Справа № 11-469/2007рік Головуючий в 1-інстанці ї- Фурик Ю.П.
Категорія cm.cm.187 ч.4,121 ч.2 КК України Доповідач - Курдзіль В. Й.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2007 року липня місяця 17 дня
судова палата у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у
складі:

. головуючого судді - Шершуна В.В. суддів;-
Курдзіля В.Й., Бойко Л.В. з участю прокурора - Драча І.В. секретаря Інжиєвської
Ю.А. потерпілої ОСОБА_3.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місткі Хмельницькому кримінальну справу за, апеляціями:
засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на вирок Хмельницького міськрайонного суду від
10 травня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженку та мешканку АДРЕСА_1, українку, громадянку України, з середньою освітою, одружену, на
утриманні одна неповнолітня дитина, працює прибиральницею в ЗАТ
„Октант", раніше не судиму.

засуджено: - за ст. 187 ч.4 КК
України на 12 років позбавлення волі із конфіскацією належного їй майна; за ст.
121 ч.2 КК України на 10 років позбавлення волі, а на -підставі ст. 70
КК України, остаточно,
на 12 років
позбавлення волі із конфіскацією належного їй майна.

ОСОБА_1.
утримується під вартою з 20 грудня 2006 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженку м.

Хмельницького, мешканку
с Слобідка
Ярмолинецького району Хмельницької

області,
українку, громадянку України з середньою освітою, не працюючу, не

одружену, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судиму,

засуджено: - за
ст. 187 ч.4 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією

належного їм
майна; за ст. 121 ч.2 КК України на 10 років позбавлення волі, а на підставі

ст. 70
КК„України, остаточно, на 11 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй

майна.

ОСОБА_2. утримується під вартою з 26 грудня 2006 року.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на користь:

- ОСОБА_3. 1845 грн. матеріального збитку
солідарно,

ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. по 40000 грн. на кожного, моральної шкоди, солідарно.

- НДЕКЦ при УМВС у Хмельницькій області по 211
грн. 85 коп. з кожної за

проведення дактилоскопічної та по 46 грн. 20 коп. товарознавчої експертиз.

. В стягненні матеріальної шкоди на користь ОСОБА_4. відмовлено.

Питання про речові докази вирішено на підставі ст.81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1та ОСОБА_2. засуджено за те, що 20 грудня 2006 року
близько 2 години,
вони самовільно зайшли до
квартири АДРЕСА_1,

2

вчинили напад на ОСОБА_5., спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для
життя в момент заподіяння та відкрито заволоділи
належним Шостацькому майном на загальну суму 1005 грн.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5. помер на місці злочину.

За змістом апеляції ОСОБА_2. вона не мала на меті вбивати ОСОБА_5., а лише разом з ОСОБА_1. намагалися захистити ОСОБА_6.,
з якою він влаштував суперечку, тому нанесла
йому декілька ударів в бік. Апелянт також зазначає, що сама ОСОБА_6. наносила йому удари пляшкою по голові та ногах.

Апелянт просить врахувати, що у неї
на утриманні перебуває дитина.

Умислу на заволодіння майном у них не було, а також на думку апелянта у вироку безпідставно зазначено, що в той день вона
знаходилась у стані алкогольного сп'яніння.

Засуджена ОСОБА_1. в своїй апеляції просить вирок скасувати, справу закрити. Зазначає, що ОСОБА_5. вона не вбивала, а
зізнавальні покази під час досудового слідства давала під
моральним тиском працівників міліції. Апелянт вважає, що її вина у вбивстві потерпілого не доведена, а злочин вона вчинила під
впливом негативних обставин особистого життя.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора,
потерпілої на заперечення, засуджених на
підтримання апеляцій, вивчивши матеріали справи та наведені доводи, колегія
суддів вважає апеляції такими, що підлягають до часткового задоволення.,
а вирок зміні з наступних підстав.

Ст. 367 ч. 1 п.2 КПК України установлено, що однією з підстав для зміни
вироку є невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Як зазначено у вироку ОСОБА_1. та ОСОБА_2. саме з метою заволодіння майном,
самовільно зайшли до квартири, напали на ОСОБА_5., побили його, заподіявши
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Під час нападу вони відкрито заволоділи належними потерпілому телефонним апаратом, вартістю 50 грн., курткою на пуху, вартістю 120
грн., шкіряною курткою, вартістю 400 грн., курткою за 100 грн., сорочкою за 50
грн., подушкою за 50 грн., підодіяльником за 20 грн.,
наволочкою за 15 грн., трьома табуретками вартістю 200 грн., а всього
на 1005 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що таке формулювання обвинувачення не відповідає
дійсним обставинам справи.

Так, з показань свідка - очевидця ОСОБА_6. вбачається, що вони співмешкали
з ОСОБА_5. і проживали у його АДРЕСА_1, стосунки між
ними були добрі.

