В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу № 212/10162/2014-к (провадження № 1-кп/212/65/2015) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, дітей не маючого, раніше не судимого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого н утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу ОСОБА_6 , без участі потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15.09.2014 року, приблизно о 19-00 годині, разом із своїм знайомим ОСОБА_4 , проходили по вул.. Конституційна в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де побачили невідомого їм чоловіка гр. ОСОБА_8 , який йшов попереду них. Після, чого у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винник спільний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь.

Діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що їх дії носять відкритий характер для оточуючих та безпосередньо для потерпілого, ОСОБА_4 підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_7 відразу, застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя здоров`я останнього, що виразилося у захоплені обома руками за облають шиї та почав тримати, в цей час ОСОБА_3 підбіг з переду до потерпілого, та застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя чи здоре потерпілого ОСОБА_7 , узяв обома руками за ноги та потягнув на себе, від чого ОСОБА_7 впав на сідниці, після чого ОСОБА_3 відразу наніс йому 3 удари руками зжатими у кулак в область обличчя, після чого відкрито викрав майно, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» 1280 ІМЕІ НОМЕР_1 із правої кишені штанів, та грошові кошти сумі 120 гривень із лівої кишені штанів, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, звернувши викрадене на свою користь розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому гр. ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода на суму 240 гривень та фізичний біль.

Органами досудового розслідування злочинні дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб.

Суд вважає правову кваліфікацію злочинних дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірною.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав та суду пояснив, що дійсно, 15 вересня 2014 року, разом із ОСОБА_9 вчинили пограбування потерпілого ОСОБА_10 при обставинах викладених прокурором в обвинувальному акті. У скоєному злочині кається, просить суд не карати його суворо.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині визнав та суду пояснив, що дійсно, 15 вересня 2014 року, разом із ОСОБА_11 вчинили пограбування потерпілого ОСОБА_10 при обставинах викладених прокурором в обвинувальному акті. У скоєному злочині кається, просить суд не карати його суворо.

Приймаючи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині визнали повністю, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, учасники судового процесу - прокурор ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає можливим обмежитись показами обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо фактичних обставин та мотивів скоєного злочину, не досліджуючи інші докази по справі.

Судом з`ясовано, що учасники процесу - прокурор ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, також судом роз`яснено прокурору ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.

При призначенні покарання, суд керується ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочини, вчинений обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є злочином тяжким.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, не працює.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбачених ст. 66 КК України, під час судового розгляду суд вважає повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства, із випробуванням, застосувавши вимоги ст. 75 та 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених та відповідатиме цілям покарання.

Суд не знаходить підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу обраного стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, тому його необхідно залишити без змін домашній арешт.

Речовий доказ по справі мобільний телефон необхідно залишити у потерпілого ОСОБА_7 за належністю.

Процесуальних витрат по справі не має.

Позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , визнати винними у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком ЧОТИРИ роки кожному.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на ДВА роки кожного.

На підставі ст.. 76 КК України, покласти на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу у відношенні обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити домашній арешт.

Речовий доказ по справі мобільний телефон необхідно залишити у потерпілого ОСОБА_7 за належністю.

Процесуальних витрат по справі не має.

Позов по справі не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку суду вручається негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_14