Провадження № 11-кп/779/71/2015
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше тричі судимого, останній раз: 28.11.2013 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 місяців арешту, звільнений по відбуттю покарання, українця, громадянина України,-

засуджено: за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до шести місяців арешту, за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання шість місяців арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 08.12.2014 року.

Вирішено питання речових доказів відповідно ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна, повторно; а також винив таємне викрадення чужого майна повторно.

Так, ОСОБА_7 , будучи раніше судимий, 30.08.2014 року приблизно о 15.40 годині перебуваючи на речовому ринку, торгового ряду №42 по вулиці Новгородській в Івано-Франківську підійшов до торгового прилавка потерпілої ОСОБА_9 та з корисливих спонукань, діючи умисно без застосування фізичної сили відкрито викрав товарно-матеріальні цінності, а саме: босоніжки, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 240 гривень.

Також обвинувачений ОСОБА_7 12.09.2014 року по вулиці Мельничука в Івано-Франківську зайшов у приміщення ТзОВ «Альцесмт-Карпати», де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав дві одиниці ручного інструменту, а саме: кусачки вартістю 131 гривня 83 копійки та кусачки вартістю 70 гривень 73 копійки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання у вигляді громадських робіт, оскільки вважає, що дане покарання не відповідає тяжкості вчиненого та його особі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону при постановленні даного вироку суд дотримався, а тому доводи апелянта про порушення судом вимог ст. 65 КК України, колегія суддів вважає не обґрунтованими.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку, обґрунтований належно дослідженими доказами, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних досудовим слідством, належно досліджених та правильно оцінених в судовому засіданні доказах.

Вина, кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Суд правильно оцінив наявні у справі докази та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 вчинив напад відкрите викрадення чужого майна, повторно; а також винив таємне викрадення чужого майна повторно, тобто злочини, передбачені ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України, в тому числі пом`якшуючі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, та дані про його особу, внаслідок чого призначив йому покарання необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів, тобто, згідно санкцій ч.2ст. 185 та із застосуванням ст.69 за ч.2 ст.186 КК України.

Таке покарання слід вважати справедливим.

Доводи обвинуваченого про пом`якшення йому покарання не відповідає встановленим судом обставинам події, оскільки останній вчинив новий злочин вже будучи раніше судимим за вчинення аналогічних злочинів.

За наведених обставин, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року відносно нього,- без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2