Близько 1 години 20 грудня 2007 року у стіну квартири хтось постукав і ОСОБА_5.
пішов відчиняти двері.

Зразу ж після цього почулися лайка,
звуки ударів і стогін потерпілого.

Свідок вибігла у коридор і побачила, що ОСОБА_5. лежить, а його б'ють ОСОБА_1.
та ОСОБА_2.

Після цього вони у квартирі
продовжили побиття.

Свідок просила їх припинити це, за
що ОСОБА_1. вдарила і її по обличчю.

Тоді свідок вибігла у коридор і стала стукати у двері сусідів з проханнями допомогти.

Проте, ОСОБА_1. наказала їй зайти в
квартиру, пригрозивши вбивством ОСОБА_5.

3

Побиття і знущання тривало. ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стрибали на груди, ставали ногами на шию, сильно били потерпілого по
статевих органах. ОСОБА_1. розбила скляну пляшку йому на
голові, справляла природні потреби на обличчя. ОСОБА_2. також його била по голові, тулубу, статевих органах, ногах.

ОСОБА_1. запихала потерпілому сторонній предмет в анальний отвір, а ОСОБА_2. тримала йому
при цьому ноги.

Під ранок ОСОБА_1. та ОСОБА_2. взяли перераховані речі потерпілого
і пішли до ОСОБА_1.

Йти з ними наказали і ОСОБА_6. Вона
їх побоювалась, а тому підкорилася.

Згодом обманним шляхом свідок залишила квартиру ОСОБА_1., прийшла до потерпілого, який перебував у поганому стані і
зателефонувала його матері.

З показань свідка ОСОБА_7. вбачається , що в ніч з 19 на 20 грудня 2006 року він чув у коридорі крики, гамір, а згодом хтось
дзвонив у його квартиру, проте, він не виходив.

З показань свідка ОСОБА_8., вбачається, що увечері 19 грудня
2006 року він перебував у квартирі ОСОБА_1., де
присутні вживали спиртне.

Близько 23 год. 30 хв. на виклик, у квартиру прийшли
працівники міліції, які відправили його додому, а ОСОБА_1.
запропонували пройти у Зарічанський райвідділ
міліції. Вранці 20 грудня 2006 року близько 8 год. він прийшов до ОСОБА_1. ремонтувати телевізор і в її
квартирі виявив речі належні ОСОБА_5.

Близько 18 год. від працівників міліції йому стало
відомо, що ОСОБА_5. загинув.

З показань потерпілої ОСОБА_3. вбачається, що її син ОСОБА_5. останній
час підтримував стосунки з ОСОБА_6.

Увечері 19 грудня 2006 року син приходив до неї, привітав із святом і
близько 23 год. пішов. Близько 1-ї год. син телефонував її і повідомив, що вони вже вкладаються спати. Близько 9 год. 20 грудня 2006 року до неї
зателефонувала ОСОБА_6. і повідомили, що ОСОБА_5. побили.

Коли потерпіла прийшла у квартиру сина то побачила його у крові, розгардіяш,
побитий посуд. Окрім того, зникли належні йому
куртки, сорочка, телефон, табуретки, постільна білизна.

Показання аналогічного змісту дав
потерпілий ОСОБА_4 Окрім того, під час прибирання у
квартирі, він знайшов металеву трубку та поламану кухонну лопатку.

За даними протоколу огляду місця події від 20 грудня 2006 року на трупі ОСОБА_5. виявлено чисельні тілесні ушкодження, у квартирі
безладдя.

У квартирі ОСОБА_1. виявлено майно належне потерпілому ОСОБА_5., що підтверджено даними відповідного протоколу огляду
місця події від 20 грудня 2006 року.

(а.с. 37)

За даними висновку судово - медичної
експертизи від 19 січня 2007 року у ОСОБА_5.
виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден грудної клітини, крововиливів підборіддя, підключичної ділянки, грудної
клітини, бокової поверхні шиї, ділянок реберних дуг, крововиливів м'язів
бокової поверхні шиї, згинального перелому під'язикової кістки з крововиливом навколо перелому, крововилив в корінь
язика та грушоподібну кишеню, переломів 2-9
ребер з крововиливами навколо переломів, які відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент
спричинення, які

4

викликали гостре порушення дихання і перебувають у
прямому причинному зв'язку із настанням його смерті.

Причиною смерті
ОСОБА_5. є механічна асфіксія через стиснення органів шиї та грудної клітини.

Сама засуджена ОСОБА_1. винною себе у побитті ОСОБА_5.. визнала частково
і пояснила, що коли вони з ОСОБА_2. зайшли у квартиру , потерпілий і ОСОБА_6.
почали сперечатися

Тоді, вона і ОСОБА_2. вирішили захистити
ОСОБА_6. та почали бити ОСОБА_5.

