В И Р О К
іменем України
15.01.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка, Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, раніше не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

В період часу з 24.09.2014 по 25.09.2014 ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в АДРЕСА_3 , поблизу залізничних колій, скористався відсутністю поруч сторонніх осіб і намагався заволодіти підкладними пластинами до залізничних колій в кількості 172 штуки, вартістю 3475 грн., металевими болтами в кількості 284 штуки, вартістю 4373 грн., гайками з шайбами в кількості 304 штуки, вартістю 2435 грн., на загальну суму 10 283 грн., проте з причин, що не залежали від їх волі не довів свій умисел до кінця, так як був затриманий працівниками міліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вчинив даний злочин, а саме - в ніч з 24.09.2014 на 25.09.2014, на прохання свого знайомого на імя ОСОБА_6 , з яким домовився про викрадення металу з залізничних колій, у м. Вишневому на вул. Промисловій, відкручував та складав для подальшого вивозу на пункт прийому металобрухту підкладні пластини до залізничних колій, металеві болти, гайки з шайбами, але тієї ж ночі на місці події був затриманий працівниками міліції, які також вилучили всі зазначені металеві вироби, які він повідкручував та приготував до вивозу. Працівники міліції також вилучили у нього радіостанцію та інструмент, які йому надав ОСОБА_6 . Ці дії він вчиняв у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому кається.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості; враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, вчинив злочин уперше, офіційно не працює, не одружений, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та, відповідно, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Речові доказі по справі радіостанцію та металевий домкрат, що вилучені на місці події у ОСОБА_5 та зберігаються у камері схову Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, зберігати в камері схову Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0003703; підкладні пластини до залізничних колій в кількості 172 штуки, металеві болти в кількості 284 штуки, гайки з шайбами в кількості 304 штуки, щопередані на зберігання представнику потерпілого ПАТ «НИВА» ОСОБА_7 - залишити у користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1