УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Хруняка
Є.В.,

суддів Ладики
Я.І., Гриновецького Б.М.,

з
участю: прокурора Журавльова
Є.Є.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши
15 січня 2008 року у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції
на вирок Надвірнянського районного суду від 22 жовтня 2007
року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українець,
громадянин України, уродженець с. Пнів Надвірнянського району, мешканець м.
Надвірна, Івано-Франківської області, одружений, на утриманні має одну
неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, працює інспектором
Надвірнянського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції
Державного управління з питань виконання покарань в Івано-Франківській області,
раніше не судимий, -

Справа №11-7/2008р. Головуючий
у І інстанції Безбородько В.А.

Категорія
ст. 364 ч.3 КК
України Доповідач
Хруняк Є.В.

2

засуджений за ст. 364 ч.3 КК України
на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах
на 1 рік; за
ст. 366 ч.1 КК
України на 1 рік 6 місяців
обмеження волі. Згідно ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено йому покарання 5
років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних
органах на 1 рік 6 місяців. На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання
з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Також на нього
покладено певні обов"язки передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено питання
про речові докази.

Запобіжний захід
йому - підписку
про невиїзд, залишено без зміни.

За вироком
ОСОБА_1. визнаний винним та засуджений за таких обставин.

28.09.2005 року до
Надвірнянського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції із
Надвірнянського районного суду надійшов вирок від 8.09.2005 року на
засудженого ОСОБА_2за ст. 296
ч.2 КК України з призначенням покарання у вигляді обмеження волі терміном
на 1 рік 6 місяців.
Відповідно за вищевказаного вироку, ОСОБА_2. на підставі ст. 75 КК України було
звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та на
підставі в ст. 76 КК України на нього покладено певні обов"язки, в тому
числі, і невиїзд за межі проживання без дозволу органу КВІ та повідомляти
органу КВІ про зміну місця проживання, періодично з"являтися один раз в
місяць для реєстрації в органах кримінально-виконавчої інспекції.

На
початку жовтня 2005 року ОСОБА_2., щодо якого відповідно до вироку від
08.09.2005 року був встановлений порядок реєстрації в Надвірнянському
міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції, бажаючи виїхати на
сезонні роботи за межі України, звернувся до начальника відділу
кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_1 з проханням дозволити виїзд до
Російської Федерації та проходити реєстрацію від його імені матері ОСОБА_3.

ОСОБА_1.,
будучи працівником правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим
становищем, дозволив засудженому ОСОБА_2.
покинути територію України та, на прохання останнього, погодився надавати
листок реєстрації із особової справи ОСОБА_2. № 74/2005 для підпису матері
ОСОБА_2. ОСОБА_3.

Протягом
жовтня 2005 року - березня 2006 року ОСОБА_1. надавав ОСОБА_3. для підпису
листок реєстрації із особової справи ОСОБА_2., в якому вона незаконно
підписувалась від імені сина.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, ОСОБА_1., з метою виправлення недоліків та помилок в
роботі, бажаючи приховати факт відсутності ОСОБА_2. на

3

території
України, який повернувся в Україну 07.01.2007 року, та невиконання останнім обов'язку щодо
періодичної реєстрації, 09.01.2007 року вніс в
листок реєстрації особової справи ОСОБА_2.
відомості про свою посаду, прізвище
та дату реєстрації від 21.04., 19.05.,
15.09., 20.10., 17.11.2006 року, а також використовуючи свої повноваження
колишнього начальника Надвірнянського MP ВКВІ, дав вказівку інспектору ОСОБА_4. , яка не усвідомлювала дій ОСОБА_1, внести від імені аналогічні записи від
16.06., 27.07., 18.08,
15.12.2006 року після чого надав листок реєстрації для підпису
ОСОБА_2., який особисто підписав.

Цього ж
дня ОСОБА_1. склав та скріпив своїм підписом пояснення від 21.06.2006 року про ніби-то
перебування ОСОБА_2. по місцю
свого проживання в с. Стримба Надвірнянського
району, яке останній підписав.

Не
погоджуючись з вироком, засуджений
ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій просить
вирок скасувати, а справу закрити, мотивує тим,
що він будь-яких неправомірних дій не вчиняв, оскільки в той час був на лікарняному.

Прокурор
в своїй апеляції не оспорюючи кваліфікації злочинних дій ОСОБА_1, просить вирок скасувати і призначити
останньому більш суворе покарання, а у
змінах до попередньої апеляції просить вирок скасувати і справу направити на
новий судовий розгляд.

Крім того
вважає, що суд неправильно визначив йому
додаткове покарання.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою
апеляцію, прокурора, який вважав,
що вирок слід скасувати і справу направити на новий судовий
розгляд, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а прокурора
частково.

Як
вбачається із показань засудженого ОСОБА_1,
він працював з 1999
року по 29.12.2005 року на
посаді начальника, а з 29.12.2005 року по 01.03.2007 року на посаді
інспектора Надвірнянського міжрайонного відділу кримінальо-виконавчої
інспекції. В квітні та травні 2006
року до нього приходила мати засудженого ОСОБА_2.,
яка повідомляла,
що її син на лікарняному. В січні 2007
року до Надвірнянського МРВ КВІ прийшов ОСОБА_2.,
який в його присутності розписався за місяці, коли не приходив на реєстрацію.

Свідок
ОСОБА_2. пояснював, що ОСОБА_1. дозволив йому виїхати на
заробітки в Росію в час іспитового строку. Також ОСОБА_1. погодився, щоб його мати приходила в МРВ КВІ і
відмічалась за нього, що вона і робила.
Приїхавши 09.01.2007 року він
прийшов до ОСОБА_1 і у його присутності підписувався в листку реєстрації. За 21.10., 18.11.,
16.12. 2005 року та 20.01., 18.02.,
17.03 2006 року в листку реєстрації,
за згодою ОСОБА_1, підписи
ставила його мама.

4

Пояснення
від 21.04.2006 року він
підписував 09.01.2007 року,
яке йому надавав ОСОБА_1. Він спілкувався тільки з ОСОБА_1., з іншими
працівниками КВІ він не спілкувався, вони йому не давали підписувати будь-які
документи.

Свідок
ОСОБА_3. пояснювала, що в жовтні 2005
року вона попросила ОСОБА_1 не подавати в розшук сина, оскільки він
перебуває за кордоном, і запропонувала йому розписуватись за сина; відмічатись
кожного дня, коли необхідно з"являтися кожної третьої п"ятниці місяця
до ОСОБА_1 Вона розписувалася за сина у документах, і спілкувалась тільки з
ОСОБА_1.

Свідки
ОСОБА_4. (ОСОБА_4) і ОСОБА_5. пояснювала, що вони ні з ким із працівників
відділу КВІ не мали домовленості з приводу підроблення листка реєстрації ОСОБА_2.

З
урахуванням наведеного та доказів, які є в матеріалах справи, і яким суд дав
належну оцінку, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1. обгрунтовано засуджений за
зловживання владою та службовим становищем та службове підроблення, і суд
правильно кваліфікував його дії за ст. ст. 364 ч.3, 366
ч.1 КК України.

Покарання
ОСОБА_1. призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Твердження
ОСОБА_1 в апеляції про те, що його необгрунтовано засуджено, є безпідставне і
спростовується наведеними у вироку доказами.

Колегія
суддів погоджується із змінами до апеляції прокурора і вважає, що суд першої
інстанції не конкретизував, яке саме ОСОБА_1 позбавлено право займати посади.

Відповідно
до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року „Про практику
призначення судом кримінального покарання", з наступними змінами і
доповненнями, рішення суду про позбавлення винної особи права обіймати певні
посади або займатися певною діяльністю, має бути чітко сформульовані.

Як
вбачається із вироку, ці вимоги судом першої інстанції не виконані, а тому, в
цій частині апеляція прокурора підлягає задоволення.

Щодо
скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 367 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції у зміненому вигляді, задовольнити
частково.

5

Вирок
Надвірнянського районного суду від 22
жовтня 2007 року
відносно засудженого ОСОБА_1 змінити, позбавивши його права займати посади в
правоохоронних органах, пов"язаних з функцією представника влади на 1 рік 6 місяців. В решті
вирок залишити без зміни.