Справа №295/5050/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000642 від 31.01.2015р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.05.2007р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.186,75,76КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-14.11.2008р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.190,71КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-31.01.2014р. Вінницьким районним судом м.Вінниці за ч.2 ст.185КК України на 2 роки позбавлення волі;

-17.06.2014р. Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70,72КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію в 2014році звільнений від відбування призначеного покарання

по обвинуваченню за ч.2 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 31 січня 2015року близько 00 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , зайшов до однієї з кімнат вказаної квартири, де на поверхні столу помітив ноутбук марки Аsus та на підлозі даної кімнати помітив акустичну систему Sven.

В цей день, час та місці, за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного ноутбуку та акустичної системи, які належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, взяв вказаний ноутбук та акустичну систему, та утримуючи викрадене майно при собі місце скоєного злочину залишив. Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 продав викрадений ноутбук та акустичну систему невстановленій слідством особі за 1000грн. В подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки Аsus та акустичну систему Sven загальною вартістю 1200грн, спричинивши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

20 травня 2015року обвинувачений та потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 2 років обмеження волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2ст.185КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, не працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні дактилоскопічної експертизи в сумі 196грн 56 копійок, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 20 травня 2015року по кримінальному провадженню №0000642 від 31.01.2015р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.185КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185КК України та призначити покарання за цим законом 2 (два) роки обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Житомирській області процесуальні витрати в сумі 196грн 56коп, пов`язані із залученням експерта для проведення дактилоскопічної експертизи.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1