справа № 1-581 / 07
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007
року

Рівненський
міський суд

головуючий Герасимчук М.К. при секретарі Тимощук С.С. з участю прокурора Шокало
Я.Г., захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с
Серники Зарічненського району Рівненської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,
судимого вироком Зарічненського районного суду від 17 липня 2006 року за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення
волі з застосуванням ст. 75
КК України на 1 рік,
мешканця АДРЕСА_1,

за ст. 186 ч. 2 КК України,

встановив:

20 березня 2007 року, біля 23 год. 30 хв., ОСОБА_2,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на вул. Соборній в м.Рівне,
застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_3 мобільний телефон „Моторола С 380" вартістю
475 грн. з
карткою оператора мобільного зв"язку „Ді Джус" вартістю по 50 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у вчинені злочину,
за обставин, вказаних у вироку. Суду показав, що 20 березня 2007
року, біля 23 год.
30 хв., проходячи по вул. Соборній в м.Рівне, наніс ОСОБА_3 удар в обличчя та
забрав його мобільний телефон. У вчиненому розкаявся. Повністю відшкодував
потерпілому заподіяну шкоду.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у
порядку ч.3 ст. 299 КПК України ОСОБА_2 та учасники судового розгляду
погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення
підсудним злочину за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд,
що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці
обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у
добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Наведеними доказами встановлена винуватість ОСОБА_2 в
відкритому викраденні чужого майна, поєднаним з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, вчиненому повторно.

Його дії вірно
кваліфіковані за ст. 186
ч.2 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості
злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у
вчиненому, повністю добровільно відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяв
розкриттю злочину, є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС.

За наявності наведених обставин, що пом'якшують покарання
винного, та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи
винного, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 69 КК України
призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією
ст. 186 ч. 2 КК України.

Необхідним та достатнім для його виправлення може бути покарання пов'язане
з ізоляцією від суспільства з урахуванням того, що підсудний не відбувши
покарання за попереднім вироком, знову вчинив умисний злочин.

Керуючись ст. 323- 324 КПК України,
суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та з
застосуванням ст. 69 КК
України призначити покарання у виді 1
року 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України, частково приєднавши покарання за попереднім вироком, ОСОБА_2 остаточно
призначити покарання у виді 2
років 1 місяця
позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під
вартою.

Початок строку
відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 20
березня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати пов"язанні з проведенням дактилоскопічної
експертизи - 360 грн. 92 коп. та
проведенням судово-товарознавчої експертизи - 100 грн. 26
коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом
15 діб, а
засудженому в той же строк з моменту отримання його копії.