Справа № 11-1195 / 2007
Головуючий в 1-й інстанції Мельник О.О.
Категорія: постанова про відмову у відновленні
строку на подачу апеляцій
Доповідач Ігнатюк О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року. м.
Київ.

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Миколюка
О.В.

суддів Ігнатюка
О.В., Капічон О.М.

з участю
прокурора Чупринської
Є.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2007 року
-

встановила:

Вироком
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Азербайджанської Республіки, що мешкає
в АДРЕСА_1, раніше не судимого,
засуджено за ч.3 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 7-ми
років позбавлення волі без позбавлення
права керування транспортними засобами.

ОСОБА_2 та його
захисник - адвокат ОСОБА_1 подали на даний вирок апеляції і заявили клопотання
про відновлення пропущеного строку на подачу апеляцій.

Ухвалою
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2007 року
клопотання засудженого та його захисника залишені без задоволення.

Дане рішення суд
першої інстанції мотивував відсутністю поважних причин пропуску строку на
подачу апеляції як засудженим, так і його захисником.

В апеляції
захисника вказано на незаконність даної ухвали та необхідність її скасування. В
обгрунтування апеляції захисник послався на те, що суд зробив поспішні висновки
щодо часу отримання засудженим копії вироку, можливості ним своєчасного оскарження цього вироку та
щодо відсутності підстав для відновлення строку на подачу апеляції. Вважав, що
засуджений із поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження вироку.
Із змісту апеляції вбачається, що захисник просив ухвалу скасувати, відновити
засудженому строк на подачу апеляції, а справу повернути до суду першої
інстанції для виконання вимог ст. 351 КПК України.

В запереченнях
на апеляцію захисника прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, вказав на необґрунтованість даної апеляції. Вважав, що строк
на подачу апеляції засудженим пропущений без поважних причин в зв'язку із чим
суд дійшов до обгрунтованого висновку про відмову у задовленні його
клопотання про відновлення даного строку. Просив апеляцію захисника залишити без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Вислухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції, вважав, що суд дійшов до обгрунтованого висновку про
відхилення клопотань засудженого та його захисника про відновлення строку на
подачу апеляцій, просив апеляцію відхилити, а ухвалу суду залишити без змін,
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція захисника підлягає до задоволення.

У відповідності
до п.3 ч. 1 ст.367 КПК України наявність істотних порушень
кримінально-процесуального закону є підставою для скасування вироку чи
постанови.

Як убачається із
матеріалів справи, клопотання засудженого та його захисника розглядались суддею одноособово, який діяв від імені
суду. За результатами розгляду клопотань захисника та засудженого, суд постановив ухвалу. Однак
поза увагою суду залишилось те, що відповідно до вимог ст.ст. 32 і 273 КПК
України при одноособовому розгляді справи суддя, який діє від імені суду, виносить не ухвали, а постанови. На
думку колегії суддів, винесенням процесуального документу, який відповідно до
складу суду, що розглядав справу не підлягав винесенню, суд першої інстанції допустив порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

Із апеляцій
засудженого та захисника вбачається, що ними було заявлене клопотання про
відновлення строків на подачу апеляцій. Можливість відновлення даних строків
або відмови у їх відновленні передбачена ст. 353 КПК України. Проте, суд першої
інстанції, всупереч клопотанням засудженого і його захисника та в порушення
вимог ст. 353 КПК України, прийняв рішення про відмову засудженому і його
захиснику у продовженні строку на апеляційне оскарження вироку, допустивши тим
самим порушення вимог кримінально-процесуального закону та вийшовши за межі
вимог, які засуджений та його захисник поставили у своїх клопотаннях.

Із урахуванням
зазначених вище порушень вимог кримінально-процесуального закону, які колегія
суддів вважає істотними. ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської
області від 19 вересня 2007 року про розв"язання клопотань засудженого
ОСОБА_2 та його захисника не може визнаватись законною та обгрунтованою, а тому
вона підлягає скасуванню.

Оскільки наявні
у справі матеріали дають підстави для прийняття по суті рішення щодо заявлених
засудженим та його захисником клопотань про відновлення пропущених строків на
апеляційне оскарження вироку, колегія суддів, у відповідності до вимог п.2 ч.2
ст.366 КПК України, вважає за необхідне, постановити свою ухвалу.

Як убачається із
матеріалів справи як засудженим ОСОБА_2, так і його захисником - адвокатом
ОСОБА_1 пропущено встановлений ч.3 ст.349 КПК України строк на подачу апеляції
на вирок суду першої інстанції.

Колегія суддів
вважає, що поважних причин пропуску строку на подачу апеляції захисником
ОСОБА_1 не встановлено. Вступ захисника у справу після закінчення строків на
апе.ляційне оскарження вироку не може бути підставою для відновлення цих
строків. В зв'язку із викладеним колегія суддів вважає за необхідне відмовити
захиснику ОСОБА_1 у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року,
визнавши його апеляцію на даний вирок такою, що не підлягає розгляду.

Щодо клопотання
засудженого ОСОБА_2 про відновлення строку на подачу апеляції на цей самий
вирок, то колегія суддів приходить до висновку про наявність поважних причин
пропуску даного строку та необхідність його відновлення. При вирішенні даного
питання колегія суддів зважає на несвоєчасність вручення засудженому копії
вироку, несвоєчасність ознайомлення засудженого із матеріалами справи,
наявність його клопотань про вручення копії вироку із посиланням на можливість
пропуску строку на апеляційне оскарження та на ту обставину, що засуджений є
громадянином іншої держави і не у повній мірі володіє мовою, якою складена
значна кількість документів, що знаходяться у матеріалах справи. Сукупність
указаних обставин, на думку колегії суддів, вказує на поважність причин
пропуску засудженим строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 23
березня

. 2007 року. В
зв"язку із викладеним колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності
до вимог ст.90 та ч.4 ст. 353 КПК України, відновити засудженому ОСОБА_2
пропущений строк на апеляційне оскарження зазначеного вироку та повернути
справу до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 351 і 354 КПК
України щодо даної апеляції.

Керуючись ст.
365, 366, 382 КПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2007 року
про відмову у задовленні клопотань засудженого ОСОБА_2 та його захисника про
продовження строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року скасувати.

Постановити нову
ухвалу.

ОСОБА_2
відновити строк на подачу апеляції на вирок Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 23 березня 2007 року, визнавши цю апеляцію такою, що
підлягає розгляду.

Захиснику
ОСОБА_1 відмовити у відновленні пропущеного строку на подачу апеляції на вирок
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року,
визнавши цю апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Справу направити
до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог
ст.ст. 351, 354 КПК України щодо апеляції засудженого ОСОБА_2.