У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Пошви Б.М., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Кривов'яза Я.І.

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 14 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду Тернопільської області від 7 листопада 2007 року, яким
визнано винними:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новоєгорівки Новоукраїнського району
Кіровоградської області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і за цим законом йому призначено покарання
11 років позбавлення волі.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Тернополя, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і за цим законом йому призначено покарання
12 років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Тернопільській області по 1176 грн. 27 коп. судових витрат з кожного.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з цим вироком ОСОБА_2 і ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні злочину
за таких обставин.

20 березня 2007 року після 19 год. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в будинку
свого родича ОСОБА_3 у с. Мала Лука Гусятинського району Тернопільської
області, де разом із ним вживали алкогольні напої.

Біля 20 год. між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виникла сварка з приводу права власності
на будинок, під час якої останній непристойно висловився на адресу дружини та
дочки ОСОБА_1

Образившись, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у
присутності ОСОБА_2, який знаходився в кімнаті будинку, з метою умисного
вбивства з помсти спочатку схопив ОСОБА_3, який лежав на ліжку, руками за одяг,
вдарив тілом об коліно та кинув його на підлогу, а потім, з особливою
жорстокістю, став взутими ногами наносити удари потерпілому по тілу і голові.

Підтримуючи ОСОБА_1, за попередньою змовою з ним, ОСОБА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків з
потерпілим, використовуючи малозначний привід, на пропозицію ОСОБА_1 приєднався
до умисного з особливою жорстокістю вбивства ОСОБА_3 і наніс йому взутими
ногами численні удари по тілу і голові.

Завдаючи удари потерпілому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усвідомлювали, що своїми
діями вони завдають йому особливі страждання, і бажали цього.

Смерть ОСОБА_3 настала через короткий проміжок часу від комбінованої травми
тіла, яка проявилася закритою травмою грудей з 20 переломами правих ребер, 9
переломами лівих ребер, розривами лівої легені та масивною внутрішньою
кровотечею; закритою травмою живота з розривами правої нирки та брижі тонкого
кишковика, масивною внутрішньою кровотечею, а також утворенням заочеревної
гематоми; закритою черепно-мозковою травмою з крововиливами під оболонку
головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умисно вбили ОСОБА_3 з особливою
жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

У касаційних скаргах:

Засуджений ОСОБА_2 просить переглянути вирок щодо нього і призначити йому
покарання, яке б відповідало тяжкості вчиненого ним злочину та його особі.
Мотивує тим, що умислу на умисне з особливою жорстокістю вбивство ОСОБА_3, який
доводився йому братом, і попередньої змови про це з ОСОБА_1 у нього не було,
він лише наніс потерпілому два удари, про що на початку досудового слідства дав
правдиві показання, які згодом змінив внаслідок морального впливу з боку
працівників органу досудового слідства, а суд не врахував його попередні
показання, а також його захворювання на туберкульоз.

Засуджений ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом
кримінального закону, просить вирок щодо нього змінити, перекваліфікувавши його
дії з п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст.121 цього Кодексу. Мотивує
тим, що його дії було викликано образою з боку ОСОБА_3 на адресу його дружини
та дочки, при цьому він не усвідомлював, що вони можуть призвести до смерті
потерпілого, ОСОБА_2 наносив удари ОСОБА_3 самостійно і він не знає, що того
спонукало на такі дії.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу, міркування прокурора, який
вважав, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_2
та ОСОБА_1 без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг,
колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають.

Факт побиття ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ОСОБА_3 та встановлені судом мотиви їх дій у
касаційних скаргах не оспорюється і підтверджуються дослідженми судом доказами.

Твердження у касаційних скаргах засуджених про те, що кожен із них наніс
ОСОБА_3 тільки по кілька ударів, безпідставні.

Аналіз показань засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідчить, що у своїх
показаннях вони визнавали, що побили ОСОБА_3, але кожен із них намагався
применшити свою роль у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

Під час досудового слідства при відтворенні обстановки та обставин події
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розповіли та показали, як вони побили ОСОБА_3

Допитані в судовому засіданні з приводу цих слідчих дій ОСОБА_2 та ОСОБА_1
показали, що у кімнаті біля ліжка, де вони наносили удари потерпілому, місця
було дуже мало і одночасно наносити удари удвох вони не могли, а тільки по
черзі.

Крім того, згідно з висновком судово-медичної експертизи при дослідженні
трупа ОСОБА_3 виявлено закриту черепно-мозкову травму з крововиливами під
оболонки головного мозку, перелом кісток носа, перелом правого ріжка
під'язикової кістки, закриту травму грудей з 20 переломами правих ребер, 9
переломами лівих ребер, 3 розривами лівої легені, закриту травму живота з
розривом правої нирки, брижі тонкого кишківника, рани на голові, слизовій
оболонці нижньої губи, 7 синців на голові, 5 синців на грудях, 6 синців на
руках, 1 синець на нозі, 5 саден на голові, 4 садна на руках, 1 садно на правій
нозі, 7 саден на тулубі, 4 крововиливи у м'які покриви голови. Смерть ОСОБА_3
настала від цієї комбінованої травми тіла. З такою комбінованою травмою тіла
ОСОБА_3 міг прожити час, що вимірюється десятками хвилин.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Міщенко В.М., який
проводив дослідження трупа ОСОБА_3, окрім іншого, показав, що потерпілому було
нанесено більше 50 ударів у різні частини тіла з великою силою і при цьому потерпілий
відчував сильний біль.

Винність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_3 за
обставин, зазначених у вироку, підтверджується також показаннями потерпілих
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, даними, які містяться у протоколах
огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події з участю
засуджених, висновках експертиз, та іншими доказами.

Суд дав належну оцінку дослідженим доказам і обгрунтовано визнав ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який їх засуджено.

Про умисел ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вбивство ОСОБА_3 з особливою жорстокістю
свідчить нанесення ними із значною силою великої кількості ударів ногами у
частини тіла потерпілого, де розташовані життєво важливі органи людини, а тому
доводи касаційних скарг засуджених про відсутність у них умислу на вбивство
ОСОБА_3 безпідставні.

Узгодженість їх дій ОСОБА_2 та ОСОБА_1, направлених на протиправне
заподіяння смерті ОСОБА_3, свідчить про наявність між ними попередньої змови на
вбивство потерпілого.

Злочинні дії засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
кваліфіковано правильно, а покарання їм призначено відповідно до вимог ст. 65
КК України: з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про їх особу та
конкретних обставин справи і вважати таке покарання надмірно суворим підстав не
вбачається.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для зміни або скасування вироку у даній справі не виявлено.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційні
скарги засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Тернопільської області від 7 листопада 2007 року щодо них -
без зміни.

Судді:

Селівон О.Ф.
Пошва Б.М.
Шевченко Т.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф. Селівон