Справа № 5-23
Провадження №327
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Паська Д.П.

суддів Рупака A.A., Нешик Р.І.

з участю прокурора Меєчка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляцією засудженого на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 лютого 2010 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, засудженого:

01 березня 1996 року судовою колегією з кримінальних справ Волинського обласного суду за ст.ст.17 ч.2, 93 п.«г», 93 п.«е», 145 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з відбуванням покарання перших 5 років в тюрмі, а решту строку в колонії посиленого режиму з конфіскацією особистого майна; постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 13 листопада 1998 року невідбуту частину тюремного увязнення замінено на виправну колонію посиленого режиму, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 лютого 2010 року відмовлено в задоволенні подання Могилів-Подільської виправної колонії №114 УДДУПВП у Вінницькій області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_1.

В апеляції засудженого ставиться питання про скасування постанови суду, оскільки суд при розгляді подання про його умовно-дострокове звільнення не врахував, що раніше накладені на нього стягнення погашені в установленому порядку та він має ряд заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність постанови суду, обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляція засудженого не підлягає до задоволення.

Висновки суду про безпідставність подання Могилів-Подільської ВК про умовно-дострокове звільнення засудженого є обгрунтованими. Зокрема суд врахував положення Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким».

Серед оціночних підстав суд прийняв до уваги, що хоча накладені на ОСОБА_1 стягнення погашені відповідно до ст.134 КВК України, однак при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом всього терміну відбування покарання мав чотири дисциплінарних стягнення, однак три з них протягом останніх трьох років, а саме в 2007-му, 2008-му та 2009-му роках. Крім цього з матеріалів справи вбачається, що згадані порушення носили особливий характер, оскільки рішеннями начальника установи від 26.03.2007 року та від 04.09.2008 року стягнення накладались у вигляді поміщення в ДІЗО терміном на 15 діб.

Таким чином суд обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів свого виправлення та прийняв рішення про відмову в задоволенні подання про умовно- дострокове звільнення засудженого. Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

Керуючись ст.ст.366, 367, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого залишити без задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 9 лютого 2010 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове : вільнення засудженого ОСОБА_1 залишити без змін.

Судді: