Дата документу Справа № 225/4698/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 225/4698/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/992/15 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 368 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецька, громадянин України, який має вищу освітою, одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,-

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій на строк один рік, без спеціальної конфіскації.

Запобіжний захід особисте зобов`язання.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він працюючи на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Дзержинську Донецької області з 05.06.2006 року, будучи службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, на початку жовтня 2014 року, повідомив громадянину ОСОБА_9 , який звернувся з питанням про повторне проходження МСЕК для підтвердження своєї 3-ої групи інвалідності, що може допомогти останньому в питанні підтвердження групи інвалідності без втрати відсотку непрацездатності

06 листопада 2014 року при зустрічі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США та 500 гривень.

11 листопада 2014 року близько 11 год. 45 хв. ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, у своєму службовому кабінеті одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді 300 доларів США та 3300 гривень за видачу направлення на МСЕК, сприяння на МСЕК у підтвердженні проценту непрацездатності та групи інвалідності, а також за не перешкоджання в призначенні та виплаті щомісячної допомоги ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок змінити у зв`язку з його суворістю і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який вину у скоєні злочину визнав, розкаявся, має стійки соціальні зв`язки, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України без призначення додаткового покарання.

До початку апеляційного розгляду на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Дзержинської територіальної організацій профспілки працівників вугільної промисловості України про передачу ОСОБА_7 на поруки від 24.04.2015р. та заява захисника про задоволення вищезазначеного клопотання.

Заслухав суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які вважали призначене вироком покарання занадто суворим, та просили задовольнити клопотання про передачу ОСОБА_7 на поруки, думку прокурора про відсутність підстав для зміни вироку чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, як не підлягає задоволенню клопотання про передачу обвинуваченого на поруки.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку злочину та кваліфікацій його дій за ч. 1 ст. 368 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 404 КПК України не переглядають судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого внаслідок його суворості є безпідставними.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував характер та тяжкість вчиненого злочину, визнав за обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, та призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 368 КК України.

Стаття 69 КК України визначає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На тих самих підставах, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Однак, при розгляді кримінального провадження судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання, а саме каяття обвинуваченого, що у відповідності до ст. 69 КК України позбавляє суд можливості не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій на строк один рік.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 47 КК України та ст. 10 КПК України, клопотання колективу - це мотивоване прохання саме загальних зборів колективу, членом якого є обвинувачена особа, про звільнення її від кримінальної відповідальності; поручительство колективу про те, що ця особа не допустить надалі суспільно небезпечної поведінки та про зобов`язання проводити з нею відповідну виховну роботу. Клопотання приймається на загальних зборах колективу підприємства, установи чи організації після об`єктивного та відповідного обговорення і оформлюється відповідним протоколом.

Таким вимогам не відповідає протокол загальних зборів колективу Дзержинської територіальної організацій профспілки працівників вугільної промисловості України, оскільки, як вбачається з протоколу, останній не містить даних про загальну кількість членів профспілки, та даних щодо наявності кворуму для прийняття рішень загальними зборами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання загальних зборів колективу Дзержинської територіальної організацій профспілки працівників вугільної промисловості України про передачу на поруки ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: