УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від

10 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від

04 березня 2015 року,

встановила:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від

10 жовтня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Херсона, зареєстрованого АДРЕСА_1 у тому ж місті, проживаючого АДРЕСА_2 у тому ж місті, такого, що судимостей не має,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі обмеження волі на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2: матеріальну шкоду - 2 703,12 грн; витрати на надання юридичної допомоги - 5 000 грн; моральну шкоду - 90 000 грн.

За вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 29 травня 2014 року приблизно о 12.30 год. біля будинку 24 по

вул. Червоностудентській у м. Херсоні, під час конфлікту з ОСОБА_2 здійснив 10 пострілів із пневматичного пістолета в обличчя та 7 раз вдарив у голову останнього, спричинивши ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від

04 березня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди змінено. Зменшено розмір відшкодування матеріальної шкоди до 166,84 грн. Крім того цей же вирок в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на надання юридичної допомоги скасовано та відмовлено останньому в цій частині цивільного позову.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого в наслідок суворості, просить постановлені у кримінальному провадженні судові рішення змінити, призначивши йому покарання у виді виправних робіт.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Події злочину, доведеності винуватості засудженого в його вчиненні, кримінально-правової оцінки діяння за ч. 1 ст. 122 КК, відповідно до вимог

ч. 2 ст. 433 КПК, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.

Доводи засудженого у скарзі про надмірну суворість призначеного покарання, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, призначаючи засудженому ОСОБА_1 покарання, згідно з указаною нормою закону врахував: характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; особу засудженого - який судимостей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, стан його здоров'я. Крім того врахував суд обставини, скоєння злочину - в присутності малолітньої дитини, та законно призначив ОСОБА_1 покарання в межах санкції статті за якою його засуджено.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, такі твердження про суворість призначеного покарання, висловлював засуджений у своїй апеляційній скарзі. Апеляційний суд обґрунтовано залишив її в цій частині без задоволення, вмотивувавши свої висновки належним чином. Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що висновки суддів першої та апеляційної інстанцій щодо призначення ОСОБА_1 покарання є законним та обґрунтованим, тому підстав вважати таке покарання надмірно суворим та явно несправедливим у наслідок суворості у колегії суддів немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

ухвалила:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 10 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5