ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

20 серпня 2014 року

м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ

у складі колегії:

головуючого Колесниченка В.М.,

суддів: Крижановського
В.Я., Слинька С.С.,

розглянувши у судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
судді Апеляційного суду Харківської
області від 11 липня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського
районного суду м. Харкова від 13
лютого 2013 року було відмовлено у
задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову
старшого слідчого прокуратури м.
Харкова від 21 грудня 2012 року про
закриття кримінального провадження
№0000020.

Ухвалою судді Апеляційного суду
Харківської області від 11 липня 2014
року у поновленні строку на апеляційне
оскарження було відмовлено, а
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане
судове рішення - повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про скасування ухвали судді
Апеляційного суду Харківської області
від 11 липня 2014 року, якою було повернуто
його апеляційну скаргу на ухвалу
слідчого судді. Обґрунтовуючи свої
вимоги, зазначає, що суд безпідставно
відмовив у поновленні строку
апеляційного оскарження з посиланням
на його участь у судовому засіданні 13
лютого 2014 року. На його думку,
процесуальний строк на оскарження
ухвали слідчого судді місцевого суду
було пропущено з поважних причин,
оскільки він хоча і брав участь року у
ході розгляду скарги на постанову
слідчого про закриття кримінального
провадження, однак був відсутній на
проголошенні судового рішення
слідчого судді. Вважає, що ці обставини
свідчать про поважність причин
пропуску строків на апеляційне
оскарження ухвали слідчого судді, а
вказана ухвала не була йому направлена
судом.

Проаналізувавши доводи касаційної
скарги, перевіривши надану до неї копію
судового рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що підстав для
відкриття касаційного провадження
немає.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України
апеляційна скарга на ухвалу слідчого
судді може бути подана протягом п'яти
днів з дня її оголошення. Відповідно до
ч. 3 указаної норми кримінального
процесуального закону, якщо ухвалу
суду або слідчого судді було
постановлено без виклику особи, яка її
оскаржує, або якщо вирок було ухвалено
без виклику особи, яка його оскаржує, в
порядку, передбаченому статтею 382 КПК
України, то строк апеляційного
оскарження для такої особи
обчислюється з дня отримання нею копії
судового рішення.

Поважними причинами пропуску строку на
оскарження судових рішень можуть бути
визнані обставини, які об'єктивно
перешкодили учаснику процесу вчасно
подати апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі не
заперечує, що він брав участь у
судовому засіданні суду першої
інстанції з розгляду його скарги на
постанову слідчого про закриття
кримінального провадження.

Апеляційний суд у своїй ухвалі
зазначив, що ОСОБА_1 був присутній при
розгляді скарги на постанову слідчого,
та установив, що апеляційна скарга була
подана після закінчення строку на
апеляційне оскарження через рік та
чотири місяці після ухвалення рішення
слідчого судді. При цьому, апеляційний
суд зазначив, що факт відсутності
ОСОБА_1 на проголошенні судового
рішення на перебіг процесуальних
строків не впливає.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 306 КПК
України скарги на рішення, дії чи
бездіяльність слідчого чи прокурора
розглядаються слідчим суддею
місцевого суду згідно з правилами
судового розгляду, передбаченими
статтями 318-380 КПК України. За змістом
норм кримінального процесуального
закону, що регламентують порядок
судового розгляду, вихід суду до
нарадчої кімнати, ухвалення та
проголошення судового рішення є
завершальним етапом судового розгляду.

На думку колегії суддів, доводи
скаржника про наявність підстав для
поновлення строку на апеляційне
оскарження у зв'язку з тим, що він
покинув залу суду після виходу суду до
нарадчої кімнати, навіть якщо така
обставина мала б місце, не свідчить про
поважність причин пропуску строку на
апеляційне оскарження, оскільки він
брав участь у судовому засіданні з
розгляду скарги на постанову слідчого,
та знав про дату і час проголошення
ухвали слідчого судді, що не
перешкоджало йому вчасно звернутися
до суду за отриманням копії
відповідного судового рішення та в
межах визначеного законом строку на
апеляційне оскарження подати
апеляційну скаргу.

Одночасно, у касаційній скарзі не
зазначається про те, що ОСОБА_1
порушував перед судом питання про
відкладення розгляду провадження за
його скаргою.

Таким чином, обґрунтування скаржника
про те, що апеляційний суд не взяв до
уваги докази поважності причини
пропуску строку апеляційного
оскарження є безпідставними.

За таких обставин доводи касаційної
скарги ОСОБА_1 не свідчать про
наявність об'єктивних перешкод для
реалізації права на апеляційне
оскарження судового рішення протягом
строку, встановленого КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України
суд касаційної інстанції постановляє
ухвалу про відмову у відкритті
касаційного провадження, якщо з
касаційної скарги, наданих до неї
судових рішень та інших документів
убачається, що підстав для задоволення
скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу судді Апеляційного
суду Харківської області від 11
липня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

В.М. Колесниченко В.Я. Крижановський С.С.
Слинько