Справа № 1-189/11
В И Р О К

іменем України

15.02.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, вірменин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, не має судимості відповідності до ст. 89 КК України,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

26 вересня 2010 року близько 20 години 00 хвилин на вул. Соборна неподалік будинку № 64 в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_1, керуючи на підставі зноски у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу технічно справним автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, та рухаючись зі швидкістю 60 км/год по проїзній частині, допустив неуважність, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який переходив проїзну частину дороги.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 408/Д від 16.12.2010 року відповідно представленої мед. документації у гр. ОСОБА_3 були наявні садна лобу та потиличної області, закритий перелом лівої лобкової кістки, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великоберцової кістки, перелом 5-го ребра ліворуч. Описані тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо в строк і за обставин вказаних в постанові. Описані переломи відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоровя.

Таким чином водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги: п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5 Правил дорожнього руху дії та бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдати матеріальних збитків;

п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, обїзду перешкоди.

Вказані порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б),12.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року, знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив, що 26 вересня 2010 року близько 20 години 00 хвилин керував на підставі зноски у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу технічно справним, не завантаженим автомобілем НОМЕР_1, що належить його сестрі ОСОБА_2, рухався зі швидкість 60 км/год по проїзній частині вул. Соборна, що має по одній смузі для руху транспортних засобів в протилежних напрямках, розділених між собою суцільною лінією дорожньої розмітки у с. Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області. В автомобілі крім нього більше нікого не було. В той день спиртних напоїв та сильнодіючих медичних препаратів не вживав, почував себе добре, дорожню обстановку сприймав адекватно. На той час сутеніло, опадів не було, дорожнє покриття було асфальтовано, сухе і вже увімкнено вуличне електроосвітлення. Проїзна частина дороги мала по одній смузі руху транспортних засобів у кожному напрямку, розділених між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Також на даній ділянці дороги є нерегульоване пішохідний перехід. В один із моментів неподалік будинку № 64 він побачив, як з «кармана» пішохідної зупинки з права наліво, по відношенню до напряму його руху у темпі звичайної ходи на відстані близько 20 метрів від нерегульованого пішохідного переходу почав переходити проїзну частину дороги пішохід, як потім він дізнався ОСОБА_3. Підсудний вирішив, що пішохід його бачить, зупиниться та надасть йому дорогу, але пішохід, не зупиняючись, в тому самому темпі продовжив рух і вийшов на смугу руху ОСОБА_1, пройшов 8-10 метрів. Підсудний відразу натиснув гальма, але відстань була малою, тому скоїв наїзд на вказаного пішохода. Після наїзду викликав швидку допомогу та працівників міліції.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині, його винність підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, допитана у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 26 вересня 2010 року близько 20 години 00 хвилин йшов з городу додому по вул. Соборна в с. Ходосівка, Києво-Святошинського району, Київської області. Вже темніло, опадів не було, дорожнє покриття було асфальтоване, сухе, вуличні фонарі були ввімкнені. Проїзна частина дороги мала по одній смузі руху транспортних засобів у кожному напрямку, розділених між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Також на даній ділянці дороги є нерегульований пішохідний перехід. Подивившись, що по дорозі не рухаються транспортні засоби, потерпілий почав переходити дорогу навпроти магазину поза межами пішохідного переходу. До пішохідного переходу було десь 20 метрів, потерпілий вийшов з «карману» зупинки, пройшов близько 10 метрів, дійшовши приблизно до середини проїзної частини дороги, відчув сильний удар у ліву частину тіла і втратив свідомість. До тями прийшов у Боярській ЦРЛ. Про обставини даної ДТП більше нічого розповісти не може. Від свого сина ОСОБА_4 дізнався, що його збив автомобіль НОМЕР_1. В результаті ДТП отримав перелом тазу. Підсудного просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 26.09.2010 року близько 20 години він знаходився на зупинці навпроти магазину по вул. Соборна 64 в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області та розмовляв зі своїми знайомими. У цей момент біля них пройшов його батько ОСОБА_3, привітався та почав переходити дорогу в темпі звичайної ходи. Вже стемніло, горіло світло ліхтарів, асфальтоване дорожнє покриття було сухе. Проїзна частина дороги мала по одній смузі руху транспортних засобів у кожному напрямку, розділених між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Батько переходив дорогу від пішохідного переходу на відстані 20 метрів. Через декілька секунд свідок почув звук удару, подивився на дорогу і побачив на проїзній частині автомобіль НОМЕР_1, а попереду нього на відстані 10-13 метрів лежав батько.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.09.2010 року, відповідно якого обєктом огляду є ділянка дороги по вул. Соборна (стара назва Леніна) навпроти будинку № 43 в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 1118) та фото таблицею до протоколу огляду місця події (а.с. 19 22);

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.09.2010 року (а.с. 23);

- протоколом огляду транспорту від26.09.2010 року, відповідно до якого у автомобіля НОМЕР_1 при огляді виявлено розбите лобове скло, деформовано передній капот (а.с. 24)

- довідкою Києво-Святошинської центральної районної лікарні від 26.09.2010 року про те, що ОСОБА_3 звертався до приймального відділення Києво-Святошинської ЦРЛ, діагноз : полі травма, ЧМТ, струс головного мозку, садна лобу та потиличної області, закритий перелом лівої лобкової кістки, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великоберцової кістки, алкогольне спяніння (а.с. 30);

- висновком експерта № 408/Д від 16.12.2010 року, в якому зазначено, що відповідно представленої мед. документації у гр. ОСОБА_3 були наявні садна лобу та потиличної області, закритий перелом лівої лобкової кістки, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великоберцової кістки, перелом 5-го ребра ліворуч. Описані тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо в строк і за обставин вказаних в постанові. Описані переломи відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоровя. (а.с. 47-48);

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії КІА № 424470 категорії В,С.Е, копією талона КІО № 075470 до посвідчення водія, копією свідоцтва про реєстрації транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», д/н НОМЕР_2, особливі відмітки : має право керувати ОСОБА_1 (а.с. 67).

Суд визнає, що підсудний, потерпілий, свідок давали правдиві показання, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_1 за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7 характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті 286 ч. 1 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи його щире каяття, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання, а також враховуючи, що потерпілий не наполягає на обмеженні волі підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 лева джалаловича визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі :

· автомобіль НОМЕР_1, який зберігається на штраф майданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області повернути власниці ОСОБА_2 (а.с. 50);

· ковпачок від голки медичного шприца одноразового використання, який зберігається при матеріалах кримінальної справи, знищити (а.с. 50).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення.

Суддя : /підпис/ ОСОБА_6