Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/6790/15-к
пр. № 1-кп/759/456/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000061 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер катки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув вищу освіту, працює майстром по ремонту комп`ютерної техніки у ПП «Ключник», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, у власності якої не можуть перебувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, не маючи передбаченої законодавством відповідної ліцензії, своїми умисними діями порушив встановлений порядок придбання та збуту вказаних засобів, який направлений на забезпечення дотримання конституційних прав людини і громадянина, законних інтересів юридичних осіб, за наступних обставини.
ОСОБА_3 за невстановлених обставин через мережу Інтернет відшукав оголошення про продаж технічних засобів негласного отримання інформації, які використовуються для негласного візуального спостереження та фото-, відеодокументування. Також на відшуканому ним сайті ОСОБА_3 отримав інформацію щодо номеру рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», на який можливо оплатити замовлені технічні засоби негласного отримання інформації.
В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації заборонено діючим законодавством, в порушення п. 9 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-III, п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, який є Додатком № 1 до Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. 2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, замовив через мережу Інтернет спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, а саме: 17 ручок з вмонтованою відеокамерою.
Наступного дня, з метою доведення до кінця свого умислу, спрямованого на незаконне придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, ОСОБА_3 за допомогою платіжного терміналу ПАТ КБ «ПриватБанк», у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив оплату за замовлені ним технічні засоби шляхом перерахування грошових коштів в сумі 2000 грн 00 коп. на невстановлений досудовим розслідуванням банківський рахунок.
Через деякий час, за невстановлених обставин, ОСОБА_3 у поштовій скриньці за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав замовлені та оплачені ним спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.
Далі, за невстановлених обставин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним, що придбані ним засоби спеціально розроблені, виготовлені та пристосовані для негласного отримання інформації, з метою збагачення шляхом їх збуту, за допомогою свого комп`ютера в мережі Інтернет на сайті «www.OLX.ua» розмістив оголошення про продаж спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та вказав свої контактні дані, зокрема, номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 .
В ході проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення 30.03.2015 ОСОБА_5 , з метою виявлення факту незаконного продажу обмежених в цивільному обігу технічних засобів, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) та домовився про купівлю у останнього спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме: 17 ручок з вмонтованою відеокамерою за ціною 145 грн 00 коп. за штуку. Також під час телефонної розмови ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_5 про наступну зустріч в магазині «Ремонт побутової техніки» по вул. Генерала Вітрука, 4/9 у м. Києві, під час якої він мав пояснити технічні характеристики, принцип роботи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та передати їх останньому за грошові кошти в сумі 2500 грн 00 коп.
01.04.2015 з метою виявлення факту незаконного продажу обмежених в цивільному обігу спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації ОСОБА_5 , згідно з попередньою домовленістю, приїхав до магазину «Ремонт побутової техніки» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Вітрука, 4/9, та приблизно о 12 год. 30 хв. зайшов до даного магазину, де ОСОБА_3 передав йому пакет, в якому знаходилось 17 ручок з вмонтованою відеокамерою, кабелі та інструкції. В свою чергу, ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2500 грн 00 коп. за придбані спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, а саме: 17 ручок, які відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 10.04.2015 № 38/3 відносяться до спеціальних технічних засобів для негласного фото-, відео документування та перебувають у робочому стані.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що восени 2014 року він через мережу Інтернет придбав ручки в кількості 17 шт., які оснащені камерами для негласного візуального спостереження та фото-, відеодокументування, а також інструкції до них та USB кабелі в кількості 17 шт. Вказані ручки він хотів перепродати. Також він знав, що для купівлі даних ручок потрібно оформити відповідний дозвіл. Тривалий час він вагався, а потім розмістив оголошення на сайті «www.OLX.ua» про продаж вказаних ручок. Крім того, показав, що з ОСОБА_5 він знайомий. ОСОБА_5 неодноразово телефонував йому і просив продати вказані ручки. Оскільки у нього на той час було скрутне матеріальне становище, то він вирішив продати ОСОБА_5 вказані ручки з USB кабелями та інструкціями до них за 2500 грн 00 коп. 30.03.2015 вони по телефону домовилися про зустріч 01.04.2015 за місцем його роботи АДРЕСА_2 . 01.04.2015 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 приїхав до нього за місцем його роботи, де він передав йому пакет, у якому знаходилися ручки в кількості 17 шт., USB кабелі в кількості 17 шт. та інструкції, а ОСОБА_5 передав йому 2500 грн 00 коп. Після чого, він був затриманий працівниками міліції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інший учасник судового провадження - прокурор, не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 359 КК України як незаконне придбання та збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, працює, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше не судимий, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 359 КК України в межах, установлених у санкції даної частини ст. 359 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний стосовно ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази:
- ручки з камерами для негласного візуального спостереження та фото-, відеодокументування в кількості 17 (сімнадцять) штук, інструкції в кількості 15 (п`ятнадцять) примірників та USB кабелі до вказаних технічних засобів в кількості 17 (сімнадцять) штук, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, - знищити;
- грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. номіналом у 500 (п`ятсот) грн: серії ЛБ № 1567835, серії ЛЗ № 7051966, серії ВЗ № 2682225, серії ЗД № 1286788, серії МБ № 1248237, які передані на відповідальне зберігання до Фінансового відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, - конфіскувати.
На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1227 (одну тисячу двісті двадцять сім) грн 68 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1