АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/951/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/131/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_7

та її представника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000217 і накладено арешт на автомобіль марки Фольксваген Т4 д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_9 , яким користується ОСОБА_7 , строком на 20 діб.

Слідчий суддя своє рішення мотивував необхідністю проведення у кримінальному провадженні за ч.1 ст.309 КК України відповідних експертиз, перевірок, огляду вилучених предметів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу, а в задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі та зобов`язати його повернути тимчасово вилучений автомобіль. Свої вимоги мотивує тим, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим, а слідчий не довів обґрунтованості підозри його чи інших осіб у вчиненні злочину, такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту транспортного засобу. Також вказує, що арештований автомобіль має реєстрацію Республіки Польща і повинен виїхати за митну територію України не пізніше 10 днів. Слідчим не доведено жодної обставини на виправдання необхідності такого втручання в особисті права і свободи його та власника автомобіля, а також не наведено конкретного завдання, для виконання якого він звернувся з клопотанням про арешт майна, а наведено лише загальні посилання на усі можливі слідчі дії, хоча в самому протоколі обшуку транспортного засобу чітко зазначено, що під час подальшого обшуку у інших частинах автомобіля не виявлено предметів, які вилучені законом з обігу. Одночасно звертає увагу, що клопотання про арешт транспортного засобу розглянуто судом з порушенням встановлених законом строків. Додатково зазначає, що судом не прийнято рішення стосовно поданого ним клопотання про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, захисника та особу, яка подала апеляційну скаргу, про підтримання апеляційної скарги, прокурора, який вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що за фактом зберігання в транспортному засобі марки «Фольксваген», Т4, яким користується ОСОБА_7 , наркотичних засобів проводиться досудове розслідування, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.309 КК України.

Також встановлено, що в ході проведення 29 квітня 2015 року обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_7 , на його пасажирському сидінні виявлено м`яку іграшку, всередині якої знаходились 8 поліетиленових пакетів, що містили подрібнену речовину рослинного походження та 1 поліетиленовий пакет з порошком білого кольору.

З пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він займається пасажирськими та вантажними перевезеннями в Республіку Польща і факт виявлення в його автомобілі речовин, схожих на наркотичні засоби, не заперечує та вказує, що він перевозив цю іграшку в своєму автомобілі приблизно з 31 березня 2015 року для того, щоб передати в м.Кременець невідомій дівчині, з якою зв`язувався по мобільному телефону.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи про відсутність в даному випадку обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя вірно застосував у даному випадку ч.2 ст.170 КПК України, оскільки вилучений під час обшуку автомобіль, яким користується ОСОБА_7 , був використаний для вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя обґрунтовано врахував, що незастосування заходів забезпечення може призвести до неможливості з`ясування усіх обставин незаконного придбання, зберігання і перевезення наркотичних засобів і психотропних речовин, що має істотне значення у даному кримінальному провадженні.

Також, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею крім потреб досудового розслідування, відповідно до ст.132 КПК України було враховано і права власника та користувача автомобіля, оскільки клопотання слідчого про утримання автомобіля на майданчику тимчасового зберігання строком на 60 діб задоволено лише частково і визначено втричі менший термін, що об`єктивно необхідний для проведення слідчий дій.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання слідчого про арешт майна спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що розгляд даного клопотання був призначений 5 травня 2015 року, тобто у наступний робочий день після його отримання судом 30 квітня 2015 року, і відкладений за клопотанням ОСОБА_7 на 7 травня 2015 року (а.п.10-13).

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду, що на думку ОСОБА_7 виразилась у неприйнятті слідчим суддею рішення по суті заявленого ним клопотання є безпідставними, оскільки з матеріалів провадження слідує, що у поданому клопотанні він не порушував окремих питань стосовно тимчасово вилученого майна, а просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, яке судом розглянуто по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що застосування заходів забезпечення у вигляді арешту майна у даному випадку є обґрунтованим і відповідає вимогам закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407,419, 422,424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2