Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/24/15, провадження під час досудового розслідування № 0006700 по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, працюючого не офіційно, освіта середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, дітей не має, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 121 та ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
14 вересня 2014 року, у вечірній час, перебуваючи по АДРЕСА_3 , особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), будучи ображеним на ОСОБА_9 за те, що останній спричинив його матері тілесні ушкодження, вирішив йому помститись.
Так, на ґрунті особистої неприязності у нього виник умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, для цього він звернувся до ОСОБА_8 за допомогою у реалізації його плану щодо помсти ОСОБА_9 , на що останній погодився.
Після цього, 14 вересня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_8 , маючи, умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , заздалегідь взявши із собою дерев`яні бити для нанесення тілесних ушкоджень, прибули до квартири АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, відносно якої матеріали виділено в кореме провадження, разом із ОСОБА_8 , зайшли до вищевказаної квартири, де на той час в кімнаті знаходився ОСОБА_9 .. Після чого, вказана особа разом із ОСОБА_8 дерев`яними битами, які принесли із собою, умисно почали наносити удари ОСОБА_9 в область голови та тіла, в результаті чого заподіяли ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, в наслідок яких 16.09.2014 року останній помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.
Відповідно до висновку судо-медичної експертизи №2329/2 від 02 грудня 2014 року під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , виявлено наступні ушкодження:
А) відкрита черепно-мозкова травма-забійна рана над голівкою правої брови, забійна рана в лобній ділянці ближче до центру, садна на кінчику носа, синець в ділянці підборіддя, садно в ділянці лівого тім`яного горба, садно в потиличній ділянці по центру, синець в лобній ділянці ліворуч; крововиливи у м`які покриви волосяної частини голови в лобній ділянці ліворуч, тім`яній ділянці та по центру, в потиличній ділянці; перелом лобної кісти ліворуч, відповідно рані на голові з переходом його в передню черепну на верхню стійку лівої очниці, розповсюджений крововилив під м`яку мозкову оболонку лівої лобної долі, крововилив у шлуночки головного мозку; набряк-набухання тканини головного мозку.
Б) синець по задньо-зовнішній поверхні правого плеча з просвітленням в центрі, синець по задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній його третинах, синець на тильній поверхні правої кисті з переходом на великий палець, по зовнішній поверхні правого колінного суглобу розташований синець з вираженою набряклістю ділянки колінна та гомілки, по передній поверхні правої гомілки з забійною раною на його тлі по передньому краю великогомілкової кістки; по передній поверхні лівої гомілки розташований синець з саднами; синець в ділянці внутрішньої кісточки лівої гомілки; синець на великому пальці лівої стопи; синець на передній поверхні лівого колінного суглоба з просвітленням в центральній частині; закритий скалковий перелом голівки правої малогомілкової кістки; закритий перелом нижнього кінця правої стегнової кістки; закритий перелом правого наколінника; крововилив у правий колінний суглоб; закритий уламковий -перелом правої ліктьової кістки.
Смерть ОСОБА_9 настала від множинних закритих переломів кісток кінцівок (перелом правої малогомілкової кістки, перелом правої стегнової кістки, перелом правого наколінника, перелом правої ліктьової кістки), які ускладнилися жировою емболією судин великого та малого кола кровообігу та шоком. Така причина смерті підтверджує наявність множинних ушкоджень, що викладені в описовій частині Висновку, перерозподілом кровотоку в нирках, морфологічними ознаками респіраторного дистресс-синдрому в легенях.
Зазначені множинні переломи кісток кінцівок (перелом правої малогомілкової кістки, перелом правої стегнової кістки, перелом правого наколінника, перелом правої ліктьової кістки), які ускладнилися жировою емболією судин великого та малого кола кровообігу та шоком мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Між наявними множинними переломами кісток кінцівок та настанням смерті є прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.
Наявна відкрито черепно-мозкова травма у вигляді ран, саден, синців на голові, перелому лобної кістки, крововиливів у м`які тканини волосяної частини голови, крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання тканини головного мозку має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.
Характер наявних ушкоджень вказують на утворення черепно-мозкової травми, переломів кісток, множинних синців у ОСОБА_9 в результаті не менше як двадцяти ударів тупим циліндричним предметом, а також предметом з обмеженою поверхнею контакту (рукою, ногою) і могла утворитися 14 вересня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин. Всі наявні ушкодження наносились у короткий проміжок часу, встановити послідовність їх спричинення не є можливим.
Утворення наявних ушкоджень у ОСОБА_9 в результаті його
падіння з вертикального положення (положення стоячи) виключається.
Крім цього, ОСОБА_8 , 09.10.2014 року разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи біля продуктового магазину по вулиці Галицькій, 13 в м. Києві, звернув свою увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , в якого побачив під час розрахунку за спиртні напої у магазині гаманець з грошима, який останній помістив до лівої кишені своїх джинсів, в які був одягнений, та в нього, разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, виник умисел на їх відкрите викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, розподіливши між собою ролі, а саме: невстановлена досудовим розслідуванням особа повинна була відвести потерпілого в бік, під приводом розмови та шляхом нанесення удару дезорієнтувати потерпілого, а ОСОБА_8 в свою чергу, перевірити наявність в останнього майна, яким в подальшому заволодіти.
В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи згідно розприділених ролей, під приводом розмови відвела ОСОБА_6 в сторону за вищевказаний магазин, де застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесла один удар в обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_8 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наносячи близько трьох ударів кулаками по обличчю потерпілого та заламуючи ліву руку останнього за спиною, відкрито викрав з лівої кишені джинсів ОСОБА_6 , в які той був одягнений, гаманець із грошима в сумі 1800 грн.00 коп. та 1000 російських рублів, які згідно курсу НБУ станом на 09 жовтня 2014 року становили - 342 грн. 00 коп. Невстановлена досудовим розслідуванням особа в цей час, наносячи близько двох ударів кулаками по тілу потерпілого та заламуючи праву руку останнього за спиною, відкрито викрала з правої кишені джинсів ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокіа С300», вартістю 550 гривень.
Після цього вони з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому збитки на суму 2692 гривні і викраденим розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні по результатах судового розгляду ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав у повному обсязі та дав показання, у вечері 14.09.2014 року він чекав свою дівчину по АДРЕСА_3 . У вікно побачив як ОСОБА_10 зі свого будинку вийшов на вулицю.
Він також підійшов до своїх знайомих, які пербували біля будинку. ОСОБА_10 повідомив, що його маму побили і йому потрібна допомога, щоб вирішити це питання з ОСОБА_9 . Знайомі ОСОБА_10 поросили, щоб він їх підвіз. Всього було 5 людей, а саме, він, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , його дівчина ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 на прізвисько « ОСОБА_15 ». Він машину припаркував біля невеликого приміщення на проспекті Свободи, 16. Дівчина ОСОБА_13 залишилась на вулиці, а всі інші зайшли до під"їзду за адресою м. Київ, проспекту Свободи, 16. ОСОБА_10 постукав до кв. АДРЕСА_5 , де жив ОСОБА_9 . Двері відчинила ОСОБА_16 , яка була в нетверезому стані, у якої ОСОБА_10 запитав, де ОСОБА_9 . Вона повідомила, що той лежить в кімнаті в нетверезому стані. Він запитував у ОСОБА_16 , як і коли побили матір ОСОБА_10 і та повідомила, що її побили за прохання дати їй горілки і що ОСОБА_9 також її бив. Коли він вийшов з кухні, то побачив в руках ОСОБА_10 палицю довжиною до 60 см. Він говорив ОСОБА_10 , щоб не бив ОСОБА_9 , але той не слухав і продовжував його бити. В цей же час до квартири зайшли два незнайомі чоловіки. Він не бачив в квартирі крові, але обличя потерпілого було вздуте від ударів. Після того, як ОСОБА_17 закінчив бити ОСОБА_9 , той вже не вставав. Потім вони вийшли всі разом на вулицю. Він сказав ОСОБА_16 , щоб вона пішла подивилась як себе почуває ОСОБА_9 . Згодом вони викликали швидку допомогу та всі поїхали у своїм справам. Наступного дня він дізнався, що ОСОБА_10 затримали, а згодом затримали ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Мати ОСОБА_17 повідомила ОСОБА_11 , що ОСОБА_9 помер в лікарні. Він категорично наполягає на тому, що ніякої участі у побитті ОСОБА_9 не брав, а вважає, що під час досудового розслідування ОСОБА_10 і ОСОБА_11 його оговорили під тиском працівників міліції. Під тиском працівників міліції оговорює його і свідок ОСОБА_16 .
Участі в пограбуванні ОСОБА_6 09.10.2014 року о 23 годині 30 хвилин по вулиці Галицькій, 13 у місті Києві він не брав. В цей час перебував в іншому місці. Наполягає на тому, що потерпілий про його участь у пограбуванні говорить неправду, причину оговору пояснити не може.
Потерпіла ОСОБА_7 дала суду показання, що ОСОБА_9 її двоюрідний брат, який проживав окремо. Вона лише періодично з ним спілкувалась. Він працював вантажником. Їй зателефонували сусіди і повідомили, що її брата забрали до лікарні після побиття. По телефону в лікарні їй повідомили, що брат помер. Колись брат лікувався від алкогольної залежності і після цього він більше спиртним не зловживав. Однак, згодом у нього з`явилась якась жінка і він знову запив. З обвинуваченим ОСОБА_8 вона не знайома, обставин побиття брата не знає.
Потерпілий ОСОБА_6 дав суду показання, що 09 жовтня 2014 року він по вулиці Галицькій у місті Києві зайшов до магазину купити пива. Біля магазину була компанія чоловіків, серед яких був ОСОБА_8 . Вони розпивали горілку і запропонували йому випити разом з ними. Спочатку він відмовлявся, але потім погодився. Потім він пішов купити в магазин ще спиртного, при цьому підозрюючи, що його можуть пограбувати, хотів гроші в сумі 1800 гривень і однієї тисячі російських ріблів залишити у продавця магазину. Після розпиття спиртного ОСОБА_8 ще раз ходив з ним до магазину додатково купити спиртного. Потім знайомий ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_18 сказав відійти поговорити. Під час того як вони йшли, він побачив, що позаду йде ОСОБА_8 , який підійшов і вдарив його по обличчю з лівого боку. Після цього заламав руку та з кишені забрав у нього гаманець, в якому було 1800 гривень і 1000 російських ріблів. А ОСОБА_18 забрав телефон. Корпус телефону був червоного кольору, а задня кришка була сріблястого кольору. Свої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі. Викрадені гроші лежали в нього окремо, тому він наполягає, що саме ця сума була вирадена, а спиртні напої він купляв на інші гроші, які лежали окремо.
Під час впізнання по фотокартках, які були прошиті, він одразу впізнав ОСОБА_8 як особу, яка його пограбувала. Він категорично наполягає, що саме ОСОБА_8 , якого він потім бачив в судовому засіданні під час допиту його слідчим суддею, брав участь в його пограбуванні. Він його обличчя бачив тривалий час, тому у своїй позиції повністю впевнений. Покази під час допиту слідчим суддею він давав в присутності ОСОБА_8 та його захисника. Підстав оговорювати ОСОБА_8 у нього ніяких немає.
Свідок ОСОБА_19 дав суду показання, що працює продавцем у продуктовому магазині по АДРЕСА_6 . Обвинуваченого ОСОБА_8 знає наглядно як покупця магазину, який заходив купляв продукти та сигарети, спиртних напоїв не купляв.
09 жовтня 2014 року він перебував на робочому місці, коли в магазин зайшов нині потерпілий ОСОБА_6 , який вже був у стані сп`яніння і придбав пляшку 0,5 л горілки та вийшов з приміщення. Приблизно через сорок хвилин він повернувся, був ще п`янішим і поросив продати ще 0,5 чи 0,7 літра горілки, пояснюючи, що повинен виставитись якимось хлопцям, яким щось проспорив. Хлопець запитував, чи не поб`ють його, радився, чи не залишити йому в магазині для зберігання тисячу російських рублів, які є в нього, і забрати ці гроші наступного дня. Він порадив цьому хлопцю віддати тим, кому він проспорив, пляшку горілки і йти додому, а гроші він може залишити у нього на зберігання. Хлопець купив у нього 0,5 л горілки і вийшов, будь-яких тілесних ушкоджень у цього хлопця він не бачив. Після цього він закривав вікно магазину і бачив, що праворуч від входу стояла група людей. Чи був там ОСОБА_8 він не звернув увагу, бачив як потерпілий пішов ліворуч від входу.
Приблизно через годину в магазин постукали працівники міліції, з якими був потерпілий, у якого були ссадни на носі та кров на обличчі і сказав, що за магазином його побили хлопці і забрали у нього тисячу гривень і телефон, а також якійсь картки, жалкував, що не послухався його і не пішов одразу додому. Він працівниками міліції пояснив, що перебував у магазині в дальній кімнаті, тому обставин побиття і пограбування потерпілого не бачив.
