Справа №1-29/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

27 лютого 2007
року Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

У складі

Головуючого
судді Димашка
В.П.

За участі
прокурорів ОСОБА_4
Р.В. Витрикуша І.Я.

секретарів Чернової
О.А. Прислупського М.М.

Представника потерпілого ОСОБА_1

Законного
представника потерпілого ОСОБА_2

Захисника ОСОБА_3

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу про обвинувачення
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.
уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта не закінчена вища,
одруженого, інваліда III-ї групи, не військовозобов'язаного, пенсіонера, не
судимого, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 125 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 наніс
умисне легке тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за
таких обставин:

ОСОБА_4 03.05.2006 року біля 06 години на подвір'ї що по АДРЕСА_1 з
перебуваючи в неприязних стосунках з ОСОБА_5, через те, що той відмовився
відчужити йому бунинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_2 наніс йому
удари руками та ногами по різних частинах тіла, в результаті чого спричинив
потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правої вилиці та
лівої китиці, які згідно висновку експерта НОМЕР_1 відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_4 винним себе не визнав і вказав, що потерпілий жив у його
хаті за адресою по АДРЕСА_1, і він його доглядав на протязі шести років. Знає,
що у нього є хата в с Верхній
Вербіж. 02.05 2006 року увечері вони повечеряли і ОСОБА_5 ліг спати, а він
близько 24 год. пішов до
сестри ОСОБА_6 у с Нижній
Вербіж, а потім в тому ж селі по АДРЕСА_3 пішов до дружини, переночував, і
близько 5 год. 30 хв.
він зайшов у хату по АДРЕСА_1, але ОСОБА_5 там не було. Близько 08 години
прийшов ОСОБА_5, увесь трясся, з нього капало, говорив що йде в с. Верхній
Вербіж, бо має якусь роботу. Взяв в'язку ключів і якісь цвяхи у торбинку і
пішов, сказавши що все йому дарує. Того дня він його не бачив. Він його не бив
і невідомо звідки у нього тілесні ушкодження. Між ними були неприязні відносини
через те, що потерпілий два тижні перед тим плюнув у його чай. Вважає, що
потерпілий видумав цю історію щоб перейти до ОСОБА_2, і якось виправдати своє
лицемірство, так як він доглядав потерпілого на протязі шести років.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що з 1950 року він проживав у
будинку своєї дружини ОСОБА_7 в с
Нижній Вербіж, АДРЕСА_1. У його власності знаходились два будинки: один в с Нижній Вербіж по
АДРЕСА_1, , а другий в с
Верхній Вербіж по АДРЕСА_2. У 2004 році він переписав на ОСОБА_4 будинок по
АДРЕСА_1 в с Нижній
Вербіж, з умовою, що він буде його утримувати, однак він своєї обіцянки не
виконав. На той час він проживав сам в одній кімнаті в с Нижній Вербіж,
по АДРЕСА_1, а ОСОБА_4. приходив його відвідувати разом із своєю дружиною.
3.05.2006 року після 5 години ранку до нього в кімнату прийшов ОСОБА_4. та
сказав, щоб він ішов з ним в місто переписати спадщину його матері на нього,
яка знаходиться в АДРЕСА_2, однак
він йому відмовив та ОСОБА_4. побив його, кинувши до підлоги волочив по ній,
залишив та пішов в іншу кімнату, він за цей час вийшов на вулицю, однак
ОСОБА_4. пішов за ним, схопив та кинув об бетонні сходи. Він впав по при сходи,
та ОСОБА_4. продовжував його бити ногами по голові, животі та ногах. Коли
прийшов до пам'яті, то побачив, що
хата закрита та пропала його

торбинка, яка
знаходилася в нього на шиї та в якій були гроші. В сумці були гроші, ручна
дрелька, дипломи з Станіслава, Львова, Києва, ощадні книжки та документи на
право власності на будинки. Близько 6 години ранку він вийшов з с Нижній Вербіж,
та пішов в с Верхній
Вербіж до сільського голови просити направлення в геріатричний будинок. Близько
11 години коли він знаходився півкілометра від сільської ради с Верхній Вербіж
зустрів ОСОБА_2, розповів їй про все, що сталося та вона забрала його до себе в
с Верхній Вербіж
по АДРЕСА_4, На другий день ОСОБА_2 повезла його в м. Коломия зняти побої до
судмедексперта. Сільський лікар ОСОБА_8 лікувала його більше двох місяців.
ОСОБА_4. виганяв його з будинку і 2.05.2006 року, і 3.05.2006 року. 2.05.2006
року він ішов в сільську раду питатися, що робити, а ОСОБА_9, зустріла його і
сказала, що травневі свята та всі святкують.Підтримав цивільний позов про
стягнення моральної шкоди, так як він переніс біль та страждання з приводу
тілесних ушкоджень, та 1800 грн. відібраних у нього підсудним, просив стягнути
100 грн. за надання правової допомоги, цивільний позов про стягнення
матеріальної шкоди а саме коштів потрачених на лікування в розмірі 315 грн. 53
коп. просив залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_8
суду вказала, що вона неодноразово лікувала ОСОБА_5, 04.05.2006 року ОСОБА_2
був зроблений виклик на дім, а саме вона прийшла до неї в кабінет та
повідомила, що ОСОБА_5 знаходиться в неї вдома та він побитий. ОСОБА_5 є дуже
хворий та в важкому стані. На виклик вона приїхала разом з фельдшером ОСОБА_10
на автомобілі швидкої допомоги. їх викликали для того, щоб вони оглянули
ОСОБА_5, оскільки він скаржився на задишку, головокружіння, головний біль,
перебої в роботі серця, кашель та набряки на нижніх кінцівках. Провівши повний
огляд хворого з приводу хронічних захворювань вона наполягала на
госпіталізації, однак хворий відмовився. Потерпілий жалівся, що його били по
голові та по животі. На нижніх кінцівках були виразки та набряки. ОСОБА_5
розповідав, що його били по голові, а як це було і де він не розповідав. Не
пригадує чи ОСОБА_5 говорив, що його били по ногах. При огляді синців в області
вуха ОСОБА_5 не бачили. Потерпілого ОСОБА_5 роздягала та оглядала. На обличчі
ОСОБА_5 був виражений акраціаноз - це потемніння губ, він може бути й
фіолетового кольору. ОСОБА_5 говорив, що його побив племінник, він називав його
прізвище, однак вона його не пам'ятає. ОСОБА_2, коли була в неї в кабінеті, то
говорила, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_4. ОСОБА_5 говорив, що боїться лягати в лікарню,
оскільки там працює ОСОБА_4дочка та вона його отруїть. До ОСОБА_5 вони приїхали
в другій половині дня. На той час, коли вона була в ОСОБА_5, то слід від синяка
мав би проявитися. У ОСОБА_5 була легка небритість до 2 міліметрів. ОСОБА_5
говорив, що його били ззаду по голові.

В неї були
випадки, що вона хворого оглядала вдома та так, як не було де зробити запис, то
проводила його потому. Не може точно сказати чи огляд вона проводила 3.05.2006
року, чи 4.05.2006 року. При огляді ОСОБА_5 була присутня ОСОБА_2, її мати та
фельдшер ОСОБА_10 Коли вона була в ОСОБА_5, то ні голову сільської ради, ні
землевпорядника не бачила. При огляді у ОСОБА_5 на животі ніяких дефектів не
бачила.

Згідно виписки з
амбулаторної картки у потерпілого ОСОБА_5 є грижа. При огляді, який записано в
амбулаторну картку 04.05.2006 року нею шрам не описаний мабуть тому що спішила.

Свідок ОСОБА_10
вказав, що не пригадує коли він вперше прийшов на виклик до ОСОБА_5 Весною 2006
року був зроблений виклик та він разом з лікарем ОСОБА_8 близько обіду прийшли
до ОСОБА_5 У ОСОБА_5 було захворювання по віку. Огляд проводила ОСОБА_8, а він
знаходився поряд на відстані 1-2 метри від неї і спостерігав, як проводився
огляд. Того дня вони оглядали й матір ОСОБА_2 У ОСОБА_5 була задишка. Не бачив,
щоб ОСОБА_8 робила запис в амбулаторній картці про огляд. Йому невідомо, де
знаходилася амбулаторна картка хворого ОСОБА_5, у нього чи в лікаря. Коли вони
приїхали до ОСОБА_5 вдруге, то в нього були скарги на головну біль. Не чув чи
говорив потерпілий ОСОБА_5 про побиття. Запис, який зроблений в амбулаторній
картці хворого стосується першого разу, оскільки другого разу було зовсім інше
захворювання. Виклик реєструється у спеціальному журналі. Лікар міг зробити
запис у амбулаторну картку і наступного дня. Не було бесіди про те, що ОСОБА_5
були нанесені тілесні ушкодження. Коли вони були в ОСОБА_5, то він скаржився на
головну біль, так як його побили.

