Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: судді Зубара В.В.,

суддів: Марчук Н.О., Матієк Т.В.,

з участю прокурора Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні 12
серпня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу відносно ОСОБА_1 за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Личаківського районного суду м. Львова
від 18 жовтня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Львівської області
від 05 липня 2013 року.

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 18 жовтня 2012 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 5 років без конфіскації належного
майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2
роки, з покладенням на нього
відповідних обов'язків.

Вироком вирішено питання щодо
цивільного позову та про стягнення
судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 05 липня 2013 року зазначений
вирок залишено без зміни. Відповідно
ст. 365 КПК України 1960 року внесено
уточнення щодо контролю обов'язків,
покладених на ОСОБА_1 відповідно ст. 76
КК України.

Згідно з вироком суду першої інстанції
ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений
за те, що він 30 грудня 2004 року з метою
заволодіння майном потерпілої ОСОБА_2 -
2/5-ми частинами буд. АДРЕСА_1,
зловживаючи довірою потерпілої, вчинив
шахрайство в особливо великих
розмірах. Такі дії виразились в тому, що
скориставшись довірою потерпілої, на
її прохання, оскільки остання
перебувала у Великобританії, та за її
кошти, придбав 2/5 частини
вищезазначеного будинку, оформивши їх
на своє ім'я. В подальшому, займаючись
як прораб реконструкцією та добудовою
цього будинку за кошти потерпілої,
відмовився переоформити право
власності на придбане та збільшене у
своїй вартості майно - будинок по
АДРЕСА_1 вартістю 1 067 274 грн. на ім'я
потерпілої ОСОБА_2

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
просить судові рішення скасувати,
кримінальну справу відносно нього
закрити через відсутність в його діях
складу злочину. При цьому засуджений
посилається на істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
які, на його думку, полягали в тому, що
судом першої інстанції не виконані
вказівки суду касаційної інстанції,
викладені в ухвалі ВССУ від 22.09.2011 року,
що порушено його право на захист,
оскільки допит свідка ОСОБА_3 був
проведений судом без участі захисника
засудженого, що судом відхилені
клопотання засудженого про
дослідження доказів, що вирок суду
ґрунтується на припущеннях. Крім того
зазначає про неправильність
застосування відносно нього при
звільненні від призначеного покарання
положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
яка заперечувала проти задоволення
касаційної скарги засудженого,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши
матеріали кримінальної справи, визнав
ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК
України.

Не погоджуючись з вказаним вироком
суду, засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію з доповненнями до неї, в яких
зазначав про істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
неповноту досудового та судового
слідства, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, при
цьому наводив доводи, які, фактично,
аналогічні доводам його касаційної
скарги.

Апеляційний суд в межах повноважень та
в порядку, визначеному ст. 365 КПК
України 1960 року, розглянув у повному
обсязі доводи поданої апеляції з
доповненнями, визнав ці доводи, з
наведенням в ухвалі відповідних
мотивів, безпідставними і обґрунтовано
дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України.

Доводи засудженого, щодо невиконання
судом першої інстанції вказівок суду
касаційної інстанції, які викладені в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22.09.2011 року, та
порушення судом його права на захист
поряд з іншими доводами апеляції були
предметом розгляду та перевірки суду
апеляційної інстанції. Зазначені
доводи визнані безпідставними з
наведенням в ухвалі відповідних
мотивів.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій, судом
касаційної інстанції не встановлено.

Поряд з цим, вирішуючи питання про
звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України, суд першої інстанції,
що залишилось поза увагою суду
апеляційної інстанції, неправильно
застосував кримінальний закон.

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 23 липня 2010 року ОСОБА_1
був засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України
до 5 років позбавлення волі і
звільнений на підставі ст. 75 КК України
від відбування покарання з
випробуванням строком на 1 рік.

Зазначений вирок скасований ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 вересня 2011 року з мотивів
істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону.

Разом з тим, вироком Личаківського
районного суду м. Львова від 18
жовтня 2012 року ОСОБА_1 засуджений за ч. 4
ст. 190 КК України на 5 років позбавлення
волі і звільнений на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст.
400 КПК України 1960 року, судом першої
інстанції неправильно застосовано
положення ст. 75 КК України.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів
приходить до висновку, що судові
рішення відносно ОСОБА_1 підлягають
зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15
розділу ХІ Перехідних положень КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Личаківського районного суду м.
Львова від 18 жовтня 2012 року та
ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 05 липня 2013 року відносно
ОСОБА_1 - змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
судом покарання з випробуванням з
іспитовим строком 1 рік.

В решті судові рішення залишити без
зміни.

Судді:

Зубар В.В.
Марчук Н.О. Матієк Т.В.