Провадження № 11-кп/783/220/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року, -
з участю прокурора : - ОСОБА_9

потерпілої : - ОСОБА_10

захисника : - ОСОБА_7

обвинуваченого : - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а саме: 26.09.2012р. Галицьким районним судом м. Львова за ч.1, 4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850грн, штраф сплачено; 14.01.2014р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850грн, штраф сплачено;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст. 186 КК України, та призначено йому покарання 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою, залишено попередній до вступу вироку в законну силу, а строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з 28 вересня 2014 року.

По справі вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 25.07.2014р. близько 12 год. 45 хв., повторно, перебуваючи по вул. Дністерській, 9 у м. Львові підбіг до потерпілої ОСОБА_11 та зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 4000 грн. та золоту підвіску, вартістю 4000 грн., внаслідок чого відкрито заволодів майном останньої. Після цього, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік.

Крім того, ОСОБА_8 28.09.2014р. близько 17 год. 10 хв., повторно, перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу ДТЗВ „Львівський завод фрезерних верстатів", що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 149 підбіг до потерпілої ОСОБА_10 , яка йшла із тролейбусу № 25 та зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок, вартість якого 2800 грн. та золоту підвіску у вигляді хреста, вартість якої 700 грн, внаслідок чого відкрито заволодів майном останньої. Після цього, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину почав втікати, перебіг дорогу у бік ВАТ „Львівський меблевий комбінат", що по вул. Зеленій, 204 у м. Львові, де його наздогнали пересічні громадяни та затримали останнього.

На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Мотивує це тим, що при призначенні покарання, судом не враховано мету та мотиви вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а відтак вказане покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень по відбуттю строку покарання.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити йому покарання, застосувати до нього ст. 75 КК України та призначити покарання з випробувальним терміном, або ж застосувати ст. 69КК України. Мотивує це тим, що вирок надто суворий, судом не враховано його особу молодого віку, те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина 2011 року народження, його щире каяття, активне сприяння досудовому слідству та розкритті кримінального правопорушення. Зазначає, що потерпілій ОСОБА_11 відшкодував шкоду в повному обсязі, а остання в судовому засіданні суду першої інстанції подала письмову заяву про те, що не має до нього претензій та просила суд не позбавляти його волі.

На вирок суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить постановити ухвалу, якою вирок суду змінити, визнати такими що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , окрім щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, наступні обставини: молодий вік; не закінчена вища освіта; перебування на утриманні малолітньої дитини 2011 року народження; та повне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_11 ; пом`якшити покарання ОСОБА_8 , із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України та одночасним звільненням його, від відбування з призначенням іспитового строку відповідно до ч.1 ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили апеляційну скаргу прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_10 , яка заперечила апеляційну скаргу прокурора та підтримала апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав аналогічні пояснення викладеним у пред`явленому обвинуваченні та ствердив у судовому засіданні, що злочини вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем у сім"ї, окрім того вживав наркотичні засоби та мав залежність, щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та відповідно до цих вимог закону суд першої інстанції обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно зрозуміли зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, суд не мав сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом першої інстанції на підставі доказів, які є у кримінальному провадженні, вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.

Цю кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 апелянти не оспорюють відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, однак вважають, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема прокурор просить збільшити таке покарання до 5-ти років позбавлення волі, а обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник пом`якшити його шляхом застосування ст. 75 КК України чи ст. 69 КК України.

На думку колегії суддів суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 недостатньо дотримався вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання у даному випадку суд мав дотримуватися вимог кримінального закону та був зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке мало би бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_11 , але не зазначив обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У матеріалах кримінального провадження є заява потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 173) про відшкодування їй матеріальної шкоди в зв`язку з чим вона немає претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 .

У суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що їй матеріальна шкода повністю відшкодована і вона вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є суворим.

Також судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_8 малолітньої дитини.

Крім цього, колегія суддів встановила, що обвинувачений ОСОБА_8 сприяв на досудовому слідстві по розкриттю цих кримінальних правопорушень, а при розгляді цього провадження у апеляційному суді, щиро розкаявся та просив пробачення у потерпілої ОСОБА_10 .

Таким чином, встановлено, що матеріальна шкода обом потерпілим обвинуваченим ОСОБА_8 повністю відшкодована і останні до нього претензій не мають, вважають призначене йому покарання суворим.

Колегія суддів вважає, що за сукупністю вищенаведених обставин, є підстава для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 шляхом застосування ст. 69 КК України.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 75 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року, підлягає зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити частково, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, пом`якшити йому покарання застосувавши ст. 69 КК України та вважати його засудженим за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4