Експерт ОСОБА_11 вказав, що він
підтримує все те, що написано в акті судово-медичної експертизи. На перших
порах удар проявляється припухлістю. Синець на обличчі може зберігатися до двох
діб, а потому він починає міняти колір. Забарвлення синця може зберігатися добу
-півтора.

Синець у ОСОБА_5 міг утворитися як 03.05. так і 4.05.2006
року. Синець утворюється під час удару. На перших порах іде негативне зміщення,
а потом відображається синець припухлістю та почервонінням Синець, який
відображений почервонінням важко замітити, а тому коли до них в експертизу
звертаються люди зразу ж після побиття, то вони їх відправляють та просять
прийти на наступний день так, як краще будуть відображені тілесні ушкодження.
Лікар мав би замітити синець,

оскільки за добу він повинен був проявитися. Лікар, який оглядає хворого
повинен зробити запис в амбулаторній картці.

При проведенні судово-медичної
експертизи він оглядав голову потерпілого ОСОБА_5 Синець в любому випадку
повинен проявитися до шести годин, однак інколи його неможливо замітити,
оскільки він не відрізняється від кольору шкіри. Фактично через 10 годин
виявити тілесні ушкодження важко, оскільки їх потрібно цілеспрямовано шукати та
призначати додатковий огляд. До шести годин повинно проявитися почервоніння.
Почервоніння - це той же самий синець. Почервоніння у потерпілого було важко
диференціювати, оскільки шкірні покрови блідо-рожевого кольору.

Свідок ОСОБА_12
вказав, що він у складі комісії виходив 03 травня 2006 року перед обідом
близько 11 год. Виходив
на обмір земельної ділянки до ОСОБА_13, по АДРЕСА_4. В склад комісії входив
крім нього сільський голова ОСОБА_14, та секретар ОСОБА_15. Коли зайшли з
сільським головою до хати, ОСОБА_5 сидів на кріслі і розказав, що його нагнав з
хати та побив ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_14
вказав, що 03.05.2006 року земельна комісія в складі землевпорядника ОСОБА_16,
секретаря ОСОБА_15. приїхали в господарство ОСОБА_13 для проведення обмірів
земельної ділянки. На зустріч вийшла ОСОБА_2, винесла пакет документів, але не
допустила робити обмірів без присутності представника земельного відділу.
ОСОБА_13 запросила його з землевпорядником в хату переговорити з братом
ОСОБА_5, який розказав, що його побив ОСОБА_4. ОСОБА_5 жалівся на ноги. Вони
його не оглядали, потерпілий сидів зігнутий та плакав. Він добре знає ОСОБА_5 і
вважає, що він не може оговорювати ОСОБА_4.

Незважаючи на те, що підсудний в судовому засіданні своєї вини у
пред'явленому йому

обвинуваченні не визнав, його вина стверджується показами потерпілого,
свідків, експерта та іншими

матеріалами справи, які вказують на те, що підсудним ОСОБА_4 було

нанесено потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження. _

Так, з висновку
судово-медичної експертизи НОМЕР_1 від 24 липня 2006 року вбачається, що у
потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці
правої вилиці і лівої китиці, які отримані від дії тупих предметів, внаслідок
ударів кулаків рук чи носків взуття, і відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Потерпілому було нанесено не менше 2-х ударів, які могли утворитися
03.05.2006 року.

