Справа № 159/176/13- к
Провадження № 1-в/159/13/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06.02.2013

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді- Луньової Т.М.,

за участі секретаря Бєлих Н.Б.,

прокурора Дордюка В.В.,

представника Ковельського МРВ КВІ ОСОБА_1,

засудженої ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі подання Ковельського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій вироком Ковельського міськрайонного суду від 14 лютого 2011 року за ст. 164 ч.1 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, звільненої на підставі ст.75 КК України від покарання з іспитовим строком на 2 роки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, тимчасово безробітної, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, та направлення засудженої для відбування призначеного вироком суду покарання -

в с т а н о в и в :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2011 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі та звільнено на підставі ст.75 КК України від покарання з іспитовим строком на 2 роки за умови що засуджена протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Начальник Ковельського міськрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з поданням про касування іспитового строку та направлення засудженої ОСОБА_2 для відбування призначеного вироком суду від 14.02.2011 року покарання.

Вказане подання обґрунтовується наступними обставинами: 23.03.2011 року вирок Ковельського міськрайонного суду стосовно засудженої ОСОБА_2 надійшов до Ковельського МРП КВІ та був прийнятий на виконання 23.03.2011 року. При постановці на облік, 28 березня 2011 року, з засудженою ОСОБА_2 було проведено бесіду у ході якої засудженій розяснено порядок відбування іспитового строку, обовязки, покладені на засуджену вироком суду, порядок і умови звільнення засудженої від призначеного судом покарання, підстави та порядок притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності, підстави та порядок направлення до суду подання про скасування звільнення особи від відбування покарання і направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання. Разом з тим, за час перебування засудженої ОСОБА_2 на обліку КВІ остання зарекомендувала себе з негативної сторони, обовязки, покладені на неї вироком суду не виконувала, зокрема 06.09.2011 року, 01.11.2011 року, 06.12.2011 року, 03.05.2012 року, 05.06.2012 року, 10.07.2012 року, 09.10.2012 року, 13.11.2012 року засуджена без поважних причин не зявилась в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію. Ігноруючи застереження КВІ, щодо наслідків невиконання покладених вироком суду обовязків, засуджена в березні 2012 року змінила своє місце проживання, не проінформувавши про це Ковельську МРВ КВІ. Після встановлення місця перебування засудженої ОСОБА_2, остання знову була попереджена про наслідки ухилення від виконання обовязків покладених на неї вироком суду, а особова справа на засуджену була скерована до Рожищенського РП КВІ. В жовтні 2012 року засуджена ОСОБА_2 повернулась на постійне місце проживання в с. Малий Порськ, а 20.11.2012 року інспекцією Ковельського МРВ КВІ була отримана особова справа засудженої, після чого засуджена неодноразово викликалась до інспекції для проведення профілактичної роботи та визначення днів явки на реєстрацію. Однак, за вказаними викликами засуджена до інспекції жодного разу не зявилась, про причини неявки не повідомила, у звязку з чим до засудженої було застосовано привід. 27.12.2012 року засудженій ОСОБА_2 було встановлено дні явки на реєстрацію, а також засуджена повторно була ознайомлена з порядком та умовами відбування випробувального терміну, а також повідомлена про те, що матеріали, стосовно неї, будуть скеровані до суду для вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення засудженої в місця позбавлення волі. Крім цього, за період іспитового строк засуджена ОСОБА_2 на шлях виправлення не стала, зарекомендувала себе з негативної сторони, негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва. Оскільки основної мети іспитового строку, а саме виправлення засудженої, незважаючи на заходи, вжиті КВІ, не досягнуто, засуджену слід направити для відбування призначеного покарання, скасувавши звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні представник Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП подання підтримав з підстав, зазначених у поданні, прохає його задовольнити, скасувати звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженої ОСОБА_2 та направити засуджену для відбування призначеного вироком суду покарання.

Засуджена ОСОБА_2 в судовому засіданні просила не скасовувати звільнення від відбування покарання та не направляти її для відбування призначеного вироком суду покарання. У той же час підтвердила обставини, зазначені у обґрунтування даного подання. Зокрема підтвердила факт розяснення їй при постановці на облік у Ковельській МРП КВІ 28.03.2011 року порядку відбування іспитового строку та обовязків покладених на неї вироком суду, наслідків невиконання вказаних обовязків. Підтвердила і ту обставину, що вказані розяснення мали місце і в послідуючому, у звязку з невиконанням нею обовязків, покладених вироком суду. Підтвердила, що дійсно за час іспитового строку понад десяти разів допустила неявку на реєстрацію в КВІ та те, що дійсно не повідомляла кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи. У той же час випадки неявки для реєстрації в КВІ пояснює відсутністю коштів, а ігнорування вимог вироку суду щодо повідомлення КВІ про зміну місця проживання та роботи пояснила забудькуватістю. Крім цього підтвердила ті обставини, що будучи засудженою за ч.1 ст.164 КК України існуючу заборгованість по аліментах не погасила і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, отримавши в КВІ направлення до центру зайнятості населення для працевлаштування, до вказаної установи з метою працевлаштуватися не зверталась.

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, пояснення представника Ковельського МРВ КВІ, засудженої ОСОБА_2 та її захисника, приходить до висновку, що подання підставне і підлягає задоволенню.

