Справа № 1-240/2007р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2007 року
Хустський районний
суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого-судді Довжанин М. М.

при
секретарі Мальцевій І. О.

з участю прокурора Верховської С. І.

адвоката ОСОБА_15

потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3та їх

представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, українця, громадянина України, уродженця с.
Центральне Родинського району, Алтайського краю, мешканця АДРЕСА_1, із
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні
злочину передбаченого ст. ст. 286 ч. 3 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_110 серпня 2007 року, приблизно о 20
годині в порушення вимог п.п. 2.1, 2.9 Правил дорожнього руху України, не маючи
посвідчення на право керування транспортним засобом та тимчасового
реєстраційного талону, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував
автомобілем марки “ВАЗ-2103”, д/н НОМЕР_1і рухаючись по вулиці Миру в с.
Нанково в напрямку с. Нижнє Селище Хустського району із швидкістю приблизно 80
км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожного руху України під час проходження
правого повороту, неподалік будинку № 146, не впорався з керуванням автомобіля,
і в порушення п.п. 11.2, 11.3 та 1.5 Правил дорожнього руху України виїхав на
зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які рухалися по лівому краю проїзної частини дороги в попутному з
автомобілем напрямку, в результаті чого названі пішоходи отримали тілесні
ушкодження, і від отриманих тілесних ушкоджень померли.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою у
вчиненні злочину визнав частково. Пояснив суду, що він дійсно керуючи
автомобілем в с. Нанково із швидкістю 70-80 км./год. допустив наїзд на двох
пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в результаті отриманих тілесних ушкоджень
померли. Однак, перед дорожньо-транспортною подією перед його автомобілем на
дорогу із правої сторони почала вибігати собака, через що він виїхав на
зустрічну смугу руху, а коли побачив дівчат за 8 метрів до зіткнення, то вже не
зміг уникнути наїзду на них. Гальма не застосував, а поїхав з місця події, так
як розгубився.

Дослідивши всі докази здобуті в судовому засіданні та
вході досудового слідства, суд констатує, що вина підсудного у вчиненні
інкримінованого йому злочину доведена повністю його особистими частковими
зізнаннями, показами потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що під час вчинення
підсудним злочину знаходився на роботі за межами України. Про загибель доньки
йому стало відомо від дружини. Матеріальних претензій до підсудного не має,
поскільки останній відшкодував йому матеріальна та моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_3ствердила суду, що 10 серпня 2007 року
вечером їй зателефонувала ОСОБА_7, яка повідомила, що на її доньку ОСОБА_6
наїхав на дорозі автомобіль. Вона зразу приїхала на місце ДТП, де побачила
ОСОБА_8, яка їй повідомила, що на її доньку та ОСОБА_5 наїхав автомобіль. В
лікарні донька померла від тілесних ушкоджень. Матеріальних претензій до
підсудного не має, поскільки той відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду.

Обоє потерпілих заявили суду, що покарання підсудному
слід визначити згідно закону в межах санкції у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що 10 серпня 2007 року між
19 та 20 годиною вона в себе вдома
сиділа на сходах будинку. Вона бачила як ОСОБА_5 із своїми подружками ОСОБА_6
та ОСОБА_8вийшли на вулицю і пішли в напрямку центра с. Нанково. Коли вони
пройшли невелику відстань вона почула як із-за повороту на великій швидкості
виїхав автомобіль, який не вписався в поворот, а виїхав на зустрічну ліву смугу
руху в напрямку с. Н. Селище і не зупиняючись лівою частиною автомобіля наїхав
на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_6, які відлетіли на край лівої обочини. Автомобіль
не зупинився. Вона зразу вибігла на вулицю і побачила потерпілих, які лежали
без свідомості. Дорога, де був вчинений наїзд на пішоходів добре проглядається
із сходів, де вона сиділа. Вона не бачила, щоб на дорозі чи біля дороги
знаходилась якась собака або інші тверини і не бачила, щоб автомобіль об”зжав
якусь перешкоду перед наїздом на дівчат.

