Справа №1-231/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
листопада 2007 року Жидачівський
районний суд Львівської області в складі

головуючого -
судді Сидорака Б.Г.

при
секретарі Кузишин М. В.

з участю
прокурора Чорненького Я.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жидачеві кримінальну

справу про
обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Ямельниця Сколівського району жителя села Демидів
Жидачівського району Львівської області,
українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, одруженого,
що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого слюсарем механо-складальних робіт
ТзОВ "Екран" м. Стрий,
військовозобов'язаного, у
відповідності з ст. 89 КК України раніше
не судженого,

за ст.
296ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння 12

липня 2007 року близько 23 години в день релігійного св"ята Петра і
Павла напівоголеним

зайшов в приміщення будинку "Просвіта" в селі Демидів
Жидачівського району Львівської

області, де проводилася
дискотека, повівся нагло та
зухвало, в коридорі приміщення в

присутності односельців безпричинно пристав до неповнолітньої ОСОБА_2,

висловлювався нецензурними словами,
штовхнув її до стіни і наніс їй удар кулаком в

підборіддя і груди, а коли потерпіла
стала падати на підлогу, кулаком правої
руки наніс

зверху їй удар по голові,
спричинивши умисне легке тілесне ушкодження з

короткочасним
розладом здоров"я у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної гематоми потилично-тім"яної
ділянки голови, рани на слизовій нижньої
губи, чим грубо порушив громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
винність у вчиненому визнав. Суду пояснив, що цього дня перебував в стані алкогольного
сп"яніння, випив зайвого, зайшов в клуб та не пам"ятав, що з ним робилося. З потерпілою та її
батьками знайомий і перебуває в нормальних відносинах. Моральну шкоду
відшкодує. У вчиненому розкаявся.

Винність
підсудного у скоєнні злочину повністю стверджена дослідженими в ході судового
слідства доказами, зокрема показаннями
потерпілої ОСОБА_2, яка ствердила, що 12 липня 2007 року вона разом зі своїми
подругами була у будинку "Просвіта" в селі Демидів. Туди ж прийшов і
підсудний ОСОБА_1 , який знаходився у
стані алкогольного сп"яніння,
роздягнутий до пояса і босий, чим
привертав до себе увагу. Він безпричинно пристав до неї, штовхнув до стіни і при цьому наніс їй удар
кулаком правової руки в підборіддя і груди,
а коли вона почала падати на підлогу,
кулаком правої руки наніс зверху їй удар по голові. Після чого її
винесли на вулицю надали допомогу. Прийшовши додому батьки викликали швидку
допомогу, яка її забрала у районну
лікарню, де вона перебувала один тиждень.

Такими ж, оголошеними в
судовому засіданні показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 27-30).

Винність
підсудного у вчиненому також стверджено висновком судово-медичної експертизи
№146 від 17.09.2007 p., згідно якого в ОСОБА_2 виявлено закриту черепно-мозкову
травму у вигляді струсу головного мозку,
забійну гематому потилично-тімя"ної ділянки голови, рану на слизовій нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до
легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров"я (а.с.
16-17, 37-38 )

Отже, сукупністю даних досудового та судового
слідства, котрі співпадають між собою та
доповнюють одні одних, стверджено
винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні
хуліганства - умисних дій якими грубо порушено громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалися особливою зухвалістю,
так як ці дії були поєднані з спричиненням потерпілій легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я - злочину, передбаченого
ст. 296 ч.1 КК України за якою
суд кваліфікує діяння підсудного.

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого
ним умисного злочину невеликої тяжкості,
особу винного, що має на
утриманні неповнолітню дитину та наслідки скоєного. Разом з тим, суд враховує його щире каяття у
вчиненому, позитивну характеристику з
місць роботи і проживання, думку
потерпілої, що не має до нього претензій
і просить підсудного не карати, що є
обставинами, які пом"якшують
відповідальність, тому вважає, що виправлення підсудного буде можливим без
відбування покарання, а відтак, міру покарання за вчинене підсудному слід
призначити у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75
КК України. Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 296 ч.1 КК України і призначити покарання у
виді двох років обмеження волі звільнивши його від відбуття покарання на
підставі ст. 75 КК України з
випробуванням та іспитовим строком один рік.

У
відповідності з ст. 76 КК України
зобов"язати засудженого без дозволу органу кримінально-виконавчої системи
не змінювати місце проживання, виїжджати
за межі держави на постійне проживання,
періодично з"являтися для реєстрації в цей орган.

Заяву
прокурора задоволити. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь бюджету Жидачівського району р/р №
0157 УДК у Львівській області ЗКПО 23949563, МФО 825014 - 480 (чотириста вісімдесть) грн.
12 коп. - витрат Ходорівської райлікарні на стаціонарне лікування потерпілої.

Міру
запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд, рахуючи строк
відбуття покарання з часу проголошення вироку.

Вирок
можна оскаржити до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Львівської області на протязі 15 діб з часу проголошення через Жидачівський
районний суд.