АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю учасників судового провадження:
секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000330 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.01.2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Ширівці Хотинського району Чернівецької області, мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, з загальною середньою освітою, не одружену, інваліда 2 групи загального захворювання, не працюючу, раніше не судиму;

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй покарання за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 600 грн.

Згідно вироку суду першої інстанції, 07 серпня 2014 року о 07.00 годині, ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, знаходячись на земельній ділянці в с.Зарожани Хотинського району Чернівецької області по вул.Свято-Михайлівській, яка знаходиться навпроти земельної ділянки, що належить ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, дерев`яною палицею нанесла два удари по спині своєму колишньому чоловіку ОСОБА_6 , чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді садна тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченої

ОСОБА_8 , в якій вона просить вирок суду скасувати та постановити виправдувальний вирок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції однобічно Кримінальне провадження №11-кп/794/141/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_10
Категорія ст.125ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
та неповно дослідив наявні в матеріалах провадження докази. Вказує, що наносила удари палицею потерпілому з метою припинити побиття свідка ОСОБА_11 , обороняючи її від протиправних дій з боку ОСОБА_6 . Вважає, що в її діях вбачається необхідна оборона, передбачена ст.36 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

На апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , старший прокурор Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_12 , а також потерпілий ОСОБА_6 подали заперечення, в яких просили суд, апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок районного суду залишити без змін, оскільки судом першої інстанції вірно та повно досліджено всі докази, що є в матеріалах кримінального провадження та ухвалено законний та обґрунтований вирок.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги і заперечень на неї, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили вирок районного суду, як законний і обґрунтований залишити без зміни, а подану апеляційну скаргу без задоволення, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції та заперечень на неї, а також дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 , до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні і навів у вироку мотиви прийняття такого рішення, з якими колегія суддів не може не погодитись виходячи з наступного.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_8 , вона повністю підтверджується зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і їм дана вірна юридична оцінка.

Із показань в суді 1 інстанції потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що у його користуванні є земельна ділянка розміром 0,23 Га, яка знаходиться в АДРЕСА_3 . 07 серпня 2014 року, біля 07.00 години, він прийшов на земельну ділянку, та побачив, що його колишня дружина ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обривають сливи. Після чого він сказав, щоб вони вийшли з земельної ділянки і підійшовши до ОСОБА_11 взявши її за руку хотів вивести з земельної ділянки в цей час ОСОБА_8 нанесла йому кілька ударів палицею по спині.

Із показань в суді 1 інстанції свідка ОСОБА_11 вбачається, що 07 серпня 2014 року вона разом ОСОБА_8 та ОСОБА_13 обривали сливу на земельній ділянці, яка знаходиться в с.Зарожани по вул.Свято-Михайлівській. Через 10 хвилин прийшов ОСОБА_6 та почав сваритися, підійшов до неї, та почав її виганяти із земельної ділянки, при цьому він своєю правою рукою взяв її за комір сорочки, та зжав пальцями своєї руки її ліву руку, та став своєю лівою ногою на її праву ногу. Після чого ОСОБА_8 , яка в той час перебувала на дереві, спустившись із нього, нанесла йому декілька ударів палицею по спині.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_13 , яка зазначила, що 07 серпня 2014 року вона разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 обривали сливу на земельній ділянці, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , через деякий час прийшов ОСОБА_6 та почав сваритися, після чого вона побачила, як ОСОБА_6 виштовхує ОСОБА_11 , з огороду, після чого ОСОБА_8 спустившись із дерева, нанесла декілька разів удар палицею потерпілому по спині.

Вищенаведені покази потерпілого і свідків, узгоджуються та підтверджуються зібраними письмовими доказами по кримінальному провадженню, дослідженими в судовому засіданні, а саме: висновком експерта №157-екс-Н від 11.08.2014 року, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження - садно тулуба, яке виникло в результаті дії твердого тупого предмету, ознаками якого володіє палиця (тичка) або удару об такий, по строку може відповідати вказаному в обставинах і має ознаки легкого тілесного ушкодження (а.с.13); протоколом проведення слідчого експерименту від 07 серпня 2014 року, де ОСОБА_8 показала, як саме вона наносила удари та по якій частині тіла ОСОБА_6 (а.с.50-52).

Оскільки вищевказані покази потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженню є послідовними, не суперечать письмовим доказам та доповнюють одні одних, колегія суддів вважає, що вони є об`єктивними, а тому правильно покладені районним судом в основу обвинувального вироку.

А тому, із врахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, районним судом було вірно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України.

Вищенаведеним спростовуються доводи обвинуваченої ОСОБА_8 , що суд першої інстанції суд 1 інстанції однобічно та неповно дослідив наявні в матеріалах провадження докази.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що невизнання обвинуваченою ОСОБА_8 своєї винуватості в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, є намаганням уникнути кримінальної відповідальності з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що під час конфлікту вона діяла в межах необхідної оборони, захищаючи від нападу ОСОБА_11 , на думку колегії суддів є безпідставними.

Так в ході досудового розслідування, а також під час розгляду справи в суді було встановлено, що ОСОБА_8 разом із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протиправно обривали сливи на земельній ділянці, що на праві приватної власності належить саме ОСОБА_6 . Останнім було зроблено їм зауваження, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не відреагували на нього, внаслідок чого, останній взявши ОСОБА_11 за руку намагався вивести її за територію його земельної ділянки. Саме в цей момент обвинуваченою було нанесено два удари по спині палицею. Враховуючи те, що ОСОБА_11 перебувала на чужій земельній ділянці, вчиняючи протиправні дії по відношенню до власника земельної ділянки, а ОСОБА_6 своїми діями не мав наміру спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а хотів лише, взявши її за руку, вивести за межі своєї земельної ділянки, а тому ні вона, ні ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, не були в стані необхідної оборони.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_8 , то воно повністю відповідає вимогам ст.ст.65-67 КК України, повністю відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_14 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.01.2015 року, щодо ОСОБА_8 , яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя