Справа № 167/1623/14-к Провадження №11-кп/773/30/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.122 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальне провадження № 0000319 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , за ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі ст. 48 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 органами досудового розслідування обвинувачується у тому, що 24 серпня 2014 року, близько 19 год., перебуваючи на веранді житлового будинку в АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс їм середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого розладу здоров`я потерпілих. Дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України внаслідок зміни обстановки, а кримінальне провадження про обвинувачення останнього за ч. 1 ст. 122 КК України закрито.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_10 вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживання, примирився з потерпілими і останні претензій до нього не мають та не заперечують про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. На думку суду вказані обставини вказують, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

Прокурор у поданій апеляції не погоджуючись з такими висновками просить ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Зазначає, що визнання обвинуваченим вини у судовому засіданні та його щире каяття є пом`якшуючими покарання обставинами і може бути враховано судом лише при призначенні покарання. Однак, вказані обставини жодним чином не свідчать, що вчинене ОСОБА_10 діяння втратило суспільну небезпечність або особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Вказує на однобічний розгляд кримінального провадження та неумотивованість ухвали суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявили письмове клопотання в якому вказують, що ОСОБА_10 вчинив правопорушення, яке відноситься до приватного обвинувачення. Зазначають, що вони помирились з обвинуваченим ОСОБА_10 та відмовляються від обвинувачення у даному провадженні. Просять провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відмовою потерпілих підтримувати обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Прокурор у суді апеляційної інстанції свою апеляцію змінив просить ухвалу Рожищенського районного суду від 18 грудня 2014 року щодо ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України скасувати, постановити нову ухвалу та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляції, прокурора, який апеляцію підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою провадження у справі закрити за примиренням потерпілих з обвинуваченим, потерпілих та обвинуваченого, які клопотання прокурора підтримали, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільнює підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд у своєму рішенні повинен не лише зазначати дані про особу винного та обставини, які мають значення для справи, але й вказати, в чому конкретно проявилась зміна обстановки, яка зумовила втрату суспільної небезпечності вчиненого діяння або внаслідок чого винна особа перестала бути суспільно небезпечною, чого судом першої інстанції у своїй ухвала не наведено.

Таких даних суд першої інстанції у своєму рішенні не вказав, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до приватного обвинувачення.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали письмову заяву в якій зазначають, що вони примирились з потерпілим і претензій до нього не мають. Просять провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор клопотання потерпілих підтримав і також не заперечує про закриття провадження з вказаних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відмовились від обвинувачення, то кримінальне провадження слід провадженням закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції задовольнити.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року, якою ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відмовою потерпілих від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4