У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_29,
суддів ОСОБА_30, ОСОБА_31,
за участю прокурора ОСОБА_32,
засудженого ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 12 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2013 року щодо ОСОБА_5.

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 12 березня 2013 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

- за ч. 1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_5 визначено 13 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_5 188,03 грн. судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області 27 грудня 2013 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 засуджений за те, що він 09 січня 2005 року приблизно о 05 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу магазину "Альфа", розташованого в будинку № 14 "а" по вул. Коваліва в м. Бориславі, вчинив умисне вбивство та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за таких обставин.

На ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_8, під час сварки з останнім, що переросла у бійку, ОСОБА_5 наніс останньому два удари скляними пляшками в лобно-тім'яну ділянку голови, а потім з метою умисного вбивства удар ножем зверху-вниз в область грудної клітки та множинні удари ножем в область тулуба та голови, чим спричинив потерпілому різної тяжкості тілесні ушкодження, в тому числі тяжке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, від якого настала смерть потерпілого.

Крім того, під час вищезазначеної бійки ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9, який намагався заступитись за ОСОБА_8, удари ножем в ліву щоку та долоню лівої руки, спричинивши тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

У касаційних скаргах засудженого ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 порушується питання про скасування судових рішень щодо засудженого з підстав неправильного застосування кримінального закону та істотного порушення кримінально-процесуального закону. Зокрема:

- засуджений ОСОБА_5 просить направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на неповноту протоколу судового засідання, до якого внесено не всі показання свідків, які підтверджують його невинуватість. Вважає, що судом не надано належної оцінки показанням свідків та іншим доказам, тому неправильно встановлені обставини подій;

- захисник ОСОБА_6 просить направити справу на новий судовий розгляд. Вказує, що під час розгляду справи щодо ОСОБА_5 окремі судові засідання не фіксувалися технічними засобами, протокол судового засідання не містить перебігу подій в повному обсязі, в матеріалах справи відсутній звукозапис судового засідання апеляційного суду;

- захисник ОСОБА_7 просить закрити справу щодо ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу злочинів, за які його засуджено. Зазначає, що суд самостійно змінив пред'явлене засудженому обвинувачення, виключивши вчинення злочину ОСОБА_5 разом з невстановленою досудовим слідством особою, а також встановив інші обставини злочинів, ніж були зазначені в обвинувальному висновку. Вказує на неповноту протоколу судових засідання суду першої інстанції та відсутність звукозапису судового засідання апеляційного суду. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення, допущені місцевим судом та безпідставно залишив вирок щодо ОСОБА_5 без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, який вважав, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, доводи щодо незаконності засудження ОСОБА_5 були предметом перевірки суду першої і апеляційної інстанцій та правильно визнані такими, що не відповідають матеріалам справи.

Так, суд першої інстанції проаналізував в сукупності зібрані у справі докази, а саме, показання ОСОБА_5, який не визнав свою вину, та інші докази, які повністю спростовують показання засудженого, та зробив обґрунтований висновок щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів. Зокрема, винуватість засудженого підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 про обставини, за яких він втрутився у бійку між ОСОБА_5 і ОСОБА_8, щоб захистити останнього, однак отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість; показаннями свідка ОСОБА_10, який був очевидцем того, як засуджений наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 і ОСОБА_9 й також заподіяв йому легке тілесне ушкодження; показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які були присутні під час подій та пояснили про їх обставини; показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25; показаннями потерпілих ОСОБА_26, ОСОБА_27; даними протоколів очних ставок між потерпілим ОСОБА_9 з ОСОБА_14 та ОСОБА_28, між ОСОБА_5 та ОСОБА_10, між ОСОБА_28 і ОСОБА_14 та ОСОБА_10, між ОСОБА_14 та ОСОБА_10, даними протоколів відтворення обстановки і обставин події з приєднаними до них з фототаблицями за участю ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_28; даними протоколів огляду місця події з долученими схемами та фототаблицями, вилучення та огляду предметів, які визнані речовими доказами; висновками дактилоскопічної, імунологічної, цитологічної експертиз; висновками судово-медичних експертиз про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 та ОСОБА_8, їх локалізацію та механізм заподіяння, причину смерті ОСОБА_8, іншими доказів.

Суд, дослідивши у сукупності та взаємозв'язку показання засудженого щодо його невинуватості та спростовуючі їх показання потерпілого і свідків, які узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами, висновками експертиз, які не суперечать один одному, надавши доказам належну оцінку, обгрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів. Свій висновок суд належно обґрунтував у вироку.

З протоколу судового засідання видно, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для правильного встановлення обставин справи. Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість засудженого у вчиненні інкримінованого злочину є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Зі змісту вироку вбачається, що судом у вироку зазначені обставини злочинів, як вони були встановлені в судовому засіданні на підставі досліджених доказів. При цьому, суд обгрунтовано не вказав у вироку, що умисне вбивство було вчинено ОСОБА_5 із невстановленою досудовим слідством особою, як це зазначалося в обвинувальному висновку. Таким чином, суд правильно встановив обставини, за яких були вчинені злочини, розглянув справу, не виходячи за межі пред'явленого обвинувачення, проаналізував докази у сукупності та взаємозв'язку і зробив обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 334 КПК України 1960 року суд зазначив в мотивувальній частині обвинувального вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням усіх необхідних елементів.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 в умисному вбивстві ОСОБА_8 та у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_9 є обґрунтованим. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

Непереконливими є доводи в касаційних скаргах про порушення судом першої та апеляційної інстанцій кримінально-процесуального закону у зв'язку з неналежним оформленням протоколів судових засідань та фіксації судових засідань технічними засобами.

Так, постановою Бориславського міського суду Львівської області від 20 листопада 2013 року, відповідно до вимог ст. 88 КПК України 1960 року, було залишено без розгляду та приєднано до справи зауваження захисника ОСОБА_6 на неповноту протоколу судового засідання у зв'язку з пропуском захисником строку на подачу зауважень.

Згідно з ч. 9 ст. 362 КПК України 1960 року протокол судового засідання та фіксація технічними засобами перебігу судового процесу в апеляційному суді ведуться у випадку проведення ним судового слідства. Як убачається з матеріалів справи, при її розгляді в апеляційному порядку судове слідство не проводилося, тому фіксація технічними засобами перебігу судового процесу в апеляційному суді не відбувалася.

Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції убачається, що апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляціями засудженого та його захисників, відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином проаналізував доводи поданих апеляцій щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав на них вичерпні відповіді і обґрунтовано залишив апеляції без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України від 28 грудня 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України від 13 квітня 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 12 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2013 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни.

С у д д і :

ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОСОБА_31