Допитаний
експерт ОСОБА_11
підтвердив результати судово-медичної експертизи НОМЕР_1 від 24 липня 2006
року, і крім того вказав, що тілесні ушкодження які були виявлені у потерпілого
могли бути і не виявлені при огляді лікарем, яка оглядала хворого, оскільки
шкірні покрови у потерпілого були блідо рожевого кольору, а диференціація
останніх інколи є важкою і потребує додаткового огляду, чим фактично спростував
показання ОСОБА_8 про те, що у потерпілого на час коли вона проводила огляд не
було тілесних ушкоджень.

Крім того
підставами для того, щоб сумніватися в показаннях свідка ОСОБА_8 є те, що при
повторному допиті вона вказала, що не може точно сказати чи огляд вона
проводила 3.05.2006 року, чи 4.05.2006 року. Визнала, що згідно виписки з
амбулаторної картки від 23 червня 2006 року у потерпілого ОСОБА_5 є грижа, а
при огляді, який вона проводила і з приводу якого зроблено запис в амбулаторну
картку 04.05.2006 року нею шрам не описаний, спочатку вказала що вона при
огляді у ОСОБА_5 на животі ніяких дефектів не бачила а потім, заперечивши сама
собі вказала, що можливо спішила і не встигла його записати.

І хоча свідок
ОСОБА_8 вказала, що вона не бачила тілесних ушкоджень у потерпілого, вона не
заперечила того факту, що потерпілий вказував на своє побиття ОСОБА_4.

Крім того як
вбачається з довідки амбулаторії сімейної практики від 26.02.2007 року згідно
журналу реєстрації викликів за 2006 рік виклик до ОСОБА_5 зареєстрований
03.05.2006 року, що вказує на те, що огляд лікарем ОСОБА_8 проводився
03.05.2006 року, що і підтвердила вона сама, вказавши, що вона в той день, коли
було зроблено виклик поїхала з фельдшером ОСОБА_10 до ОСОБА_5. Наведене
додатково підтверджує те, що ОСОБА_8 могла не побачити тілесних ушкоджень у
потерпілого, оскільки як вбачається з показань експерта через 10 годин виявити
тілесні ушкодження важко, оскільки їх потрібно цілеспрямовано шукати та
призначати додатковий огляд.

З показань
свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 03.05 2006 року
вказував, що його побив ОСОБА_4.

Судом покази
потерпілого ОСОБА_5 беруться до уваги, оскільки вони об'єктивно стверджуються
показами свідків та висновком судово-медичної експертизи.

Покази підсудного ОСОБА_4 про те, що він не наносив
потерпілому тілесних ушкоджень спростовуються результатом судово-медичної
експертизи, показами потерпілого ОСОБА_5 свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14 експерта ОСОБА_11.

На підставі наведеного дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за статтею 125 ч.І КК
України, оскільки він умисно наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого, особу підсудного, та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

До пом'якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний вперше притягується
до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю
проживання, являється інвалідом III групи.

Обставин обтяжуючих
вину суд не вбачає.

Беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що до підсудного слід обрати
покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілого до підсудного в частині стягнення матеріальної
та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення так як підсудним
потерпілому спричинено фізичні та моральні страждання при визначенні розміру
яких суд враховує їх час та інтенсивність. Витрати за надання юридичної
допомоги необхідно стягнути в повному обсязі - 100 грн., оскільки
підтверджуються представленою довідкою. У стягненні 1800 грн. відібраних у
нього підсудним необхідно відмовити, оскільки даний факт не знайшов свого
підтвердження доказами. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в
розмірі 315 грн. 53 коп. потрачених на лікування необхідно залишити без
розгляду, оскільки про це просив потерпілий, про що подав заяву.

На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1167 ЦК, керуючись ст.ст. 84, 207 п.5, ЦПК, 323, 324 КПК України
суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4, визнати винним за статтею 125 ч.І КК України, і призначити
покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Цивільний позов потерпілого задоволити частково і стягнути на користь
ОСОБА_5 з ОСОБА_4 500 грн., за нанесену моральну шкоду, та 100 грн. за надання
юридичної допомоги.

В стягненні 1800 грн. матеріальної
шкоди відмовити.

В частині
стягнення 315 грн. 53 коп. - позов залишити без розгляду.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити раніше
обрану - підписку про невиїзд

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Фраяківської області на протязі 15 діб з дня його проголошення, через
Коломийський міськрайонний суд.