Справа № 467/542/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2014 року Арбузинський районний суд

Миколаївській області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Виноградний Яр, Арбузинського району,
Миколаївської області, українця, громадянина України,

не працюючого, одруженого, зареєстрованого

по

АДРЕСА_1 та проживаючого по

АДРЕСА_2 ,

в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 31 березня 2014 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що о 18 -00 год., 16 лютого 2014 року в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 удар кулаком руки в область обличчя, після якого ОСОБА_6 впав на землю.

Після цього ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 два удари кулаком по обличчю та один удар коліном в область обличчя, заподіявши при цьому йому тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої шелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

26 березня 2014 року під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України укладено угоду про примирення, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вищезазначеному діянні, сторонами визнано, що обставини події слідством встановлені правильно та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати потерпілому ОСОБА_4 завдану шкоду в сумі З 000 грн. на проведення медичного огляду та лікування, оплата проїзду до лікарні і назад, а також компенсація за тимчасову втрату працездатності, компенсація моральної шкоди, протягом 30 днів з моменту набрання вироком законної сили; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Враховуючи, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 уклали угоду про примирення, підписали її, претензії матеріального характеру відсутні, ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: -не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання, суд розглянув справу відповідно до положень ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені пунктом 1 частини четвертої ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов не заявлений, судових витрат по справі не має, речові докази відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 26 березня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання,

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення копії вироку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1