Свідок також наполягав, що відповідають дійсності ті обставини, які він виклав у суді, покази на досудовому слідстві він не читав, вірив тому, що записав слідчий. Слідчий йому показав одну фотографію ОСОБА_8 і запитав, чи бачив він його. Він відповів, що бачив як покупця магазину, однак, не підтверджував, що бачив його 09 жовтня 2014 року біля магазину чи в магазині.
Свідок ОСОБА_12 дав суду показання, що є знайомим ОСОБА_8 , стосунки добрі. Потерпілого ОСОБА_9 не знав. ОСОБА_10 знає з самого дитинства. 14 вересня 2014 року він із знайомими сиділи на лавочці біля будинку. До них підійшов ОСОБА_20 , а згодом ОСОБА_21 , який скаржився, що декілька днів назад побили його матір, після чого вона потрапила до лікарні. ОСОБА_10 сказав, що він знає, хто побив його матір і попросив допомогти йому розібратися з тими людьми. Вони пішли з ОСОБА_10 . Коли йшли, то він побачив, що у ОСОБА_10 була в руках бита. ОСОБА_10 подзвонив в двері, їм відкрила якайсь жінка, з ОСОБА_22 привіталися і запросили до квартири. ОСОБА_10 почав кричати, забіг в кімнату і почав бити ОСОБА_9 куди попало. Потім почав ламати все в квартирі. Він та інші хлопці стояли з боку і ніхто окрім ОСОБА_10 потерпілого більше не бив. Потім подзвонили в двері, і зайшли якісь два чоловіки, вони спитали, що трапилося, вони їм все пояснили після чого вийшли з квартири. Потім хтось пішов до ОСОБА_9 вияснити, чи не потрібно йому викликати швидку, але потерпілий відмовився. Він також в судовому засіданні стверджував, що вони пішли з ОСОБА_10 лише для того, щоб захистити його, але мети когось бити не було. Він бачив, як ОСОБА_20 намагався зупинити ОСОБА_10 та відібрати в нього биту. ОСОБА_8 не бив потерпілого. Він не підтримує свої покази під час досудового розслідування про те, що раніше за всіх вийшов з квартири і обставин злочину не бачив.
Свідок ОСОБА_16 дала суду показання, що ОСОБА_8 бачила один раз, а саме під час побиття ОСОБА_9 14.09.2014 року у квартирі АДРЕСА_4 . В цей день, близько 24 години постукали в двері, ОСОБА_9 сказав, щоб їх відкрити. Вона подивилась в глазок і побачила 5 хлопців. ОСОБА_9 сказав, щоб вона все одно відкрила двері. Всі п"ятеро зайшли до квартири, серед них був ОСОБА_8 , який із ОСОБА_10 підійшли до ліжка ОСОБА_9 , який не міг встати так, як був п"яний. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 почали питати у ОСОБА_9 навіщо він бив матір ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_10 перший вдарив ОСОБА_9 . ОСОБА_10 та ОСОБА_23 були з битами, вони з ними зайшли до квартири. Бити були кольору дерева. Вона категоричко стверджує, що і ОСОБА_10 , і ОСОБА_8 били битами ОСОБА_9 . Вона чітко пам`ятає, що ОСОБА_8 бив по правій нозі та руці ОСОБА_9 . Побиття відбувалось приблизно 10 хвилин. ОСОБА_10 висловлювався до ОСОБА_9 , що він буде лежати як і його матір в лікарні швидкої допомоги. Вона не пам"ятає, чи казав щось ОСОБА_9 . ОСОБА_8 . Інші троє присутні не торкалися ОСОБА_9 , але перевіряли, що є у шкафах та сервантах. На якомусь етапі побиття, ОСОБА_8 сказав ОСОБА_10 , що досить бити ОСОБА_9 , а їй сказав, щоб вона принесла мокру ганчірку з холодною водою. Вона намочила в ванній ганчірку та принесла її, потім вона витирала ОСОБА_9 кров з голови. Під час побиття, відбувся стук в двері, які відкрив ОСОБА_24 , це прийшли знайомі ОСОБА_9 . ОСОБА_18 та ОСОБА_25 . Їм ніхто не погрожував, однак, вони не намагалися захистити ОСОБА_9 . Через деякий час всі вийшли з квартири. ОСОБА_8 сказав, щоб вона пішла до квартири та подивилася, чи живий ОСОБА_9 . Корчевний почав скаржитися і говорити, що в нього болить голова та попросив води, не міг повернути голову. Вона запропонувала йому викликати швидку, але він відмовився. Вона побачила, що ОСОБА_9 почав втрачати свідомість і попросила, щоб ОСОБА_18 викликав швидку. Вона не намагалася принити побиття ОСОБА_9 так, як боялася за своє життя. Під час досудового розслідування її спочатку допитували, а потім давали фотокартки для впізнання. Фотокарток було 4 штуки. Вона впізнала ОСОБА_8 . Покази вона дає правдиві, на них наполягає, підстав оговорювати ОСОБА_8 у неї немає.
