АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/632/15 Справа № 201/7457/15-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року

22 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо

ОСОБА_5 , яка народилася у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 23 лютого 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , а також слідчого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді від 15 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 та змінити запобіжний захід, який було застосовано до ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком перебувати вдома у вечірній та нічний час. Обґрунтовує свої вимоги тим, що наразі питання про недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є не вирішеним, враховуючи, що ОСОБА_5 не підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які згідно ст. 176 ч. 5 КПК України не можуть бути застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави. Вважає, що судом та слідством абстрактно зазначено ризики, визначені ст. 177 КПК України, які насправді не можуть бути застосовані саме до особи ОСОБА_5 та її життєвих обставин, а саме: у суду та слідства відсутні підстави вважати, що підозрювана буде переховуватись від слідства ОСОБА_5 має двох синів, молодший з яких - 2011 року народження, факти неприбуття ОСОБА_5 за викликом слідчого відсутні, намірів втечі від суду та слідства не має; враховуючи, що в даному кримінальному провадженні відсутній потерпілий, інші підозрювані та обвинувачені, думка слідства та суду про вплив підозрюваної на неіснуючих осіб є необґрунтованою; підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на свободі жодним чином не може завадити правоохоронним органам проводити розслідування, оскільки за місцем мешкання та за місцем роботи підозрюваної були проведені обшуки, були проведені експертизи, допитані свідки, проведений ряд слідчих дій, результатом яких є докази вини чи невинуватості підозрюваної; реальні загрози вчинення підозрюваною в майбутньому інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення наведено не було. Зазначає, що злочини, які інкриміновані ОСОБА_5 за винятком ст. 212 КК України є середньої тяжкості, однак підозрювана не є ані засновником, ані керівником, ані працівником підприємств, визначених в повідомленні про підозру, а також не мала доручень на проведення господарських операцій, таким чином ОСОБА_5 в силу закону не можу бути суб`єктом ст. 212 КК України. Також звертає увагу суду, що запобіжний захід у вигляді застави в 12 249 426 гривень, який був застосований до ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді від 07 квітня 2015 року, а є завідомо непомірною сумою для підозрюваної, яка не відповідає її доходам та майновому стану, про що адвокатом ОСОБА_5 було надано суду належні документи. Також зазначає, що судом при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваної, не було з`ясовано обставини, визначені положеннями ст. 178 ч.1 КПК України. Вважає, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є «законним» у розумінні пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_5 .

Рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт суд обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України.

За вчинення злочину передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі від п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст. 205 ч. 2 КК України передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі від трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 194 ч. 7 КПК України передбачено, що до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Судом встановлено, що до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який не було виконано, що потягло за собою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки альтернативні види запобіжного заходу, в тому числі домашній арешт, відносно ОСОБА_5 застосовано бути не може в силу приписів ст. 194 ч. 7 КПК України, то клопотання захисника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зазначено, що посилання захисника на безпідставність підозри у вчиненні злочину передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, суд не може вирішувати під час розгляду цього клопотання, оскільки наявність обґрунтованої підозри у вчинені вказаного злочину визначалась ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2015 року, яка діє на сьогоднішній день. Також при розгляді клопотання захисника судом не надавалась оцінка наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України для обрання такого виду запобіжного заходу відносно підозрюваної, оскільки оцінка цим ризикам надана в ухвалі слідчого судді від 07 квітня 2015 року про обрання запобіжного заходу, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, а захисником не було надано доказів зменшення вказаних ризиків.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, зазначаючи що об`єктивних даних про те, що ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування чи впливати на інших учасників немає, оскільки відсутні інші підозрювані чи потерпілі, на яких можливо чинити тиск, звертає увагу і на те, що вона має двох дітей, добру репутацію та незадовільний стан здоров`я після перенесеної операції; підозрювану ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу захисника та просила змінити щодо неї запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на необхідність дотримання дієти після перенесеної операції, на наявність сім`ї та дітей; думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги захисника та вважав законною та обґрунтованою ухвалу слідчого судді, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про відмову у зміні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини на які були посилання в клопотанні захисника та прийшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст. ст. 194, 201 КПК України були досліджено обставини, на які посилався у своєму клопотанні захисник адвокат ОСОБА_6 та прийнято обґрунтоване рішення про відсутність підстав для зміни щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України перевірялась слідчим суддею при обранні та зміні запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

На час подання клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, підозра щодо ОСОБА_5 в бік зменшення обсягу обвинувачення не змінювалася, як і розмір збитків державі від пособництва в умисному ухиленні від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

За таких обставин підстав вважати непомірною та завищеною заставу у розмірі 12 249 426 гривень не вбачається, оскільки відповідно до чинного законодавства розмір застави не повинен бути меншим від суми спричиненої шкоди чи завданих збитків.

Рішення слідчого судді про встановлення ОСОБА_5 розміру застави - 12 249 426 гривень не суперечить і практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається захисник, про те, що розмір застави повинен відповідати певним критеріям і має бути «виправданим».

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 в силу закону не може бути суб`єктом ст. 212 КК України оскільки не є ані засновником, ані керівником, ані працівником підприємств, визначених в повідомленні про підозру, а також не мала доручень на проведення господарських операцій, безпідставні, по - перше тому, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 27 ч. 5 ст. 212 ч. 3 КК України, тобто в пособництві у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, що не вимагає бути службовою особою підприємства, а по друге питання винуватості чи невинуватості особи, якій повідомлено про підозру, розглядаються в іншій стадії кримінального провадження, а саме при судовому розгляді кримінального провадження, в разі його направлення до суду з обвинувальним актом, що передбачено не тільки кримінальним процесуальним законом, а й нормами міжнародного права та закріплено в рішеннях Європейського суду з прав людини.
На стадії ж досудового розслідування при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної особи, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри і не повинен встановлювати наявність чи відсутність в діях особи складу злочину, про що зазначено і в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Що стосується доводів захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 3, 5 КПК України, то як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, зазначені ризики були встановлені як ухвалою слідчого судді про застосування 21 березня 2015 року запобіжного заходу у вигляді застави, так і ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2015 року про зміну щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 12 249 426 гривень.

Обставин, які б підтверджували зменшення ризиків, встановлених слідчим та слідчим суддею чи їх зникнення, захисник у своєму клопотанні, а також в апеляційній скарзі не привів і такі дані у зазначеному кримінальному провадженні відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що відсутність у кримінальному провадженні інших підозрюваних та потерпілих усуває наявність ризику можливого впливу ОСОБА_5 на інших осіб безпідставні, оскільки існування такого ризику обгрунтовано слідчим можливістю ОСОБА_5 впливати, користуючись своїм авторитетом на підлеглих їй осіб, які частково встановлені та дають показання в якості свідків, що може призвести до спотворення свідчень зазначених осіб, викривлення об`єктивних обставин про діяльність ряду підприємств та негативно вплинути на встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Посилання захисника на справу «Мурукін проти України» по зазначеному провадженню є безпідставним, оскільки у вказаній справі Європейським судом було констатовано порушення положень пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходячи з того, що національне законодавство прямо забороняло застосовувати до особи, яка обвинувачується у вчинення злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України такий запобіжний захід, як тримання під вартою, а також забороняло продовження тримання під вартою особи після ухвалення щодо неї обвинувального вироку, яким було призначено таку міру покарання як обмеження волі.

Що стосується доводів в судовому засіданні захисника - адвоката ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_5 про незадовільний стан здоров`я після перенесеної операції, неможливість отримання належного медичного обстеження та нагляду та необхідного дієтичного харчування, то як убачається, ОСОБА_5 26 березня 2015 року перенесла операцію холецистектомію, на даний час перебуває на медичному обліку в медичній частині ДСІЗО та два рази 28 квітня та 21 травня 2015 року зверталася за медичною допомогою з питань дієтичного харчування та консультації лікаря гастроентеролога, що підлягає вирішенню у встановленому законом порядку і не унеможливлює перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО.

Що стосується сімейного стану ОСОБА_5 , то в неї дійсно мається двоє дітей, один з яких малолітній, однак належне виховання та догляд за ним може здійснювати чоловік ОСОБА_5 , який і є батьком дитини та отримувати допомогу у вихованні дитини від інших близьких родичів повнолітнього брата, бабусь та діда.

Таким чином порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

У разі зміни обсягу підозри ОСОБА_5 чи виникнення інших, передбачених вимогами КПК України обставин, сторона захисту має можливість у відповідності до ст. 201 КПК України подати клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 183, 201, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: