№ 207/2556/14-к
№ 1-кп/207/31/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі

головуючій судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за 0000317 від 25.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська; громадянина України; який має середню освіту; не одружений; дітей на утриманні не має, працює приватним підприємцем СТО "Лисиця"; проживає й зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимий, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 25.02.2014 р., приблизно о 15:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_5 , під час якої, умисно наніс один удар правою рукою, в область обличчя ОСОБА_5 , від якого він впав та вдарився лівою задньо-бічною поверхнею свого тулуба об кут бетонної плити, яка знаходилась поряд з ним, в результаті чого, ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 357-Е від 04.04.2014 р., були спричинені пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломом 8,9 ребер ліворуч по задньо-пахвинній лінії, які відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, що викликало тривалий розлад здоров`я більш 21 дня, які були спричинені ОСОБА_4 з необережності.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 необережно спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, не заперечував факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. суду пояснив, що правопорушення вчинив, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати. Цивільні позовні заяви визнає в повному обсязі. Буде сплачувати по виконавчому листу.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Суду пояснив, що обвинувачений вдарив його по обличчю, внаслідок чого він впав та отримав перелом ребер. Вважає, що своїми діями обвинувачений спричинив йому матеріальну шкоду в сумі 2000,00 грн., яка складається з грошових коштів, які він витратив на своє лікування, та моральні страждання, які він оцінює в 5000,00 грн. Вищевказані грошові кошти просить стягнути з обвинуваченого в примусовому порядку, та покарати обвинуваченого у відповідності з законом.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а його дії необережне спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, суд кваліфікує за ст. 128 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, та особу обвинуваченого який раніше, не був засуджений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.

Обтяжуючі вину ОСОБА_4 обставини, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ст. 128 КК України в вигляді громадських робіт.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.5 вказаної статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

-позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 2000,00 грн., суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі.

Позовні вимоги КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги" про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 6832,68 грн., суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральні страждань позивачів, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що потерпілому була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним, задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі і стягнути на користь потерпілого моральну шкоду, завдану неправомірними діями обвинуваченого, в розмірі 5000,00 (п`яти тисяч),00 грн., саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Цивільну позовну заяву КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги" задовольнити в повному обсязі

Стягнути з ОСОБА_4 на користь КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги" суму матеріальної шкоди в розмірі 6832 (шість тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 68 коп.

Цивільну позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 2000,00 (двох тисяч) грн. та суму моральної шкоди в розмірі 5000,00 (п`яти тисяч) грн.00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1