Справа № 11
-242/2007 Головуюча
Категорія 4.2 ст. 121 КК
України І інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
березня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія
В.М.

суддів: Губи
О.О.,

Салтовської
І.Б. за участю:

прокурора Захарченка
Д.В.

засудженого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_4,

ОСОБА_5

ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_4
в інтересах засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього засудженого ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м.
Миколаєва від 23 травня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м.
Миколаєва, громадянин України, учень 2 курсу Новобузького аграрного ліцею, що
мешкає АДРЕСА_1 з опікуном бабусею, раніше не судимого

засуджений:

за ч.2
ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.2 ст. 121 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5
років;

2

На підставі ст.
70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання
у виді позбавлення волі строком на 5 років.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець м.
Миколаєва, громадянин України, не працюючий, що мешкає АДРЕСА_2, раніше
судимий:

24.05.2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва
за ч.З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

засуджений:

за ч.2
ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.2 ст. 121 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5
років 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим
вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім
вироком і остаточно до відбування призначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець м.
Миколаєва, громадянин України, не працюючий, що мешкає АДРЕСА_3, в силу ст. 89
КК України не судимого

засуджений за ч.2 ст. 296 КК України до позбавлення волі
строком на 2 роки.

Вироком
суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнані винними в тому, що 26 грудня 2004 року
біля 17 години ЗО хв., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, прийшовши до
ОСОБА_6, який є інвалідом і мешкає в АДРЕСА_4, де діючи з мотивів явної
неповаги до суспільства, спричинили йому, а також ОСОБА_7 тілесні ушкодження,
нецензурно висловлювались, пошкодили в домі майно, розбили посуд.

3

Крім того, знаходячись в домі потерпілого ОСОБА_6 за
адресою м. Миколаєві вул. 203 Дивізії, 3 ОСОБА_1 наніс ОСОБА_8 не менш двох
ударів табуретом по голові, ОСОБА_2 не менш двох ударів рулоном поліетилену по
голові, а також разом не менш 3-4 ударів руками та ногами в область обличчя та
голови. Даними діями ОСОБА_8 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми, субарахноідального
крововиливу, від яких він 29 грудня 2004 року біля 22 год. помер.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду першої
інстанції відносно нього змінити і, застосувавши ч.2 ст. 104 КК України,
звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, посилаючись
на неврахування даних щодо його особи та обставин, що пом'якшують покарання, а
саме: його щире каяття, стан здоров'я, умови в яких він мешкав та виховувався,
позитивну характеристику за місцем навчання.

В апеляції захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого
ОСОБА_2 просить вирок суду першої інстанції відносно нього змінити, виправдати
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України та пом'якшити призначене покарання,
посилаючись на те, що ні досудовим, ні судовим слідством не здобуто доказів
того, що саме діями ОСОБА_2 26.12.2004 року потерпілому ОСОБА_8 були спричинені
тілесні ушкодження, від яких він помер 29.12.2004 року.

В апеляції та доповненнях до неї захисник ОСОБА_3 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 просить вирок суду першої інстанції в частині
засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України скасувати та направити на новий
судовий розгляд, за ч.2 ст. 296 КК України пом'якшити покарання, посилаючись на
не встановлення досудовими та судовим слідством дати та часу смерті потерпілого
ОСОБА_8, а також на не встановлення ким саме з підсудних які тілесні ушкодження
спричинені, що має суттєве значення для встановлення істини по справі, оскільки
протиріччя в показаннях свідків з цього приводу судом не усунені. Також
захисник ОСОБА_3 вказує на те, що факт участі ОСОБА_5 в спричиненні тілесних
ушкоджень ОСОБА_8 підтверджений матеріалами, зібраними в ході досудового
слідства

В
апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду відносно нього змінити,
пом'якшивши призначене за ч.2 ст. 121 КК України покарання, посилаючись на
відсутність доказів того, що саме він 26.12.2004 року спричинив потерпілому
ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких він помер 29.12.2004 року, на існування не
усунутих судом протиріч в показах свідків, а також на те, що протиріччя в його
показаннях викликані фізичним та моральним впливом на нього підсудного ОСОБА_5

4

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1,
захисників на підтримку своїх апеляцій, думку прокурора про залишення вироку
без зміни, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляція
засудженого ОСОБА_2 та захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, за
обставин, викладених у вироку, підтверджений доказами, дослідженими у судовому
засіданні. Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом першої інстанції правильно
кваліфіковані і в апеляціях фактичні обставини та кваліфікація вчиненого
злочину не оскаржуються.

Винність засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спричиненні
потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть
потерпілого, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами,
викладеними у вироку.

Так, засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтвердили, що 26 грудня 2004 року в домі ОСОБА_6 у них з ОСОБА_8 була сварка,
в процесі якої ОСОБА_8 наносились удари по різним частинам тіла.

Будучи допитаним як підозрюваний ОСОБА_1 поясняв, що він наніс
удар ОСОБА_8 ногою в область щелепи та один удар табуреткою по голові, а
ОСОБА_2 не менш двох ударів рулоном поліетилену по голові, декілька ударів
чайником по спині і дерев'яним корпусом від телевізора по спині.

ОСОБА_2 при допиті в якості підозрюваного підтвердив, що
він наносив ОСОБА_8 два-три
удари рулоном поліетилену по голові.

Засуджений ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що
ОСОБА_1 кинув табуретку і попав в голову ОСОБА_8

З показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що він був
очевидцем того, як ОСОБА_8 били ОСОБА_1 - табуреткою, а ОСОБА_2 - рулоном
поліетилену по голові.

З
показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що в домі ОСОБА_6 ОСОБА_8 по голові били
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Після того, як вони пішли з дому, ОСОБА_8 викликали швидку
допомогу. В лікарні швидкої допомоги ОСОБА_8 наклали шви на голові і він
повернувся додому, а

5

ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_8 стало гірше, викликали швидку допомогу, але ОСОБА_8 помер.

Висновком експерта № 2139 від 30.01.2005 року
підтверджується, що смерть ОСОБА_8 настала від закритої черепно-мозкової
травми, субдуральної гематоми, субарахноідального крововиливу.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтвердив
свій висновок.

Таким чином висновок суду про доведеність винуватості
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є
обґрунтованими, дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом першої інстанції кваліфіковані
правильно.

Твердження захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в апеляціях про
непричетність ОСОБА_2 до спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від
яких настала смерть потерпілого, є безпідставними та спростовуються
вищенаведеними доказами.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_1 суд першої
інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують покарання, та правильно дійшов висновку про
призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК
України.

Колегія суддів, враховуючи вказані пом'якшуючі обставини,
а також те, що він є сиротою, навчається на 2 курсі Надбугського аграрного
ліцею, виключно позитивно характеризується, вважає за можливе виправлення
засудженого без відбування покарання, а тому вважає за необхідне на підставі
ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_2 суд першої
інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують покарання, та правильно дійшов висновку про
призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК
України. Разом с тим колегія суддів враховуючи стан здоров'я засудженого
ОСОБА_2, який переніс вірусний менінгіт, вважає за необхідне пом'якшити
покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

6

УХВАЛИЛА:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити, апеляції
засудженого ОСОБА_2 та його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 23
травня 2006 року відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 змінити.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_1 звільнити
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69
КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів,
передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим
вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2004 року і остаточно до
відбування призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2
місяці

В іншій
частині вказаний вирок залишити без зміни.