В И Р О К
іменем України
"18" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003850 від 17 березня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

· у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв новий умисний злочин, а саме 16 березня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В цей час йому на мобільний телефон зателефонувала невстановлена досудовим слідством особа та запропонувала придбати наркотичний засіб метадон, на що ОСОБА_5 погодився. В ході розмови невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_5 номер рахунку, на який останній мав перерахувати грошові кошти за придбання наркотичного засобу.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне незаконне придбання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_5 біля станції метро «Чернігівська» через термінал перерахував на номер рахунку «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 100 гривень. Після цього йому зателефонувала невстановлена досудовим слідством особа та повідомила що придбаний наркотичний засіб метадон знаходиться під деревом напроти таблички будинку № 10 по вул.. Бучми в м. Києві.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 громадським транспортом направився до вказаного місця, де забрав, таким чином повторно незаконно придбав поліетиленовий пакет, в якому знаходився наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,047г.

Того ж дня, 16 березня 2015 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції по вул.. Бучми, 10 в м. Києві. На місце прибула слідчо--оперативна група Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, працівники якої, в присутності двох понятих, в період часу з 20 години 16 хвилин до 20 години 35 хвилин, вилучили з лівої кишені кофти, в яку був одягнений ОСОБА_5 , поліетиленовий пакет, в якому знаходився наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,047 г.

Згідно висновку експерта № 921х від 09.04.2015 року у наданій на дослідження кристалічній порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,048 г (об.2) виявлено метадон (фенадон), що є наркотичним засобом. Маса метадону в речовині становить 0,047 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено в Таблиці ІІ, є наркотичним засобом.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненyі кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.12.2007 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин (синдром залежності), відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті 309 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, способу та характеру вчиненого злочину, та оскільки однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При цьому, враховуючи те, що 14.10.2013 року ОСОБА_5 був засуджений Печерським районним судом м. Києва до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, а 16.03.2015 року вчинив новий злочин, суд вважає, що при призначенні покарання необхідно застосувати положення ст. 71 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2013 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 1107 гривень 96 копійки (висновок експерта № 921х від 09.04.2015 року).

Речові докази поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,05 г. та наркотичний засіб метадон, масою 0,047 г. знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1