АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

номер справи: 648/1253/14-к
Провадження номер: 11-кп/791/516/15 р. Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 366 КК України Доповідач ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року червня місяця «04» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
ЗахисникаОСОБА_7
ОбвинуваченогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 30 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла, жителя
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
виправдано в обвинуваченні за ч. 1 ст. 366 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.
Судові витрати у провадженні в сумі 1960 гривень віднесено на рахунок держави.
За змістом обвинувального акта прокурора ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він, працюючи на посаді майстра будівельних і монтажних робіт 1 групи прорабського пункту № 1 Херсон цех -10, Снігурівської дільниці капітального ремонту будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Одеської залізниці, під час виконання покладених на нього передбачених посадовою інструкцією обов`язків склав дефектні акти за закріпленим об`єктом побутовим приміщенням станції ОСОБА_11 , розташованим за адресою Херсонська область, Білозерський район, ст. Копані, вул. Елеваторна, 106, ремонт якого передбачено план-загрузкою по Херсонському будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню на 2011 та 2012 роки та яке перебуває на балансі Херсонської дистанції колії ( ПЧ-15) Одеської залізниці. У подальшому під час проведення ремонту вказаного побутового приміщення протягом 2011-2012 років ОСОБА_10 в порушення п. 2.11посадової інструкції будівельного майстра Херсонського про рабського пункту, умисно вносив до офіційних документів акта приймання виконаних робіт форми № КБ-2В завідомо неправдиві відомості про об`єми та вартість виконаних робіт. Так, у актах виконаних робіт № 165 і 215 за травень і червень 2011 року завищено кількість розбори покриття крівлі із хвилястих азбестоцементних листів на 25 і 43 м/кв., завищено об`єм робіт по обшивці стін гіпсокартонними плитами на 7 м/ кв. В акті № 263 за липень 2011 року завищено об`єм виконаних робіт по утепленню фасадів пінопластом та обробкою декоративним розчином, оскільки площа фасаду складає 103 м/ кв., а в акті вказано 190, 7 м/ кв. В цьому ж акті зазначено виконання робіт декоративній шпаклівці цоколя, хоча фактично ці роботи не виконувалися.

В акті № 309 за серпень 2011 року безпідставно вказано на фарбування масляним складом радіаторів так як такі роботи не виконувалися.
В акті № 330 за вересень 2011 року повторно вказано роботи по обшивці стін гіпсокартонними плитами по металевому каркасі в роздягальні так як вказані роботи вже виконані у повному об`ємі у червні 2011 року.
В акті № 336 за жовтень 2011 року безпідставно вказано на придбання трьох слухових вікон та встановлення одного вікна хоча в приміщенні розташоване одне слухове вікно, яке не було замінено.
За результатами внесення ОСОБА_10 неправдивої інформації в акти виконаних робіт Херсонською дистанцією колії ( ПЧ 15 ) Одеської залізниці зайво сплачено на користь будевельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Одеської залізниці кошти в сумі 5 596 гривень.

Виправдовуючи ОСОБА_10 у вказаному обвинуваченні місцевий суд виходив з тих обставин, що стороною обвинувачення не зазначено факту укладення договору будівельного підряду між замовником та генпідрядником, складені обвинуваченим акти виконаних робіт не є офіційними документами і в діях обвинуваченого відсутній умисел на службове підроблення. На думку суду, сторона обвинувачення не надала доказів, що підтверджують виконання обвинуваченим організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

На вирок місцевого суду прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність вироку внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушенням кримінально-процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів прокурор вказує, що суд не зазначив мотивів, з яких відкидає докази обвинувачення та вибірково витлумачив показання свідків. За змістом посадової інструкції ОСОБА_10 він виконував як організаційно-розпорядчі так і адміністративно-господарські функції, а тому є службовою особою. Невірним є і висновок суду щодо являються чи ні акти виконаних робіт офіційним документом так як такі акти мають юридичне значення. Просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, визнавши ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 366 КК України.
Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення поданої на вирок апеляційної скарги, обвинуваченого і захисника, які просили вирок місцевого суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення, вчинене не обвинуваченим і в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Аналіз цієї норми процесуального права свідчить про окремі три підстави постановлення виправдувального вироку. Постановляючи такий вирок, суд зобов`язаний послатися на таку підставу, яка може бути однією із трьох. В даному випадку, постановляючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_10 , суд допустив суперечності, зокрема в мотивувальній частині вироку вказав на підставу виправдання недоведеність в діяннях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, а в резолютивній частині вироку вказано на недоведення, що вчинене кримінальне правопорушення, тобто в діях обвинуваченого відсутній склад злочину.
За змістом ст. 411 КПК України підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Частково перевіривши докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновків щодо необхідності виправдування ОСОБА_10 . Зокрема, помилковим є висновок суду, що обвинувачений не є суб`єктом злочину у сфері службової діяльності. За змістом посадової інструкції будівельного майстра Херсонського виконробського пункту, яким являвся ОСОБА_10 , він був наділений певними повноваження, а саме забезпечення виконання дільницею завдань по об`єму виробництва, організація систематичного обліку, контролю і регулювання витрат матеріалів при виконанні капітального ремонту і будівництва, забезпечення суворого додержання робітниками трудової дисципліни, проведення робіт по складанню актів Ф-2 і нарядів, надання щомісячно в бухгалтерію звітів по матеріалам, табелів обліку робочого часу підлеглих йому працівників для нарахування заробітної плати, перевірка виконання завдань працівниками, виконання розстановки кадрів, надання відпусток робітникам, можливість давати обов`язкові для робітників дільниці вказівки з питань, які пов`язані з здійсненням завдань та інше. Аналіз тексту цієї інструкції свідчить, що ОСОБА_10 , займаючи вказану по саду, виконував як організаційно-розпорядчі так і адміністративно-господарські обов`язки, а тому є службовою особою і суб`єктом злочину, передбаченого ст. 366 КК України.
Не відповідають дійсності і висновки суду про відсутність у обвинуваченого умислу на вчинення службового підроблення. Приходячи до такого висновку, суд виходив лише з показань обвинуваченого. Однак при цьому поза увагою суду залишилися ряд інших доказів, яким оцінки не дано. Судом не спростовано наданих стороною обвинувачення фактів розбіжностей між даними, викладеними у складених ОСОБА_10 актах виконаних робіт і фактичними обставинами. Тобто суд фактично погодився з обставинами викладеними у обвинувальному акті. Такі фактичні обставини підтверджені даними висновку будівельно-технічної експертизи, обґрунтованість якої стороною захисту не заперечувалося. Висновок суду першої інстанції про відсутність у обвинуваченого умислу на внесення у вказані акти неправдивих відомостей не є переконливим. Складаючи акти виконаних робіт, він завищував об`єми робіт. Це стосується завищення кількості розбори покрівлі, обшивки стін гіпсокартонними плитами, утеплення фасаду. А зафіксовані у вказаних стороною обвинувачення актах роботи, зокрема фарбування радіаторів, придбання трьох слухових вікон і заміну одного вікна взагалі не проводилися. Аналіз цих обставин спростовує показання обвинуваченого, що в актах він допустив технічну описку.
Не може служити підставою для виправдання обвинуваченого і відсутність договору підряду на капітальний ремонт побутового приміщення станції Копані між замовником Херсонською дистанції колії ( ПЧ-15) Одеської залізниці і підрядником Снігурівською дільницею капітального ремонту, будівельно - монтажного експлуатаційного управління № 4 Одеської залізниці. Вказані структурні одиниці перебувають у відомстві Одеської залізниці і в даному випадку відносини між ними були врегульованими планами-загрузками по виконанню будівельних робіт на 2011 2012 роки, затвердженими першим заступником начальника служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд.
Не заслуговує уваги і висновок суду, що складені обвинуваченим акти виконаних робіт не є офіційним документом. Такий документ, хоча і може підлягати корегуванню, складений службовою особою від імені підприємства і є безумовною підставою для нарахування заробітної плати працівникам, а тому засвідчує факти, які мають юридичне значення.
З оглядом на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню.
Як встановлено колегією суддів, обвинувачений ОСОБА_10 , працюючи на посаді майстра будівельних та монтажних робіт 1 групи прорабського пункту № 1 Херсон, цех № 10, Снігурівської дільниці капітального ремонту, будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 4 Одеської залізниці, тобто, являючись службовою особою вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості. Зокрема, під час проведення ремонту будівельно-монтажним управлінням побутового приміщення станції Копані, розташованого за адресою ст. Копані Білозерського району Херсонської області і яке находиться на балансі Херсонської дистанції колії ( ПЧ-15) Одеської залізниці, вносив до актів приймання виконаних робіт форми № КБ-2В завідомо неправдиві відомості щодо обєму та вартості робіт. Так, у акті № 165 за травень 2011 року завищив кількість розбори покриття крівлі з 200 м/кв до 225 м/кВ. В акті № 215 за червень 2011 року повторно вказав розбору крівлі покрівлі ще зайві 43 м/кВ та завищив об`єм робіт по обшивці гіпсокартонними плитами з 36 м/кВ до 43 м/кВ. В акті № 263 за липень 2011 року вказав утеплення фасаду площею 190 м/кВ замість 103 м/кв та зазначив роботу по шпаклівці цоколя, хоча така робота не виконувалася як і фарбування радіаторів опалення, про що вказано в акті № 309 за серпень 2011 року. В акті № 330 за вересень 2011 року повторно вказав про виконання робіт по обшивці стін гіпсокартонними плитами хоча ці роботи були виконані в червні 2011 року. В акті № 336 за жовтень 2011 року вказав про придбання трьох слухових вікон і встановлення одного вікна, хоча вікна не були куплені та встановлені.
Вина обвинуваченого у вчиненні службового підроблення підтверджується сукупністю наведених вище доказів, які є допустимими і належними. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості і на цей час перебігли строки притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаною нормою матеріального права, згоди на звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений не дав, колегія суддів вважає за необхідне звільнити його від покарання з урахуванням положень ст. 49 КК України.
Керуючись ст. 404,405,407, 411,420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 30 березня 2015 року щодо ОСОБА_10 скасувати.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 700 ( однієї тисячі семисот ) гривень з позбавленням права обіймати посади на підприємствах всіх форм власності, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в сфері капітального будівництва на 2 роки.
ОСОБА_10 звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1 960 ( одна тисяча дев`ятсот шістдесят ) гривень.

Вирок набирає законної сили після його проголошення і може бути оскаржений учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя