 75,
76 п.3 КК України звільнити ОСОБА_2
від основного покарання , якщо
він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та
буде повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно
до ст.
ст. 72 ч.4, 77 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення
права займати посади пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно- господарських обов"язків строком на 1 (один) рік
виконувати самостійно.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави 347 грн.87
коп. судових витрат за поведения
НД ЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області хіміко-криміналістичної
експертизи та експертизи технічного дослідження документів .

Речові
докази по справі:

- гроші в сумі 100 доларів СІЛА , які зберігаються в Чернігівському

обласному
управлінні ВАТ „Державний ощадний банк України"- передати в доход
держави, (а.с. 176-177);

-
медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом , сертифікат про проходження профілактичного
наркологічного огляду, квитанцію за
№009433 , листки обліку роботи лікарів
Чернігівської ЦРЛ ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9, медичну картку на ім"я ОСОБА_3 що знаходяться у
кримінальній справі-зберігати при справі.(реквізити а.с. 9-16, 21-23,
27-28).

До
набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у відношенні засудженого
залишити попередньо обрану - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення.