Справа № 1-4 - 2008 р.
ВИРОК

Іменем
України

“15” лютого 2008 року м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Чудак І.М.,

з участю прокурора Попеско О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жмеринка справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця м. Жмеринка Вінницької області, АДРЕСА_1, громадянина
України, з базовою загальною середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов¢язаного, раніше
судимого 29 березня 2007 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької
області за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі, відбуваючого
покарання у вигляді обмеження волі у Крижопільському ВЦ 113 у Вінницькій
області,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 296 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_1 18 жовтня 2005 року біля 23 години разом з особою, кримінальна справа
про обвинувачення якої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296 та ч. 2
ст. 186 постановою Жмеринського міськрайонного суду від 15 лютого 2008 року
виділена в окреме провадження та зупинена на час розшуку цієї особи,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької
області в дворі будинку АДРЕСА_2, почали голосно кричати, свистіти, виражатись
нецензурною лайкою, чим заважали громадянам відпочивати, тобто грубо порушували
громадський порядок. На прохання громадянина ОСОБА_2 припинити дані дії та
розійтись не відреагували, а створили конфліктну ситуацію, в ході якої особа,
яка перебуває у розшуку, умисно нанесла потерпілому ОСОБА_2. удар кулаком в
обличчя та підсудний ОСОБА_1. пляшкою з-під пива наніс удар потерпілому по
голові, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (забійної
рани потилиці, синця лівого ока, струсу головного мозку, перелому кісток носа),
які згідно висновку судово-медичної експертизи № 492 від 09.12.2005 року відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В зв'язку з
нанесенням тілесних ушкоджень, перебуванням на лікуванні, в ході досудового
слідства потерпілим ОСОБА_2. було заявлено цивільний позов щодо відшкодування
завданої матеріальної шкоди на суму 400 гривень та моральної шкоди на суму 4000
гривень. В зв”язку з тим, що в ході судового розгляду справи потерпілому
ОСОБА_2. завдана шкода була відшкодована в повному обсязі, потерпілий
відмовився від цивільного позову.

Підсудний ОСОБА_1.
винним себе у вчиненні цього злочину визнав повністю, заявлений цивільний позов
визнав повністю та відшкодував завдану шкоду. З висновком судово-медичної
експертизи згоден. У вчиненому щиро розкаявся. Показав, що 18.10.2005 року біля
23 години він разом з ОСОБА_3. прийшли до будинку АДРЕСА_2, де зайшли до
знайомих дівчат, які проживали на першому поверсі на квартирі. Вони просили їх
вийти погуляти, але дівчата відмовились і господарка квартири почала на них
кричати. Після цього вони пішли в магазин «Візіт». Там зустріли ОСОБА_4. та
ОСОБА_5, які були в стані алкогольного сп'яніння. Разом пили пиво. Після цього пішли знову до даних
дівчат, почали визивати їх знову, дзвонили
в двері, але дівчата не вийшли. Після цього ОСОБА_1., ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. почали свистіти під вікнами дівчат, звати їх та кричати. Це все
відбувалось досить голосно. ОСОБА_3. в цей час відійшов до наступного під”їзду
і в даному участі не приймав. Потім до них вийшов потерпілий ОСОБА_2. і
попросив припинити галас, розійтись, бо в нього спить дитина. Вони не
розходились. ОСОБА_2. стояв біля дверей під”їзду. На той момент ОСОБА_5 стояв
проти входу в під”їзд і проти потерпілого, а ОСОБА_6. стояв з лівого боку від
ОСОБА_5 і пив пиво. На звернення потерпілого ОСОБА_5 щось йому відповів. Потім
ОСОБА_3 вдарив ногою об ліву створку дверей під”їзду, а потім одразу повернувся
і підійшов до ОСОБА_3. Далі між ОСОБА_5. і потерпілим зав'язалась боротьба, в
ході якої ОСОБА_5. наніс удар кулаком в обличчя потерпілого в область лівого
ока. ОСОБА_1. вдарив пляшкою з-під пива
потерпілого по голові, внаслідок чого пляшка розбилась. Далі з під”їзду
вискочила жінка, яка почала забирати потерпілого і вони зайшли до під”їзду.

Крім визнання своєї вини, вина
підсудного стверджується показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_7.,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_4., підсудного
ОСОБА_5

Підсудний ОСОБА_5.
суду показав, що 18 жовтня 2005 року біля 23.00 години він разом з ОСОБА_4.
пішли в магазин «Візіт» за горілкою. Потім зустріли ОСОБА_6. та ОСОБА_3. та
пішли до буд. АДРЕСА_2 до дівчини на ім'я ОСОБА_13, яка проживала на квартирі в
даному будинку на першому поверсі. Будучи біля під”їзду вони свистіли. Потім
вийшов потерпілий ОСОБА_2., який почав на них кричати і він його вдарив кулаком
в обличчя. ОСОБА_1. вдарив потерпілого пляшкою по голові, внаслідок чого пляшка
розбилась.

Потерпілий
ОСОБА_2. суду показав, що 18.10.05 року біля 23 години біля під”їзду його
будинку знаходилося декілька молодих хлопців. Потерпілий почув шум, крики
хлопців і чув, що з своєї квартири вийшла сусідка ОСОБА_7, яка кричала на
хлопців і просила їх заспокоїтись і залишити під”їзд. Потерпілий не виходив.
Перед цим він ще чув, що хлопці стукали в двері даної сусідки і кликали
дівчину, яка проживає у неї в квартирі. Після того, як вийшла сусідка,
накричали на них, то дані хлопці вийшли з під”їзду на двір і знаходилися біля
вікон потерпілого. Після цього з вулиці від даних хлопців почали доноситися
крики, нецензурна лайка, свисти, а також вони стукали у вхідні двері під”їзду.
В потерпілого в цей час вже спала донька. Даний шум був значний і так як була
пізня година, заважав відпочивати. Потерпілий вийшов до під”їзду та звернувся
до хлопців з проханням заспокоїтись, не шуміти і розійтися. Дружина потерпілого
також вийшла з ним, але залишилась на площадці, позаду нього. Коли потерпілий
переступив поріг під”їзду, вийшовши на вулицю, одразу отримав удар в область
лівого ока, який наніс потерпілому ОСОБА_5. Після удару він його схопив, вивів
з рівноваги і кинув на землю. Далі потерпілий відчув удар пляшкою по голові в
тім'яну частину голови та від удару пляшка розбилася. Після цього на вулицю
вибігла його дружина і почала відштовхувати хлопця, який потерпілого вдарив
пляшкою по голові. Це був ОСОБА_1. Далі потерпілий пішов у квартиру.

Свідок ОСОБА_7
показала, що 18 жовтня 2005 року вона знаходилась вдома із дівчатами ОСОБА_9,
ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які знімають у неї одну кімнату, так як самі не місцеві і
навчаються в Жмеринському ПТУ. Біля 22години 30 хвилин до неї прийшов
незнайомий хлопець та сказав, щоб свідок покликала йому дівчат, на що вона
відмовилась. Хлопець у відповідь почав ображати її нецензуною лайкою, після
чого одразу вийшла дівчина ОСОБА_10 та сказала хлопцеві, щоб він не кричав і
вийшла до нього. Через де який час до свідка в кімнату зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_8, і попросили, щоб свідок вийшла на
двір та забрала ОСОБА_10, бо її б”ють хлопці. Коли свідок вийшла у під”їзд, то
побачила, що незнайомий хлопець притиснув ОСОБА_10 до стіни, а його друзі
стояли на вулиці, але свідок їх не бачила, тільки чула, що вони про щось між
собою говорили. Свідок забрала ОСОБА_9 додому, а хлопець, що її тримав, почав у
відповідь ображати свідка нецензурною лайкою. У відповідь свідок сказала, що
викличе міліцію. Приблизно біля 23 години свідок почула знову крики та
нецензурну лайку та хтось бився, вона одразу ж подумала, що це знову
повернулися ті хлопці.

Свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 дали показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили показання
потерпілого.

Свідок ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 дали показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_1.

