Доманівський районний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010р. Доманівський районний суд Миколаївської області у складі : головуючої - судді Якименко Л.М.,

при секретарі Куш О.П.,

за участі ст.пом.прокурора ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доманівка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, приватного підприємства - фізичної особи, постійно проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст. 162, ч. 1ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2010р. близько 01-30год ночі в с.Маринівка, Доманівського району, Миколаївської області, перебуваючи в житловому будинку своєї рідної сестри, розташованому по вул. Гагаріна, 24, дізнавшись про її сварку з чоловіком, яка виникла на ґрунті неприязнених стосунків подружжя, підсудний ОСОБА_2 вирішив розібратися з потерпілим ОСОБА_3, який тимчасово проживав у літній кухні і не хотів нікого впускати туди, застосовуючи фізичну силу, зірвав гачок, на який були замкнені двері зсередини, незаконно проник у житло потерпілого в якому навмисно штовхав його, кидав на диван, сідав на лежачого потерпілого, хватав за волосся та наніс кілька ударів ногами по тулубу, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №770-М від 18.09.2010 року у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження: ссадна тулуба, кінцівок, шиї, перелом 9-го ребра справа, які могли виникнути за обставин, вказаних в постанові і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя.

Підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину і показав, що в серпні 2010р. вночі, йому зателефонувала сестра та поскаржилася, що її побив чоловік, з яким вона припинила сімейні стосунки. Приїхавши в с.Маринівку, хотів поговорити з ним та попередити, що зможе захистити сестру, а дізнавшись, що зять замкнувся в літній кухні, де тимчасово мешкав, тоді він з силою зірвав дверний гачок, зайшовши в кімнату, почав бити його руками, штовхав, а коли той упав - двічі ударив ногою по тулубу потерпілого, щиро кається у скоєному, просить суворо його не караїм, врахувати прохання потерпілого, який просив його не карати і вони вже примирилися.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, які звернулися до суду з клопотанням про обмеження дослідження доказів по справі допитом підсудного, дослідженням висновку судово-медичної експертизи та оголошенням даних, характеризуючих особу підсудного, суд визнав доцільним обмежити дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз'яснивши та впевнившись, що учасникам судового розгляду зрозумілі наслідки, передбачені ч.З ст.299 КПК України.

Потерпілий в судове засідання не з»явився, при попередньому слуханні подав заяву про слухання справи за його відсутності, просив суворо не карати підсудного.

Оцінюючи досліджене в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2. правильно кваліфіковані за ст.ст. 162 ч.І, 122 ч.І КК України, оскільки він незаконно проник до житла потерпілого та спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке викликало тривалий розлад здоровя.

Цивільний позов не заявлено.

Злочин закінчений, скоєний з прямим умислом.

Вирішуючи питання про покарання, суд відповідно до ч.І ст.66 КК України враховує всі обставини, які пом"якшують покарання підсудного: його щире каяття та повне визнання своєї вини, збіг важких сімейних обставин, а також відповідно до ч.2 цієї статті, суд визнає такими обставинами: позитивну характеристику підсудного по місцю проживання, знаходження на утриманні трьох неповнолітніх дітей і повнолітнього сина-студента та клопотання потерпілого - суворо не карати підсудного,

Враховуючи всі обставини справи, особу підсудного ОСОБА_2, суд вважає можливим призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 162 ч.І, ст. 122 ч.І КК України і призначити йому покарання:

-за ч.І ст. 162 КК України - 850 грн. штрафу;

-за ч.І ст.122, ст.69 КК України - 1000 грн. штрафу.

У відповідності до ст. 70 КК України засудженому ОСОБА_2 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів з застосуванням ст.69 КК України шляхом часткового складання покарань у виді штрафу на користь держави в сумі - 1200 (однієї тисячі двохсот) гривень.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 15 діб з дня проголошення вироку.