23.03.2015 Справа № 367/492/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарамчук Мар`янівського району Донецької області, росіянина, громадянина України, маючого середню освіту, до засудження не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 01.04.2011 р. Яготинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи засудженим 01.04.2011 р. Яготинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбував дане покарання в Бучанській виправній колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№85) (далі БВК-85), що за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3.

ОСОБА_4 , знаходячись відповідно до постанови начальника БВК-85 на території дільниці соціальної реабілітації (далі ДСР), 18.12.2014 р. приблизно о 09 год 40 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), будучи письмово ознайомленим з порядком і умовами відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з метою ухилення від відбування покарання самовільно, без дозволу уповноваженого органу, вчинив втечу з місця позбавлення волі шляхом відкритого залишення території БВК-85 та направився в м. Київ.

Під час проведення співробітниками БВК-85 оперативних заходів по розшуку засудженого 22.12.2014 р. ОСОБА_4 було виявлено в м. Києві в магазині по вул. Героїв Сталінграду, 61-А та в подальшому доставлено до БВК-85 для подальшого відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 393 КК України, а саме: втечу з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині визнав. Пояснив, що він, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в БВК-85, 18.12.2014р. після обіцянки працівників колонії перевести його з дільниці соціальної реабілітації до відбування покарання в колонії середнього рівня безпеки, приблизно о 09 год 40 хв, будучи письмово ознайомленим з порядком і умовами відбування покарання у вигляді позбавлення волі, самовільно, без дозволу уповноваженого органу, вчинив втечу з місця позбавлення волі шляхом відкритого залишення території БВК-85 та направився до своєї сестри в м. Київ, де 22.12.2014 р. співробітниками БВК-85 його було затримано в магазині по вул. Героїв Сталінграду, 61-А та доставлено до БВК-85.

Не зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також доказами по справі, а саме:

· показаннями свідка ОСОБА_5 , який показав, що 18.12.2014 р. він, як працівник БВК-85, після офіцерського розводу, приблизно о 09 год 35 хв бачив засудженого ОСОБА_4 біля адміністративної будівлі колонії, але через 10-15 хвилин по цьому, коли він хотів отримати у обвинуваченого, як у завгоспа, прилади для благоустрою території, він не зміг його знайти. Коли розшуки ОСОБА_4 на території установи не дали результатів, він близько 10 год 00 хв повідомив чергового по установі про втечу засудженого ОСОБА_4 ;
· показаннями свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що він є засудженим і відбуває покарання в БВК-85. Останній раз він бачив засудженого ОСОБА_4 18.12.2014 р. близько 08 год 15 хв;
· показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що він є засудженим і відбуває покарання в БВК-85. Останній раз він бачив засудженого ОСОБА_4 18.12.2014 р. близько 09 год 00 хв;
· показаннями свідка ОСОБА_8 , який повідомив суд, що він є працівником БВК-85. 18.12.2014 р. близько 10 год 00 хв він почув сигнал по колонії «Буря-3» і дізнався, що з установи втік засуджений ОСОБА_4 , якого 22.12.2014 р. було затримано в м. Києві в магазині по вул. Героїв Сталінграду, 61-А та в подальшому доставлено до БВК-85;
· показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив суд, що він є працівником БВК-85. 18.12.2014 р. близько 10 год 00 хв він почув сигнал по колонії «Буря-3» і дізнався, що з установи втік засуджений ОСОБА_4 , якого 22.12.2014 р. було затримано в м. Києві в магазині по вул. Героїв Сталінграду, 61-А та в подальшому доставлено до БВК-85;
· рапортом ЧПНУ ОСОБА_10 від 18.12.2014 р. про виявлення відсутності на ДСР обвинуваченого ОСОБА_4 ; (а.с. 27);
· рапортом ПНОЧ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 від 18.12.14 № 15404 про повідомлення щодо неявки засудженого ОСОБА_4 на перевірку (а.с. 25);
· протоколом огляду місця події від 18.12.2014 р. з фототаблицею (а.с. 28-33);
· вироком Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2011 р.;
· копією паспорту ОСОБА_4 ;
· постановою про переведення засудженого з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації від 27.12.2012 р.;
· розпискою ОСОБА_4 від 04.02.2013 р., в якій він підтвердив про ознайомлення з умовами перебування на дільниці соціальної реабілітації та наслідки їх порушення;
· довідкою по особовій справі ОСОБА_4 № 439-Ш-11.
Суд вважає, що органами досудового слідства правильно кваліфіковані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 393 КК України, як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого, що його безпідставно намагались перевести для відбування покарання в колонію середнього рівня безпеки, оскільки дана обставина не є підставою для залишення ним місця відбування покарання.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, у тому числі особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого є визнання своєї вини.

Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, є рецидив злочину.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення підсудного неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 393 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 після постановлення вироку Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2011 р., але до повного відбуття покарання за ним, вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного по цій справі, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Керуючись ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22.12.2014 р.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1