Крім того, вина
підсудного стверджується матеріалами справи, а саме: рапортом дільничного
інспектора міліції Кушніра В.В. від 22.10.2005 року (а.с. 4), заявою
потерпілого ОСОБА_2 про вчинення щодо нього злочину (а.с. 5), заявою ОСОБА_7.
(а.с. 6), рапортом оперативного чергового Жмеринського РВ УМВС (а.с. 7),
протоколом огляду від 19.10.2005 року, відповідно до якого біля будинку
АДРЕСА_2 в м. Жмеринка перед середнім під”їздом на вулиці біля вхідних дверей
на землі виявлені частини скла від пляшки (а.с. 8), висновком експерта №492 від
6.12.-9.12.2005 року, згідно якого у ОСОБА_2 закрита черепно-мозкова травма
(забійна рана потилиці, синець лівого ока, струс головного мозку, перелом
кісток носа) - наслідок дії тупих твердих предметів, можливо і 18.10.2005 року
та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров”я (а.с. 38, 39), протоколом очної
ставки від 17.12.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, де кожен підтвердив свої
покази (а.с. 63); протоколом очної ставки від 17.12.2005 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4., де вони підтвердили свої покази (а.с. 64), протоколом очної ставки
від 10.02.2007 року між ОСОБА_5. та ОСОБА_4. (а.с. 94), протоколом очної ставки
між ОСОБА_1 та ОСОБА_5. (а.с. 95)

Ці докази суд
приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, ніким не
оскаржуються і не суперечать один одному.

Таким чином суд
вважає, що підсудний ОСОБА_1. вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК
України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи
винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, пов”язане з опором громадянину, який
припиняв хуліганські дії, визнає його винним у вчиненні цього злочину та
вважає, що підсудний підлягає покаранню за вчинений ним злочин.

Призначаючи вид і
міру покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості проти громадського
порядку та моральності, дані про особу підсудного, який не працює, після
вчинення даного злочину вчинив інший злочин, за який засуджений до одного року
обмеження волі та відбуває покарання, позитивно характеризується за останнім
місцем проживання.

Підсудний щиро
розкаявся у вчиненому, під час досудового слідства та в судовому засіданні
давав правдиві показання і тим самим активно сприяв розкриттю злочину і
встановленню істини в справі, в повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_2.
завдану шкоду, потерпілий просив підсудного суворо не карати та не позбавляти
волі.

Ці обставини суд
відносить до пом¢якшуючих покарання підсудного.

Підсудний вчинив
злочини, перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння.

Цю обставину суд
відносить до обтяжуючої покарання підсудного.

Розглянувши
цивільний позов потерпілого ОСОБА_2, суд вважає за необхідне закрити
провадження в кримінальній справі цій частині, оскільки завдана потерпілому
шкода відшкодована в повному обсязі, в зв”язку з чим потерпілий в судовому
засіданні відмовився від цивільного позову.

З урахуванням
наведеного та особи винного, суд прийшов до висновку, що до підсудного можливо
застосувати вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, тобто перейти до іншого, більш
м”ягкого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей
злочин.

До підсудного слід
застосувати вимоги ч. 4 ст. 70, 72 КК України та призначити йому покарання за
сукупністю злочинів, зарахувавши при цьому частково відбуте покарання за
попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 29 березня 2007 року.

Так як підсудний
відбуває покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 29 березня
2007 року, етапований з Крижопільської виправної колонії №113 (с. Городківка
Крижопільського району Вінницької області) до тюрми №1 м. Вінниці, суд у даному
конкретному випадку вважає за необхідне запобіжний захід підсудному залишити у
вигляді утримання під вартою до вступу вироку у законну силу.

Керуючись статтями
323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним та
засудити за ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 296 КК України на два роки обмеження волі.

За ч. 1-3, 4 ст. 70
КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за ч. 3 ст. 296
КК України та покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 29 березня 2007 року призначити ОСОБА_1 остаточне
покарання у вигляді двох років і одного місяця обмеження волі.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1 відраховувати з моменту вступу вироку у законну силу, при
цьому зарахувати ОСОБА_1 в строк відбування покарання частково відбуте
покарання у вигляді обмеження волі за вироком Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 29 березня 2007 року та термін його перебування під
вартою у Вінницькій установі виконання покарань №1 з 12 січня 2008 року до
етапування до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі з розрахунку
один день перебування під вартою за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу
залишити без змін - тримання під вартою.

Прийняти відмову від
цивільного позову потерпілого ОСОБА_2та закрити провадження в кримінальній
справі в цій частині.

На вирок суду може
бути подана апеляція протягом п¢ятнадцяти діб з
моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Вінницької
області через Жмеринський міськрайонний суд.

С У Д Д Я :
підпис

З оригіналом
вірно :

Суддя Жмеринського
міськрайонного суду С.Ю.
Клапоущак

Секретар