Справа № 296/8721/14-к
Вирок
Іменем України
27 січня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. пос. Ювілейний, Єсильського р-ну Тургайської обл., Казахстан, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, навчається на 6 курсі Житомирського національного агроекономічного університету, зареєстр. та прож. АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 07.06.2006 року Корольовським райсудом м. Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 27.02.2007 року Корольовським райсудом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання по вироку суду від 07.06.2006 р. та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Був звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2012 року по відбуттю покарання;

- 12.03.2014 року Корольовським райсудом м. Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

- 06.05.2014 р. Корольовським райсудом м. Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн., був звільнений від відбуття покарання на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вироки суду від 12.03.2014 року та від 06.05.2014 року виконуються самостійно. Ухвалою Овруцького райсуду Житомирської області від 17.07.2014 року був звільнений від відбування покарання за ст. 185 ч.2 КК України на підставі п. «е» ч.1 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

за ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 26 червня 2014 року близько 03 год., перебуваючи у приміщенні розважального клубу «Максимум», що розташований за адресою м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 21 помітив з внутрішньої сторони барної стійки залишену без нагляду коробку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 6200 грн.

В цей же день, час, та місці, за вказаних обставин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаних коштів, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 26 червня 2014 року, близько 03 години 30 хвилин в приміщенні розважального клубу «Максимум», що за адресою: вул. В. Бердичівська, 21 в м. Житомирі, підійшов до барної стійки вказаного клубу. Обернувшись та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 6200 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення. Крім того, обвинувачений показав, що викрадені ним кошти він нікуди не витрачав, та, обдумавши свою поведінку, в той же день повернув власнику, про що та написала відповідну розписку.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- протоколом огляду місця події від 26.06.2014 р., згідно якого було оглянуто барну стійку приміщенні розважального клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки у ОСОБА_7 були викрадено грошові кошти в сумі 6200 грн.;

- розпискою ОСОБА_7 від 26.06.2014 р. про те, що вона претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки вкрадені кошти їй повернуті;

- протоколом огляду предметів від 27.08.2014 р., згідно якого було оглянуто СD-диск;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2014 р., згідно якого ОСОБА_4 було запропоновано показати місце, де було здійснено викрадення чужого майна, під час якого обвинувачений докладно розказав та показав про обставини викрадення ним майна гр-ки ОСОБА_7 .

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, але за останні судимості був звільнений від відбування покарання в зв`язку із амністією, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на даний час не працює, але навчається на заочній формі навчання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

Крім того, судом враховується, що дане кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 під час виконання вироку Корольовського райсуду м. Житомира від 06 травня 2014 року, про який не було відомо суду під час винесення ухвали від 17.07.2014 року про звільнення від відбування покарання за амністією (вчинення даного кримінального правопорушення).

Обвинувачений звернувся до потерпілої та повністю відшкодував заподіяні їй збитки добровільно, ще до притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме в день вчинення даного кримінального правопорушення.

Також суд враховує, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.1 КК України було закрите за законних підстав.

Таким чином, на час постановлення даного вироку обвинувачений не має невідбутих покарань, але має непогашені судимості, тому суд з врахуванням обставин вчинення даного кримінального правопорушення та поведінки обвинуваченого після його вчинення (добровільне погашення заподіяної шкоди саме в день вчинення злочину та інші, що зазначені вище), вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання призведе до можливості його виправлення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на три роки. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у термін відбуття покарання строк тримання під вартою з 03 грудня 2014 року по 27 січня 2015 року.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з - під варти в залі суду.

Речові докази по справі, а саме накопичувач СD- R ємністю 700 МВ з відеозаписом із камер спостереження залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1