Били в обличчя, по тулубу, в пах,
пляшкою по голові.

Після цього
зібралися йти до неї додому і при цьому забрали з собою постільну білизну, інші
речі. ОСОБА_2. взяла
собі телефон. Ці речі з ними переносила і ОСОБА_6.

Засуджена ОСОБА_2. також визнала
вину частково і пояснила, що разом з ОСОБА_1
приймала участь у побитті потерпілого через неприязнь до нього.

Після цього вони
забрали з квартири речі потерпілого, які вони перенесли до квартири ОСОБА_1.

Засуджені
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стверджували,
що попередньої змови на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_5. і заподіяння
йому тілесних ушкоджень між ними не було, а умисел на заволодіння майном виник
після побиття потерпілого.

Ці обставини
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підтвердили
і під час відтворення обставин події

(ас. 140-141, 144-145).

Таким чином, з наведених доказів вбачається, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. саме на
грунті неприязних стосунків побили потерпілого, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, а не з
корисливих мотивів.

Про це зокрема
свідчить характер і обставини побиття та заподіяння тілесних ушкоджень, які містять у собі елементи знущання,
приниження потерпілого.

В зв'язку з цим
колегія суддів вважає кваліфікацію їхніх дій за ст. 187 ч.4 КК України, неправильною, оскільки така не
відповідає дійсним обставинам справи.

Самі засуджені
стверджували, що умисел на заволодіння майном потерпілого у них виник уже після
його побиття.

Ці твердження ні
органом слідства, ні органом обвинувачення в судовому засіданні не спростовані.

Навпаки, свідок
- очевидець ОСОБА_6. підтвердила, що під час побиття потерпілого ОСОБА_1. та ОСОБА_2. будь - яких
вимог щодо передачі майна їм не висловлювали, а лише після того як він отримав
тілесні ушкодження вирішили заволодіти
майном, що і було здійснено відкрито у її присутності.

В зв'язку з цим
їхні дії у цій частині обвинувачення підлягають перекваліфікації з ст. 187 ч.4 КК України на ст. 186 ч.2 КК
України, як грабіж вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів
також вважає, що факт незаконного проникнення у житло не знайшов свого
підтвердження, оскільки засуджені і потерпілий були знайомі між собою і останній по суті на їхнє прохання сам
впустив їх у квартиру.

Покарання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за ст. 121 ч.2 КК України
призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх
обставин справи у тому числі на які є посилання у апеляціях.

5

В зв'язку з перекваліфікацією їхніх дій необхідно призначити покарання у межах
санкції ст. 186 ч.2 КК України.

Що ж стосується доводів апеляції ОСОБА_2. про відсутність умислу на вбивство потерпілого, то у вчиненні вбивства вона не
обвинувачувалася.

Проте, наведені докази свідчать про заподіяння нею разом з ОСОБА_1. тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть
потерпілого.

Факт же вживання нею спиртного перед скоєнням злочинів підтвердив, зокрема,
свідок ОСОБА_8.

ОСОБА_8 твердження ОСОБА_2. про те, що і ОСОБА_6. нанесла удар потерпілому пляшкою по голові, оскільки це не випливає з
характеру стосунків між цими особами і об'єктивними доказами не підтверджено.

ОСОБА_8 доводи апеляції ОСОБА_1. про недоведеність її вини у заподіянні смерті потерпілому, оскільки вони спростовані
наведеними доказами, зокрема показаннями свідка -
очевидця ОСОБА_6., ОСОБА_2., фактом виявлення у її квартирі речей належних ОСОБА_5., її власними показаннями під час досудового
і судового слідства.

Дані про те, що під час досудового слідства свої показання ОСОБА_1. давала внаслідок застосування незаконних методів з матеріалів
справи не вбачаються.

Так, вона детально описала подробиці побиття ОСОБА_5., виклавши мотиви цьому, вказала місце переховування викрадених
речей, які там і були виявлені.

Свої показання засуджена підтвердила в присутності незацікавлених у
вирішенні справи осіб: понятих, судово - медичного
експерта, експерта криміналіста під час відтворення обставин події.

Ці показання по суті не відрізнялися від показань даних ОСОБА_1. у судовому
засіданні.

Дані про те, що ОСОБА_1. злочини вчинила внаслідок збігу негативних обставин
особистого життя з матеріалів справи не вбачаються.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляції засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2007 року щодо ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1., ОСОБА_2. з ст. 187 ч.4 КК України на ст.186
ч.2КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ст. 186 ч. 2 КК України - 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.2, 186 ч.2 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1. - 10 років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_2покарання за ст.
186 ч.2 КК України -5 років позбавлення волі.

6

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів
передбачених ст. ст. 121 ч.2, 186 ч.2 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2. - 10 років
позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без
зміни.