Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2008 року
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.

при секретарі Бевз О.В.,

за участю прокурора
Діденко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Теплик справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Теплик Вінницької області, жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого,

неодруженого, раніше судимого
25.04. 2006 року Теплицьким районним судом по ст. 185 ч 3 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнений від покарання з однорічним іспитовим строком, у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч 1 КК України, -

В С Т А Н О В И
В:

21 квітня 2008 року, біля 13-30
год., в смт Теплик, на стежці між старим кладовищем та присадибними ділянками
вул. Гоголя, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_1 умисно
наніс кілька ударів рукам по голові та грудях ОСОБА_2.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 161 від 25.06. 2008 року у ОСОБА_2 мають
місце тілесні ушкодження у вигляді
множинних злитих синців в ділянці обличчя, синців в ділянці грудей,
крововиливів і дрібних ран в ділянці слизової оболонки рота, закритого перелому
нижньої щелепи зліва. Тілесні ушкодження, які мають місце у громадянина ОСОБА_2
утворились від багаторазової дії твердих тупих предметів, можливо 21.04. 2008
року, в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію
тривалого розладу здоров»я більше як 21 день.

Своїми
діями ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 122 ч 1 КК України, тобто умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому злочині
визнав повністю, суду пояснив, що 21 квітня 2008 року, біля 13-30 год., йшов з
центру зі своїм товаришем ОСОБА_3, по дорозі коло старого кладовища зустріли
ОСОБА_2, який щось ніс в мішку на плечі. Він хотів щось сказати ОСОБА_2. і
хлопнув його по плечу, щоб той зупинився, але ОСОБА_2 розвернувся і вдарив його
рукою в плече. Він розлютився і вдарив
ОСОБА_2 кілька разів руками по голові та в
груди. Куди саме і скільки разів бив точно не пам»ятає, приблизно 3-4
рази. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати, доповнивши, що
він вчинив дії, які йому інкримінують не обдумавши їх наслідки та на теперішній
час шкодує за свій вчинок, та про те, що сталось.

Потерпілий
ОСОБА_2 на досудовому слідстві пояснив, що 21 квітня 2008 року йшов від батька
через парк додому і ніс в мішку кролі. Коли минув кладовище, побачив, що по іншу сторону кладовища йшли ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, він їх обігнав, ОСОБА_1 запитав, чому він там ходить, потім підбіг
ззаду і хлопнув його по плечі, він обернувся і відштовхнув його рукою в праве плече. ОСОБА_1 після цього вдарив його
рукою в ліву сторону обличчя, далі правою рукою в перенісся, а також в груди,
вони ще посварились, і він пішов додому. 23 квітня 2008 року він поїхав на СМЕ в м. Ладижин, зробив ренгензнімок,
виявилось, що в нього перелом нижньої щелепи зліва. До суду подав заяву,
відповідно до якої ніяких претензій до ОСОБА_1 немає.

Відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України
за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним та обмежено дослідження
стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Згідно ст. 275 КПК України
розгляд справи проводиться відносно підсудного в межах пред"явленого йому
обвинувачення.

Суд вважає винність ОСОБА_1
доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України,
оскільки він умисно наніс потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, що
тягнуть за собою тривалий розлад здоров”я.

Винуватість підсудного, крім особистого визнання своєї винуватості та
показань свідків, підтверджується також матеріалами справи: актом
судово-медичного дослідження №85 від 05.05. 2008 року (а.с.6), висновком
судово-медичної експертизи № 161 від 25.06. 2008 року (а.с. 24).

Призначаючи вид та міру покарання підсудному у відповідності із ст. 65 КК
України суд враховує характер, ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, дані, що його
характеризують, його відношення до
подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, стан здоров"я, сімейні
обставини, матеріальне становище, повне визнання своєї вини, відшкодування
заподіяної шкоди, а також, що цей злочин був вчинений особою, яка раніше
притягувалась що кримінальної відповідальності, при погашеній судимості, Як
обставиною, що пом”якшує покарання суд враховує
щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання судом не
встановлено і вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі
в межах санкції вивченої частини кримінального закону із застосування ст. 75 КК
України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при
цьому саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та
перевиховання підсудного.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його
від відбування покарання з випробуванням, якщо віна протягом півторарічного іспитового строку не вчинить
нового злочину.

Відповідно до п.п. 2,3 ст. 76 КК
України зобов”язати ОСОБА_1, не виїзжати за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Міру запобіжного заходу залишити попередню -
підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція
протягом 15 діб із моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької
області.

Суддя: