Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Київської області в
складі:

Головуючого
судді Габрієля
В.О.

суддів Романець
Л.А., Шилової Т.С.

за участю
прокурора Кравця В.А.

засудженого ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2.

представника
потерпілого ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві 28
лютого 2007
року кримінальну справу за
апеляцією представника потерпілого ОСОБА_3. та потерпілого ОСОБА_2.,
на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської
області від 9
жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянин України, уродженець м. Василькова Київської
області, раніше не судимий

засуджений за ст. 187
ч.1 КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно
до ст.76 КК України ОСОБА_1. зобов'язаний періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи за місцем свого проживання.

За вироком суду, ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що 31.05.2006 року біля 17
годині в селі Борова Фастівського району, Київської
області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і маючи умисел на заволодіння особистим майном
потерпілого ОСОБА_2., попросив останнього пройти з ним до залізничної платформи
„Мотовилівка". Після того, як
засуджений з потерпілим відійшли від стадіону, ОСОБА_1.,
скориставшись відсутністю сторонніх
людей з метою подолання опору та доведення умислу на
відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_2.,
обхватив рукою за шию потерпілого і
наніс йому три удари кулаком в обличчя, в
результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді консолідованого перелому кісток носа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний

Справа № 11
-а-252-2007 Категорія: ст.187 ч.1 КК України

Головуючий у
першій інстанції Лаврік В.В.

Доповідач Романець Л.А.

розлад здоров'я. Після того, як потерпілий впав на землю, закривши обличчя руками засуджений продовжував наносити удари
ОСОБА_2., після
чого зняв з нього спортивну куртку
„Умбо" вартістю 100 грн.,
у кишені якої знаходився мобільний телефон
„Соні-Еріксон" Т-630 - вартістю 1000 грн.; сім картка
„Діджус" - вартістю
50 грн.
на рахунку якої були гроші в сумі 1,70 грн., після чого засуджений ОСОБА_1. з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, і
заподіявши потерпілому майнову шкоду на суму 1151 гри.70 коп.

В апеляції представник потерпілого ОСОБА_3. та потерпілий ОСОБА_2., не
оскаржуючи винності засудженого та правильності кваліфікації його дій, просять
вирок відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд
із-за м'якості призначеного засудженому міри покарання. При цьому апелянти
зазначають, що ОСОБА_1. вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння, ніде не
працює, не розкаявся у вчиненому. Також, на думку апелянтів суд безпідставно
відмовив в розгляді позовної заяви про відшкодування шкоди потерпілому.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілого та його
представника, які підтримали апеляцію, пояснення засудженого та думку
прокурора, які просили апеляцію залишити без задоволення, а вирок без змін,
провівши дебати, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів
вважає за необхідне апеляцію залишити без задоволення, а вирок без змін.

Так, винність ОСОБА_1 у вчинені нападу на ОСОБА_2. з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого підтверджена, як на досудовому слідстві, так і в
судовому засіданні показаннями потерпілого, свідченнями ОСОБА_4., а також
даними, які містяться в протоколі відтворення обстановки та обставин події, де
засуджений детально розповів та показав обставини вчинення ним розбою та іншими
доказами по справі, яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи в результаті розбою
потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано прийшов до висновку про винність
засудженого і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 187 ч.1 КК України.

Винність засудженого та кваліфікація його дій в апеляції не оскаржується.

Вирішуючи питання про міру
покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу
ОСОБА_1,
який раніше не
судимий, у вчиненому розкаявся, і у відповідності з вимогами ст. 65
КК України призначив засудженому міру покарання.

Підстав для зміни вироку в зв'язку з призначенням
ОСОБА_1. більш суворого покарання судова колегія не вбачає.

Також, судова колегія вважає обґрунтованим залишення судом
цивільного позову без розгляду, оскільки в порушення ст. 28 КПК України цивільний позов буз
заявлений на стадії закінчення судового слідства.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_3. та потерпілого
ОСОБА_2. відносно засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської
області від 9

жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1залишити

без змін.