АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/794/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/281/15 Доповідач: ОСОБА_2 У Х В А Л А
19 лютого 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
підозрюваної - ОСОБА_8
30 січня 2015 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в районі вокзалу Харків - Пасажирський, розташованого на території Ленінського району м. Харкова, діючи з прямим умислом, направленим на дезорганізацію діяльності державного підприємства «Південна залізниця», з мобільного телефону марки «Nокіа», з абонентського номеру «Київстар» НОМЕР_1 здійснила телефонний дзвінок до служби «102» чергової частини штабу ХМУ ГУМВС України в Харківській області, та повідомила про замінування електропотягу сполученням Харків - Козача Лопань, при цьому достовірно усвідомлюючи, що поширена нею інформація є неправдивою, та порушує громадську безпеку.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, яке загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 259 КК України.
31.01.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та допитаний в якості підозрюваної вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю.
Підозрювана ОСОБА_8 вчинила умисний тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст.259 КК України карається позбавленням волі на строк до шести років.
11.02.2015 року старший слідчий СВ ЛВ на ст. Харків-Пасажирський ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором прокуратури Ленінського району м. Харкова ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_8 вчинила умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, офіційно не працює, тобто є підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто встановлена наявність ризиків передбачених у п.1, п.5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Старший прокурор прокуратури Ленінського району м. Харкова та старший слідчий СВ ЛВ на ст. Харків-Пасажирський ОСОБА_9 клопотання підтримали, посилалися на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав:
при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також
оцінює сукупність обставин, а саме: ОСОБА_8 тяжкість скоєного кримінального правопорушення, міру покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, раніше не судима, має постійне місце проживання, реєстрації, працює, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі.
Так, ст. ст. 3,9 Загальної декларації прав людини та ст. 5 Європейської Конвенції про захист зав людини і основоположних свобод проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, практика Європейського Суду, встановила, що рішення про тримання будь-кого під вартою не може ґрунтуватися лише на минулому підозрюваної особи або на тому, що певні злочини, можливо, були вчинені. Оскільки тримання під вартою спрямоване на полегшення здійснення правосудця та забезпечення громадського порядку, воно не повинне використовуватися з каральних мотивів.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_8 має намір окриватися від слідства та суду є не доведеними. В клопотанні не наведено обставин, які давали б слідчому чи прокурору підстави зробити такі висновки
За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обгрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.
На дану ухвалу слідчого судді прокурором була подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що суд не врахував суспільну небезпечність ОСОБА_8 , тяжкість скоєного злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Крым того, слідчим суддею не взято до уваги що ОСОБА_8 переховувалась від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, що просив задовольнити апеляцію, захисника та підозрюваної що заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не встановлено обставин визначених п. 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Пункт 6 ч.1 ст.184 КПК України вказує на необхідність обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Данні вимоги КПК України слідчим не виконані, а слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого слідчим клопотання.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.
Чинне законодавство не забороняє ОСОБА_8 здавати власну квартиру в найм чи оренду.
Рапорти на які посилається прокурор не містять віз посадових осіб МВС на ім`я яких вони подані.
ОСОБА_8 як вказано в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді повністю визнала свою вину.
Про визнання своєї вини ОСОБА_8 заявила і при апеляційному розгляді.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_8 ст.181 та ч.4 ст.194 КПК України слідчим суддею.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,181,184,194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає
Керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово в межах строку досудового розслідування залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: Судді: