Справа
ПОСТАНОВА

07
листопада 2008 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., при секретарі Горовій Н.Г., за
участю прокурора ОСОБА_2. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
прокурора відділу прокуратури м. Києва, юриста 1 класу ОСОБА_2. від 25.09.2008
року про порушення кримінальної справи відносно директора ДП «Імідж Холдінг» АК
«Імідж Холдінг АпС» ОСОБА_1 за ст. 212 ч.3 КК України та об'єднання її з
кримінальною справою №70-00342, -

ВСТАНОВИВ
:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1., звернувся до
суду із скаргою на постанову від 25.09.2008 року старшого прокурора відділу
прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_2. про порушення кримінальної справи
відносно директора ДП «Імідж Холдінг» АК «Імідж Холдінг»ОСОБА_1 за ст. 212 ч.3
КК України та об'єднання кримінальних справ.

В скарзі заявник просить скасувати зазначену
постанову, посилаючись на те, що вона була винесена всупереч вимогам ст.ст.
94,98 КПК України та порушує його права.

В судовому засіданні адвокат скаржника скаргу
підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечує,
посилаючись на її безпідставність.

Дослідивши матеріали на підставі яких приймалось рішення
про порушення кримінальної справи, заслухавши пояснення адвоката скаржника,
прокурора приходжу до наступного.

Згідно ч.3 ст.236-7 КПК
України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення
кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою,
інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи
законним представником з
достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи.

У
відповідності до положення
ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд
повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови і додержання при її винесенні вимог
статей 94, 97, 98 цього Кодексу, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної
справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які
вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Постановою старшого прокурора відділу прокуратури м.
Києва юристом 1 класу ОСОБА_2. від 25.09.2008 року порушена кримінальна справа
порушена кримінальна справа відносно директора ДП «ІІмідж Холдінг» АК «Імідж
холдінг» ОСОБА_1 за ст. 212 ч.3 КК України.

Приходячи до висновку про порушення вказаної кримінальної
справи прокурор виходив з того, що в кримінальній справі №70-00342 є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК
України, оскільки договір постачання №30/06/06 від 30.06.2006 року укладений
між ДП «Імідж Холдінг» АК «Імідж Холдінг АпС» та ТОВ «Регул», згідно якого
передані у власність останнього реєстратори в кількості 76 комплектів на
загальну суму 180129120 грн., носив завідомо збитковий характер, а саме такий
що не приносить прибутку, так як вартість реєстраторів змінених сигналів «РИТМ»
складає 180120000 грн., а відсотки за товарним кредитом 179626520,55 грн.,
підприємство у зв'язку з придбанням реєстраторів змінених сигналів «РИТМ»
понесло витрати, а саме відсотки по товарному кредиту склали 179626520,55 грн.,
а отримало прибутку від реалізації реєстраторів змінених сигналів «РИТМ» 9120
грн.

Частиною другою ст. 94 КПК України
встановлено, що кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК
України, за наявності приводів до порушення кримінальної справи (заяв, повідомлень,
безпосереднього виявлення правоохоронним органом ознак злочину), в строк до десяти днів здійснюється
відповідна перевірка і за наявності підстав порушується кримінальна справа.

Відповідно до частини першої ст. 98 КПК України
лише за наявності приводів і підстав, зазначених
у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя
зобов'язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи,
статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також
подальше її спрямування.

Підставами для порушення
кримінальної справи є наявність ознак злочину, події, яка стала відома прокурору, слідчому, а також
наявність достатніх даних, на базі яких встановлюються ознаки вчиненого злочину. Тобто, кримінальна справа може бути
порушена лише при наявності достатніх даних,
на основі яких встановлюються об'єктивні ознаки вчиненого злочину.

Достатніми даними, що вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч.
3 ст. 212 КК України вважається фактичне існування доказів (час, місце, спосіб
та інші обставини), які підтверджують реальність конкретного діяння - ухилення
від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів, що входять в систему
оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою
особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або
особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи
чи будь-якою іншою особою, яка зобов'язана їх сплачувати, якщо ці діяння
призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів
коштів у значних розмірах та наявності відповідного психічного ставлення до цього діяння у особи,
інтересів якої стосується порушена кримінальна справа.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
ВСУ „Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за
ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів” від 8 жовтня
2004 року N 15, статтею 212 КК України передбачено кримінальну відповідальність
не за сам факт несплати в установлений строк податків, зборів, інших
обов'язкових платежів, а за умисне ухилення від їх сплати.

Аналізуючи матеріали на підставі яких
було прийнято рішення про порушення кримінальної
справи, суд приходить до висновку, що вони, не містять достатніх даних про вчинення ОСОБА_1 дій, що створюють
об'єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, так як висновок спеціаліста від
13.08.2008 року №171/23-205 не вказує на умисне ухилення від сплати податків.
Тоді як, акт складений компетентним органом, якій б свідчив про те, скаржником податковий облік не вівся,
перекручувалась облікова або звітна документація; неоприбуткувались готівкові
кошти, одержані за виконання робіт чи надання послуг; вівся подвійний облік;
використовувались банківські рахунки, про які не повідомлено органи державної
податкової служби; завищувались фактичні затрати, що включаються до
собівартості реалізованої продукції, в матеріалах на
підставі яких приймалось рішення про порушення кримінальної справи відсутній.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що при винесені оскаржуваної постанови було порушено положення ч. 2 ст. 94 КПК України, яка
вказує, що кримінальна справа може бути порушена
тільки у випадках, коли є достатні дані про наявність ознак злочину.

За вище викладених обставин оскаржувана постанова не може
бути визнана законною та обґрунтованою,
оскільки її порушено за відсутності
достатніх даних які вказую на наявність об'єктивної сторони складу злочину який
інкримінується, що є наслідком відсутності законних підстав до порушення
кримінальної справи.

Враховуючи викладене, вважаю скаргу обґрунтованою та
такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму ВС України № 1 від 11.02.2005р. "Про
деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання,
слідчого, прокурора про порушення кримінальної
справи", ст. ст. 94, 95, 97, 98,
236-7, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову старшого прокурора відділу прокуратури м. Києва
юриста 1 класу ОСОБА_2. від 25.09.2008 року про порушення кримінальної справи
відносно директора ДП «Імідж Холдінг» АК «Імідж холдінг» ОСОБА_1 за ст. 212 ч.3
КК України - скасувати.

Відмовити в порушенні кримінальної справи відносно
директора ДП «Імідж Холдінг» АК «Імідж холдінг» ОСОБА_1 за ст. 212 ч.3 КК
України.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб.

Суддя: