справа № 462/642/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000065 від 20.01.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, із вищою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

встановив:

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 26 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягає господарська діяльність, пов`язана з заготівлею металобрухту кольорових і чорних металів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт» заготівля металобрухту це діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт» купівля та/або реалізація металобрухту - діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Так, на початку 2014 року, більш точний час не встановлений, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, а також на здійснення операцій з металобрухтом, за відсутності дозвільних документів.

Діючи на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 орендував у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_5 , нежитлове приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , в якому відкрив пункт прийому металобрухту.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи про необхідність збуту придбаного металобрухту та знаючи, що в с. Солонка Пустомитівського району є площадка, яка скуповує металобрухт, на який керівником є його знайомий ОСОБА_6 , ОСОБА_4 поїхав на вказану площадку, з метою домовитись про збут металобрухту.

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 скуповувати у нього металобрухт, при цьому транспорт для вивезення металу буде надавати ОСОБА_6 .

Так, в період часу з лютого 2014 року по 24 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , діючи протиправно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, не маючи на те спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачено законом, у порушення вимог Законів України «Про металобрухт» та «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», які встановлюють кваліфікаційні, організаційні, технічні та інші вимоги щодо проведення операцій пов`язаних із заготівлею металобрухту, перебуваючи у нежитловому приміщенні, по АДРЕСА_2 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, шляхом скуповування металобрухту у населення, після чого металобрухт реалізовувався ОСОБА_4 на спеціалізовані площадки ТОВ «Міг» по вул. Б.Хмельницького, 176 у м. Львові та ТОВ «Вестметінвест» у с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області, при цьому ОСОБА_4 , завищував вартість металобрухту на 0,5- 1 грн. за кілограм, залежно від металу.

Так, 24.12.2014, під час проведення обшуку в приміщенні гаражу, в якому здійснював свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено брухт чорних металів загальною вагою 4100 кг, брухт кольорових металів загальною вагою 65 кг, вага РП1ШІЗМ, вага ОТК-10кг.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив операції з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством та організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України.

23 січня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 213 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 100 (ста) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угод, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даних угод.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив операції з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством та організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України, за якою належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 січня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000065 від 20.01.2015 року
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 січня 2015 року покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази у справі брухт чорних металів вагою 4100 кг., брухт кольорових металів вагою 62 кг., які передані на зберігання ТзОВ «Галтекс», дві механічні ваги, передані на зберігання ОСОБА_4 (а.с. 42-43) - конфіскувати в дохід держави.

Мобільний телефон марки «FLY DS 123», б/у ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім картою оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» № НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1 .