В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007233 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишково, Хустівського р-ну, Закарпатської обл., громадянина України, українця працюючого в Дніпровському РУГУ МВС України в місті Києві міліціонером обслуговуючого персоналу і охорони, неодруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 , 12.06.2014 року приблизно о 16 годині 03 хвилини, будучи працівником Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві, перебуваючи на ринку Березняки, розташованому по вулиці Серафимовича, 11, в місті Києві, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , діючи умисно заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві №11о/с від 03.06.2013 року ОСОБА_8 призначений на посаду міліціонера обслуговуючого персоналу і охорони Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві.

12.06.2014 року, ОСОБА_8 , у неробочий час, перебуваючи на ринку Березняки, який розташований по вулиці Серафимовича, 11, в місті Києві, приблизно о 16 годині 03 хвилини стояв за прилавком одного з торгівельних місць даного ринку, поруч з продавцем та розмовляв з останнім. В цей час повз ОСОБА_8 проходив ОСОБА_7 , який звернувся до останнього з проханням не відволікати продавця від процесу торгівлі. Дане прохання ОСОБА_7 ОСОБА_8 проігнорував.

В подальшому, приблизно через 10-15 хвилин, того ж дня ОСОБА_7 , знову проходячи повз вищевказане торгівельне місце, зайшов за прилавок з метою вивести звідти ОСОБА_8 , щоб останній не заважав продавцям. Зайшовши за прилавок, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , який на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив потерпілого своєю правою рукою та перекинув його через спину від чого ОСОБА_7 впав на асфальтоване покриття, в цей момент у ОСОБА_8 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , відчуваючи до ОСОБА_7 раптово виниклу неприязнь, став умисно наносити останньому численні удари руками та ногами в ділянку голови та тулубу, таким чином заподіявши ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого останнього було госпіталізовано до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1704/с від 25.09.2014 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудей та живота: поперечний розрив печінки по 4,8 сегментах (як вказують клінічні лікарі - паралельно та лівіше від жовчного міхура, неправильної форми, 16х7х5 см) який ускладнився розвитком внутрішнє-черевної кровотечі (вказаним об`ємом до 2000 (мл) крові та згортків з домішками жовчі) та шоку. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 12.06.2014 року, приблизно о 16 годині, у неробочий час, він прийшов на ринок Березняки, що по вулиці Серафимовича, 11, в місті Києві з метою придбання продуктів харчування. Зустрівши свою знайому, він став за прилавок одного з торгівельних місць поруч з продавцем та розпочав розмову з останньою. В цей час повз нього проходив потерпілий ОСОБА_7 , який звернувся до нього з проханням не відволікати продавця від торгівлі та спробував вивести його з за прилавку. Вказані дії потерпілого ОСОБА_7 розлютили його, тому він схопив останнього та перекинув через спину від чого той впав на землю. Після чого наніс йому численні удари руками та ногами в ділянку голови та тулубу. Також повідомив, що частково відшкодував потерпілому завдані збитки.

Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та думки потерпілого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 , маючи звання старшого сержанта міліції, вчинив тяжкий злочин, відповідно до вимог ст. 54 КК України він має бути позбавлені цього спеціального звання.

Крім того з урахуванням характеру злочину, особи засудженого та обставин справи, суд вважає за необхідне, на підставі ст.55 КК України, застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах та посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади, строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання старший сержант міліції.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили утримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: