У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів за участю прокурора

Кузьменко О.Т., Кривенди О.В.
Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на вирок Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 липня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 4 жовтня 2005 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Луганська, громадянина України, раніше судимого:

- 24.02.2004
року за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.
75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 187 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 152 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 153 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 152 КК України на 5
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 5
років позбавлення волі, а відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків
ОСОБА_1 визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 4 жовтня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено, постановлено вважати
його засудженим по епізоду від 19 червня 2003 року за ст. 187 ч. 1 КК України
на 3 роки позбавлення волі; за ст. 152 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням
покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від
24 лютого 2004 року за ст. 186 ч. 2 КК України, ОСОБА_1 визначено 4 роки позбавлення
волі.

По епізоду від 10 квітня 2004 року
ОСОБА_1 призначено за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, за ст.
153 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі, за ст. 152 ч. 2 КК України 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно визначено 5 років 6 місяців позбавлення
волі.

В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним
у тому, що він 19 червня 2003 року о 9 год. 50 хв., знаходячись у лісосмузі,
розміщеної між кварталом 60 років Образованія СРСР та вул. Відродження в м.
Луганську, підійшов до ОСОБА_4 і приставивши до її горла викрутку вимагав, щоб
вона дістала із сумки гроші і віддала йому. ОСОБА_4 реально сприйнявши погрозу,
виконала вимоги ОСОБА_1 і передала йому гроші в сумі 45 грн. Після чого,
ОСОБА_1 із застосуванням фізичного насильства, відвів ОСОБА_4 вглиб лісосмуги
де приставивши до їй горла викрутку зґвалтував її, спричинивши при цьому
потерпілій легкі тілесні ушкодження.

10 квітня 2004 року о 21 год. 30 хв.
ОСОБА_1, знаходячись в районі буд. № 19 на кварталі Восточном в м. Луганську,
підійшов до ОСОБА_5, схвативши її за волосся і приставивши до горла невстановлений
на досудовому слідстві предмет, силоміць повів її на територію інтернату для
інвалідів на кварталі Восточном в м. Луганську, спричинивши потерпілій легкі
тілесні ушкодження. Знаходячись на території інтернату, ОСОБА_1 вимагав, щоб
ОСОБА_5 віддала йому гроші, пообіцявши не чіпати її і відпустити. ОСОБА_5
передала йому гроші в сумі 70 грн. Після чого ОСОБА_1, із застосуванням
насильства, зґвалтував потерпілу ОСОБА_5 та задовольнив з нею статеву
пристрасть неприродним способом.

За змістом касаційних скарг засуджений
ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2, просять перевірити постановлені щодо ОСОБА_1
судові рішення, оскільки вважають, що зазначені судові рішення є
необґрунтованими, незаконними, постановлені з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону. Вважають, що злочини за які засуджено
ОСОБА_1, останній не міг скоїти за станом свого здоров'я. Крім того ОСОБА_2 зазначає, що її та засудженого
ОСОБА_1 не було повідомлено про день та час розгляду справи в суді апеляційної
інстанції.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 наводить аналогічні доводи та зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих йому злочинів не доведена. Захисник також зазначає, що
апеляційний суд розглянув справу у відсутності засудженого та, крім того,
останнього не було ознайомлено із доповненням до апеляції прокурора. За змістом
скарги просить скасувати постановлені по справі судові рішення, а кримінальну
справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
міркування прокурора про залишення касаційних скарг без задоволення,
обговоривши їх доводи та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає,
що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції до початку розгляду справи в
апеляційному суді подав доповнення до апеляції, в якій ставив питання про
скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, у зв'язку із
неправильним призначенням ОСОБА_1 покарання.

Проте, в порушення вимог ст. 351 КПК України учасники
судового розгляду з даним доповненням ознайомлені не були.

Крім того, змінюючи вирок в частині призначення ОСОБА_1
покарання згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, апеляційна
інстанція допустила помилку.

З матеріалів справи видно, що вироком Жовтневого
районного суду м. Луганська від 24 лютого 2004 року ОСОБА_1 було засуджено за
ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі і на підставі ст.. 75 КК
України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням 2 роки.

Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від
відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій
справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить
відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок
виконується самостійно.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 4 жовтня
2005 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Кузьменко О.Т. Кривенда О.В.