ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3734/14-к
Провадження № 1-кп/210/45/15

"29" січня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000866 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_6 01 квітня 2014 року близько 08.30 годин, керуючи автомобілем Шкода Октавія р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Революційній з боку вул. Стрельникова в напрямку пр. Металургів в м. Кривому Розі, зі швидкістю близько 60-70 кілометрів на годину. В цей час по вул. Землячки з боку вул. Постишева в напрямку вул. Косіора рухався автомобіль Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який їхав зі швидкістю близько 60 кілометрів на годину.

Водій ОСОБА_6 будучи неуважним до дорожньої обстановки, та порушуючи тим самим вимоги: п.п. 1.5; 2.3 (б); 16.11; та дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, що приписують:

1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху... не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, спричинити матеріальну шкоду;

2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

16.11 - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою,

виїжджаючи на перехрестя з вул. Землячки не зупинився та не надав дорогу рухавшомуся по головній дорозі автомобілю Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 та допустив з ним зіткнення, контрактувавши при цьому лівою боковою частиною свого автомобілю Шкода Октавія р.н. НОМЕР_1 з правим переднім кутом автомобілю Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 , після цього зіткнення автомобіль Шкода Октавія р.н. НОМЕР_1 виїхав за межі проїзної частини, де передньою частиною на тротуарі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 ..

В діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху України і дорожнього знаку України 2.2 Правил з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даним ДТП (висновок експерта № 58/27-140 від 27.05.2014р.).

Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми передньо-черевної стінки, розрив 7-го сегменту печінки, під-та капсульний розрив правої нирки, зачерівна гематома та черівна кровотеча, закритий перелом правої клубової кістки, синець правої сідниці, садна обох верхніх та обох нижніх кінцівок, правої половини обличчя та грудної клітини, правої здухвинної ділянки, які згідно висновку експерта №954 від 14.05.2014 року за свої характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпек для життя.

Допитий у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище фактичним обставинам вчинення злочину. Пояснив, що він не мав умислу на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, ПДР порушив з необачності. Також вказував, що примирився з потерпілим, сплатив йому завдану шкоду, просить його суворо не карати, не позбавляти свободи та права керування транспортним засобом, оскільки це є єдиним джерелом доходу для нього та його близьких.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази провини, в тому числі допитувати свідків, експертів, немає ніякої потреби.

З урахуванням думки обвинуваченого, його захисника, позиції прокурора щодо застосування вимог ч.3 ст.349 КПК України, та враховуючи згоду потерпілого на застосування ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують усі учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо: часу, місця, механізму та наслідків ДТП, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий, судові показав, що в день подій, він рухався по тротуару в сторону перехрестя вулиць Революційна та Землячки в м. Кривому Розі на роботу, підходячи до перехрестя він побачив що відбулося зіткнення автомобілів Део та Шкода, від зіткнення автомобіль Шкода виїхав за межі проїзної частини, вдарив його, та внаслідок цього удару його відкинуло на деяку відстань, від чого він втратив свідомість. Приїхала швидка, його забрали до лікарні. До обвинуваченого він не має жодних матеріальних та моральних претензій, оскільки в рахунок завданої матеріальної та моральної шкоди йому сплачено 50000,00 (п`ятдесят тисяч)грн., інших претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його свободи та права керування транспортним засобом.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, який заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обтяжуючих обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, повне відшкодування збитків.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є необережним і відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, є молодою людиною, на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння не перебував, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховуючи поведінку обвинуваченого після дорожньо-транспортної пригоди, а саме добровільне відшкодування шкоди у розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) грн., суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції частини 2 ст.286 України, у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального, із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного,оскільки він є водієм та керування транспортним засобом є джерелом доходу та засобом для існування обвинуваченого, крім того, обвинувачений відшкодував завдану шкоду потерпілому у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні потерпілий, та про що суду представлені розписки, та потерпілий клопоче пере судом про незастосування такої додаткової міри, тому суд вважає, не доцільним застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_6 такого покарання є справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання скоєння ним правопорушень у сфері безпеки руху в майбутньому.

Підстави для призначення покарання, яке необхідно відбувати реально, відсутні. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого за ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу особисте зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи, які становлять 1475,76грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на підставі ст.. 122, 124-126 КПК України.

Цивільний позов не пред`явлено. Шкода відшкодована в добровільному порядку в розмірі 50000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: - автомобіль Шкода Октавія А5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити у володінні останнього;

- автомобіль Деу Ланос реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити у володінні останнього.

- диск CD-R з відеозаписом з відео-реєстратора автомобілю Деу Ланос р.н. НОМЕР_2 , де зафіксовано ДТП внаслідок якого травмовано ОСОБА_5 ; диск CD-R з відеозаписом з відео-реєстратора автомобілю Дача Логан, де зафіксовано ДТП внаслідок якого травмовано ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження 0000866.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення автотехнічної експертизи № 58/27-140 від 27.05.2014 року у розмірі 1475,76 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять грн.. сімдесят шість коп.);, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, на підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави.

Матеріали кримінального провадження № 0000866, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/3734/14-к, провадження № 1-КП/210/45/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1