№ 1кп/0202/183/2014
24.04.2014 Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 лютого 2014 року близько 17 години, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, пересвідчившись, що ніхто не слідкує за його діями, шляхом вільного доступу, з четвертого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілій ОСОБА_5 , а саме велосипед «PRIDE» типу «Lanny», вартістю 2 000 гривень, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 07 лютого 2014 року близько 17 години, побачивши на четвертому поверсі в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , велосипед «PRIDE», він вирішив його викрасти. Скориставшись тим, що ніхто не слідкує за його діями, він викрав зазначений велосипед. Суму завданої матеріальної шкоди він не заперечує.
Про винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння, суд робить висновок виходячи з наступних доказів: копій документів, які підтверджують вартість та належність викраденого майна (а.п.11); протоколу огляду велосипеду «PRIDE» типу «Lanny», який добровільно повернув обвинувачений (а.п.19-20).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
З метою належного виконання процесуального рішення, суд вважає за необхідне, обрати відносно обвинуваченого міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання.
На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1