Так, вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2011 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі та звільнено на підставі ст.75 КК України від покарання з іспитовим строком на 2 роки за умови що засуджена протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Підставою для звернення МРВ КВІ з поданням про скасування звільнення від покарання та направлення засудженої для відбування призначеного вироком суду покарання стало невиконання засудженою ОСОБА_2 покладених вироком суду обовязків, а саме допущені засудженою неявки на реєстрацію до КВІ, неповідомлення кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні встановлено, і стверджується підпискою засудженої ОСОБА_2 від 28.03.2011 року (а.о.с.10), що засудженій розяснено вимоги ч.3 ст.164 КВК України, зміст вироку суду, наслідки невиконання обовязків покладених на неї вироком суду, а постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (а.о.с.11), засудженій доведено до відому дні явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. Змістом вказаної постанови доводиться та обставина, що службовими особами Ковельської КВІ, при визначенні днів явки на реєстрацію взято до уваги як матеріальне становище засудженої, так і віддаленість населеного пункту, у якому мешкає засуджена, до м. Ковеля. Зокрема засудженій призначено явку для реєстрації в КВІ лише один раз на місяць першого вівторка кожного місяця.

У той же час матеріалами особової справи на засуджену ОСОБА_2 доводиться та обставина, що засуджена упродовж 21 місяця перебування її на обліку в КВІ зявлялась для реєстрації у вказану установу лише 12 разів. Неявка в КВІ з поважних причин мала місце лише 1 раз. Вказана обставина доводиться поясненнями засудженої, що містяться у матеріалах особової справи та попередженнями про наслідки ухилення від виконання обовязків, покладених на засуджену вироком суду (а.с.26,40, 21,49, 50,51,52,57,58,64,80,81,82,118,125).

Хоча в судовому засіданні засуджена пояснила, що більшість випадків її неявки на реєстрацію в КВІ повязані з перебуванням її понад рік часу на роботі в с. Іванівка Рожищенського району і заборгованістю із заробітної плати, однак повідомленнями Рожищеньского РП КВІ (а.о.с.54,62), інформацією Літогощанської сільської ради (а.о.с.55), довідкою інспектора Рожищеньского РП КВІ та відповідним рапортом (а.о.с.94,95), а також письмовими пояснення засудженої (а.о.с.92) доводиться та обставина, що засуджена ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26 травня 2012 року по жовтень 2012 року, ніде не працювала і жила з підсобного господарства.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, а також поясненнями засудженої, доводиться та обставина, що як дільничний іспектр Ковельського МВ УМВС свідок постійно проводив профілактичні роботу з засудженою ОСОБА_2, вживав заходів для спонукання виконання засудженою обовязків, покладених на неї вироком суду, розяснював останній наслідки невиконання вказаних обовязків. Разом з тим, засуджена ігнорувала вживані ним заходи, постійно змінювала місце проживання, бродяжничала, підтримувала стосунки виключно з особами, які зловживають спиртними напоями, сама зловживала спиртними напоями, ігнорувала існування дитини, стосовно якої була позбавлена батьківських прав.

Окрім пояснень самої засудженої ОСОБА_2, факти зміни засудженою місця проживання без належного повідомлення службових осіб КВІ доводяться: поданням про здійснення приводу засудженої ОСОБА_2 від 29.11.2011 року (а.о. с.32); рапортами ДІМ Ковельського МВ (а.с.33,46); зверненнями службових осіб Ковельської КВІ до органів місцевого самоврядування, СГІРФО Ковельського МВ УМВС, СМЕ Волинського обласного бюро, ВРАЦС Ковельського міськрайонного управління юстиції, Ковельського МТМО, Ковельського МВ УМВС (а.о.с.34-40) з метою встановлення місця перебування засудженої ОСОБА_2

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_2 також підтвердила ту обставину, що після повторного надходження її особової справи з Рожищенського РП КВІ до Ковельського МРП КВІ, службовими особами КВІ вона неодноразово, як письмово, так і у телефонному режимі повідомлялась про необхідність явки до КВІ, однак зявилась в інспекцію лише раз, їй повторно було розяснено порядок відбування іспитового строку, обовязки, покладені на неї вироком суду, визначено дні явки для реєстрації в КВІ, попереджено про наслідки ухилення від виконання обовязків, покладених на неї вироком суду. Однак в подальшому для реєстрації в інспекцію вона так і не зявилась.

Повідомленнями Ковельського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді , характеристиками засудженої з місця проживання убачається, що засуджена негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя профілактичні бесіди з питань поведінки, здорового способу життя ігнорує.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що будучи позбавленою батьківських прав стосовно своєї малолітньої дитини та будучи засудженою за ч.1 ст. 164 КК України, засуджена не змінила свого ставлення до виконання батьківських обовязків, аліментів на утримання дитини не сплачує.

Основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

У ході розгляду справи встановлено, що жодних позитивних змін в особистості засудженої ОСОБА_2, з часу постановлення вироку, не відбулося. Вказані обставини в скупності з слісним ухиленням засудженої від виконання обовязків, покладених на неї вироком суду, свідчать про підставність подання та необхідність направлення засудженої для відбування призначеного вироком суду покарання.

Враховуючи особу засудженої, яка не проживає за місцем реєстрації, бродяжничає, ухилялась від явки до суду, суд приходить до висновку про необхідність направлення засудженої для відбування покарання у порядку, передбаченому ч.2 ст.57 КВК України.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 166 КВК України, ч.2 ст.78 КК України,

у х в а л и в :

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14 лютого 2011 року засудженій ОСОБА_2 та направити засуджену ОСОБА_2 для відбування призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 14 лютого 2011 року покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

На підставі ч.2 ст.57 КВК України засуджену ОСОБА_2 направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_5