Свідок ОСОБА_8 ствердила суду, що 10 серпня 2007 року
біля 19-20 години вона з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ішли по лівій обочині дороги в с.
Нанково по вулиці Миру в напрямку с. Н. Селище. По обочині вона йшла крайня
зліва, біля неї йшла ОСОБА_5, а крайня справа - ОСОБА_6. В один момент вона
почула позаду шум автомобіля, який рухався з великою швидкістю і збив ОСОБА_5
та ОСОБА_6. Водій не зупинився, а поїхав далі. Потерпілих після ДТП відвезли в
лікарню. Ніякої перешкоди на дорозі, яку б об”їзжав водій перед наїздом на
дівчат не було. Ніякої собаки на дорозі чи на обочині вона не бачила. Водій на
повороті просто не справився з керуванням.

СвідокОСОБА_9 пояснила суду, що підсудний є її сином. В
червні її чоловік купив автомобіль і подарував його синові. 10 серпня 2007 року
після 20 години додому приїхав син із своїми друзями і повідомив їй, що вчинив
наїзд автомобілем на двох дівчат.

Свідок ОСОБА_10 ствердила суду, що під час
дорожньо-транспортної події знаходилася біля свого будинку і чула шум
автомобіля і стук. Коли вибігла на вулицю, то побачила ОСОБА_8 і двох дівчат,
які лежали на відстані 5-6 метрів від дороги. Собаки на дорозі чи на обочині
вона не бачила.

СвідкиОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ствердили суду, що
10 серпня 2007 року ввечері вони їхали в автомобілі як пасажири з підсудним
ОСОБА_1, який сидів за кермом. З ними перед тим, як сідати за кермо підсудний
випив пляшку пива. Автомобіль їхав із швидкістю біля 70-80 км./год. Перед
поворотом на дорогу вибігла собака, тому підсудний виїхав на зустрічну смугу
руху і вчинив наїзд на двох дівчат. Слідчому про собаку вони не говорили, так
як він їх про це не питав.

СвідокОСОБА_14 пояснив, що він також їхав в автомобілі з
підсудним, однак в момент наїзду на потерпілих спав, і проснувся коли на нього
посипалось скло.

Вина підсудного підтверджується оглянутими та
дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

·
З протоколу
огляду місця дорожноь-транспортної пригоди від 10.08.2007 року слідує, що наїзд
на потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинено в с. Нанково по вулиці Миру. На дорозі
довжина сліду занесення автомобіля становить 30 метрів. На початку занесення
слід розміщений на проїздній частині дороги на відстані 30 см. від лівого краю
проїзної частини дороги, а в кінці - 60 см. від лівого краю проїзної частини
дороги в напрямку с. Н. Селище (а.с. 4-13);

·
Оглядом
автомобіля „ВАЗ-2103” стверджено, що на автомобілі є пошкодження, які виникли
при дорожньо-транспортній події 10 серпня 2007 року (а.с. 14);

·
Висновком
судмедексперта № 89 стверджено, що смерть потерпілої ОСОБА_5 настала від
поєднаної травми тулуба та кінцівок, яка призвела до розриву печінки та
селезінки, що супроводжувалося внутрішньою кровотечею і ускладнилося
гіповолемічним, травматичним шоком, що стало безпосередньою причиною смерті.

Дана причина смерті підтверджується
наявністю множинних переломів ребер, розривом печінки та селезінки, крові в
черевній порожнині, а також даними дослідженями судової гістології.

Тілесні ушкодження виникли внаслідок ударяння об тверді
тупі предмети, якими могли бути виступаючі частини облицювання автомобіля з
наступним наданням тілу динамічного прискорення з послідуючим падінням,
ударянням та ковзанням тіла по підлеглим покровам дороги. Стосовно живих осіб є
небезпечним для життя і кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи локалізацію та хаОСОБА_10тер тілесних
ушкоджень можна припустити, що ОСОБА_5 була повернута задньою поверхнею тіла до
травмуючих предметів (а.с. 55-59).

·
Висновком
судмедексперта № 88 стверджено, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок поєднаної
травми голови, тулуба, кінцівок, що супроводжувалося субдуральною гематомою,
суборахноїдальним крововиливом, забоєм речовини мозку, переломом грудного
відділу хребта і ускладнився травматичним шоком, що стало безпосередньою
причиною смерті.

Дана причина смерті підтверджується виявленням
крововиливу під тверду та м”які оболонки мозку, крапкових крововиливів в
речовину мозку, перелому грудного відділу хребта з розривом спинного мозку,
ознак шоку у внутрішніх органах.

Тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих, тупих
предметів, якими могли бути виступаючі частини облицювання автомобіля, що діяли
за механізмом удару з наступним наданням тілу динамічного прискорення,
падінням, ударянням та ковзанням по підлеглих покровах дороги. Стосовно живих
осіб кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

Враховуючи хаОСОБА_10тер та локалізацію тілесних
ушкоджень, можна стверджувати, що потерпіла ОСОБА_6 знаходилась у вертикальному
або близькому до такого положенні, задньою поверхнею тіла повернута до
травматичних предметів (а.с. 63-68).

- З висновку №
252/08 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану систем
керування автомобіля від 15 серпня 2007 року слідує, що перед ДТП гальмівна
система та система рульового керування знаходилася в справному стані і могла
виконувати свої функції (а.с. 77-83);

- З висновку №
253/08 судової автотехнічної експертизи від 15 серпня 2007 року слідує, що в
дорожній ситуації, яка сталася, водій ОСОБА_1у відповідності до вимог п.п. 1.2,
1.5, 11.2, 11.3 та 12.4 ПДР України повинен був, з технічної точки зору, вести
свій автомобіль зі швидкістю не більше 60 км./год. по правій стороні проїзної
частини вулиці Миру с. Нанково (і як можна ближче до її правої межі), не
виїжджаючи на зустрічну смугу руху, щоб не створити небезпеку іншим учасникам
руху.

Причиною настання ДТП, з технічної точки зору є факт
невідповідності дій водія ОСОБА_1вимог п.п. 1.2, 1.5, 11.2, 11.3 та 12.4 ПДР
України (а.с. 88-89).

Вина підсудного також підтверджується речовими доказами,
а саме: пошкодженням автомобіля марки „ВАЗ-2103”, яким керував підсудний, двома
декоративними молнінгами від автомобіля „ВАЗ-2103” та парою взуття, яке
належало потерпілій ОСОБА_5

За місцем проживання та навчання підсудний
хаОСОБА_10теризується позитивно (а.с. 101).

Суд не бере до уваги покази підсудного та свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12 іОСОБА_13 в тій частині, що перед вчиненням наїзду на двох
потерпілих на дорогу вибігла собака, що змусило водія змінити смугу руху,
поскільки ці твердження є надуманими, не об'єктивними, суперечать іншим доказам
по справі, спрямовані на уникнення підсудним від кримінальної відповідальності
і повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_8, яка була очевидцем події, а
також показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, які зразу прибули на місце події.

В ході досудового слідства ОСОБА_1показав, що вчинив ДТП
на зустрічній смузі руху, поскільки не зправився з управлінням. Ці покази
підтвердили і свідки, які хнаходилися з підсудним в автомобілі. Тому,
враховуючи обставини справи та стан водія під час вчинення злочину (середня
ступінь алкогольного сп'яніння) суд приходить до висновку, що правдивими (в
частині причини зміни смуги руху автомобіля) є покази ОСОБА_1 та свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12 іОСОБА_13, які вони дали в ході досудового слідства.

Дії підсудного суд кваліфікує ст. 286 ч. 3 КК України за
кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транпортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує обставини,
які пом”ягшують покарання: підсудний є неповнолітньою особою, добровільно
відшкодував шкоду потерпілим та обставину, яка обтяжує покарання: вчинив злочин
в стані алкогольного сп'яніння.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного і приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

По справі прєднано як речові докази: автомобіль „ВАЗ-2103,
д/н 175-84РЕ, а також два декоративні молнінги та пара взуття.

Відповідно до вимог ст. 81 КПК України ці речові докази
слід повернути особам, яким вони належать.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 за ст. 286 ч.
3 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний
захід засудженому залишити заставу до вступу вироку в законну силу. Після
набрання вироком законної сили заставу в сумі 8850 гривень, які знаходяться на
депозитному рахунку Хустського МРВ УМВС України в Закарпатській області,
повернути заставодавцю ОСОБА_14.

Речові докази: автомобіль марки “ВАЗ-2103”, державний
номерний знак НОМЕР_1та два декоративні молнінги до нього - повернути батькам
підсудного; пару жіночого взуття - повернути потерпілому ОСОБА_2

На вирок може бути подано апеляцію на
протязі 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий: підпис Довжанин
М. М.

З оригіналом вірно.

Суддя хустського

районного суду Довжанин М. М.