Провадження № 1-кп/185/72/15
У Х В А Л А

25 травня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000017 від 29 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закінчується 31 травня 2015 року.

Згідно ст.. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор попросив продовжити строк тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 на один місяць.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 вказав про відсутність ризиків для продовження строку тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого домашній арешт.

Вирішуючи клопотання про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд виходить з наступних обставин.

Мотивами застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було тяжкість кримінального правопорушення, можливість спотворення або знищення речей, вплив на свідків та ухилення від суду. Також враховано міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме відсутність малолітніх дітей, осіб похилого віку, відсутність тяжких захворювань.

В п.35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, зазначено, що національні судові органи мають передусім забезпечувати щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважати на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу. Який, з врахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Відповідно до вказаної позиції суд враховує тяжкість обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, також враховує наявність існування вищезгаданих ризиків. Оцінюючи ці обставини, суд приходить до висновку про наявність суспільного інтересу, який виправдовує необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Оскільки на даний час, судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, обсяг наданих сторонами доказів є значним, заявлені свідки не допитані, тому мають місце ризики можливого ухилення обвинуваченого від суду та впливу на недопитаних свідків.

Нових фактів, які б заперечували обставини, які були враховані при продовженні запобіжного заходу стороною захисту не надано

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25 червня 2015 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1