Свідок ОСОБА_11 дав суду показання, що ОСОБА_8 є його знайомим. У 2014 році, місяць та число він не памятає, він йшов по вулиці, розмовляв з ОСОБА_8 по мобільному телефону і до нього раптово підпігли працівники міліції і затримали.
Він визнає, що був свідком подій, коли побили потерпілого ОСОБА_9 . Він був разом з ОСОБА_8 , коли до них підійшов сусід ОСОБА_26 , який сказав, що його матір побили і попросив піти до особи, яка побила його матір, щоб запобігти його побиття. ОСОБА_10 йшов для того, щоб поговорити, так як ті особи є наркоманами та алкоголіками. На його прохання він погодився і вирішив запросити із собою ще знайомих, серед яких були ОСОБА_8 , ОСОБА_27 та ОСОБА_18 , які погодились піти з ними. Він не памятає, чи були якійсь сторонні предмети у ОСОБА_10 . У ОСОБА_8 та ОСОБА_28 нічого в руках не було. Вони всі разом під`їхали на автомобілі марки "Деу", за кермом якого був ОСОБА_8 , до будинку, на який вказав ОСОБА_10 , як на будинок де мешкають ті, хто побив його матір;
ОСОБА_29 квартири відкрила дівчина, в квартирі було дуже грязно та був дуже неприємний запах. У приміщення вказаної квартири їх зайшло п"ятеро. Вони стояли на порозі квартири, а ОСОБА_10 підійшов до чоловіка, який лежав на дивані. Спочатку ОСОБА_10 ставив притензії цьому чоговікові з приводу того, що він побив його матір, а потім почав вести себе неадекватно. Він почав бити все навколо себе палицею, яка раптово пояснилась в його руках, і також наніс більше десяти ударів по різним частинам тіла чоловіка. Окрім цього, ОСОБА_10 кричав, що вб"є його. Дівчина, яка відкрила двері квартири, пішла на кухню. Вони просили, щоб дівчина принесла ганчірку, для того щоб витерти кров. Чоловік, якого бив ОСОБА_21 , був сильно п"яний. Після того, як ОСОБА_10 побив потерпілго, всі вийшли з квартири, в якій вони перебували близько 10 хвилин. ОСОБА_8 запропонував викликати швидку допомогу. Він особисто не бив потерпілого. Коли вони були в квартирі потерпілого, ОСОБА_8 стояв біля нього і закривав ніс руками, так як в квартирі був дуже неприємний запах. Покази під час досудового розслідування про те, що ті особи, які поїхали до квартири потерпілого діставали биту з багажника автомобіля обвинуваченого ОСОБА_8 , він не давав. Працівники міліції примушували його давати неправдиві свідчення. За станом на 14 вересня 2014 року ОСОБА_8 він знав як ОСОБА_30 , а хто такий ОСОБА_31 на прізвисько " ОСОБА_32 " він не знає. Під час досудового розслідування працівник міліції на прізвище ОСОБА_33 наполягав на тому, щоб він давав неправдиві покази про участь ОСОБА_8 у побитті потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 дав суду показання, що йому зателефонували та сказали, що його матір побили і вона перебуває в лікарні. Коли він до неї приїхав, мати спочатку не говорила хто її побив, а потім розказала. Вона говорила, що її побили три чоловіка і серед цих трьох чоловік був потерпілий ОСОБА_9 . Після лікарні він поїхав додому і хотів піти до квартири, де мешкав ОСОБА_9 для того щоб поговорити та розібратись із ним. Він попросив ОСОБА_22 Коцюбу допомогти, а саме, щоб він поїхав разом із ним до квартири, де мешкав ОСОБА_9 , щоб його там не побили, так як було відомо про те, що у квартирі, де мешкав ОСОБА_9 , «притон», і ОСОБА_9 вживає наркотичні засоби та алкогольні напої. Коцюба ОСОБА_22 сказав, що він попросить ще когось з ними поїхати. Перед тим, як їхати до ОСОБА_9 , він взяв із собою палицю від стільця, але цього ніхто не знав і не бачив. Палиця була невелика, приблизно до ліктя його руки. До квартири, де мешкав ОСОБА_9 , поїхали ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Після того, як він постукав у двері квартири ОСОБА_9 , двері відкрила дівчина. Разом з ним до квартири зайшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Він один пішов до кімнати ОСОБА_9 та побачив, що на ліжку, де він лежав, була кров, а на його обличчі були садна. Він запитував, чи знає ОСОБА_9 , що мати у лікарні, той відповів що не знає і сказав, що: "...мало їй дали...", також почав ображати його нецензурною лайкою. Він почав плакати і вдарив потерпілого по колінах та по руках. Після того, як вони пішли з квартири ОСОБА_9 , палицю якою він бив, викинув у сміття. Він дуже переживав за свою матір. Працівники карного розшуку Подільського РУ, після того як його затримали, говорили, щоб у своїх показах він написав про те, що ОСОБА_9 бив саме ОСОБА_8 , окрім цього, вони погрожували, що посадять матір до в"язниці, заберуть квартиру, у якій вони проживають. Коли його почав захищати адвокат ОСОБА_34 він вирішив говорити правду. Окрім цього, йому говорили, що якщо він дасть покази про те, що ОСОБА_9 бив саме ОСОБА_8 , то отримає іспитовий строк, а не реальне позбавлення волі. Під час досудового розслідування він оговорив ОСОБА_8 про його участь у побитті ОСОБА_9 .
Він також дав показання, що коли вони зайшли до квартири потерпілого ОСОБА_9 , той перебував у нетверезому стані, він навіть не міг встати з ліжка. До квартири потерпілого ОСОБА_9 вони їхали на автомобілі марки "Деу Ланос", за кермом даного автомобіля був нині обвинувачений ОСОБА_8 . Після того, як всі зайшли до квартири, де мешкав ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пішов на кухню до дівчини, яка відкрила вхідні двері, а інші хлопці залишились стояти в коридорі біля вхідних дверей. Коли він почав бити потерпілого ОСОБА_9 , той на нього кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Коли всі виходили з квартири ОСОБА_9 , дівчина, яка відкрила вхідні двері, перебувала у коридорі квартири. Його опитувала прокурор ОСОБА_4 , ніякого тиску з боку прокурора на нього не чинилось. Його було опитано у присутності матері та захисника і тоді він говорив неправду, тобто давав неправдиві показання. Перед цим працівники міліції Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві, а саме старший оперуповноважений Подільського РУ - ОСОБА_35 , говорили йому, щоб він вказував на те, що потерпілого ОСОБА_9 побив саме ОСОБА_8 . Коли його опитував прокурор, він давав ті покази, які давав працівникам міліції після затримання.
Слідча Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві ОСОБА_36 дала показання в суді, що розслідування справи проводила в межах вимог КПК України. Коли з показів свідків вона дізналась, що у побитті ОСОБА_9 брав участь чоловік на прізвисько « ОСОБА_32 », вона дала відповідне доручення встановити цю особу. Вона була встановлена і це виявився ОСОБА_8 .
Колишній слідчий Подільськоо РУ ГУ МВС України у місті Києві ОСОБА_37 також наполягав на законності виконаних ним слідчих дій, також вказав, що потерпілий ОСОБА_6 на його погляд щиро, переконливо і однозначно вказував на ОСОБА_38 як на особу, яка брала участь в його пограбуванні. Такаж його позиція була і під час допиту його в судовому засіданні слідчим суддею.
Старший оперуповноважений Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві ОСОБА_35 дав показання, що виконував доручення слідчого про встановлення місця знаходження ОСОБА_8 і доставки його до слідчого. Оскільки ОСОБА_8 чинив опір до нього були застосовані наручники. Будь-який тиск на свідків під час досудового розслідування він заперечує.
Згідно протоколу огляду місця події від 18 вересня 2014 року, а саме кв. АДРЕСА_4 було виявлено речі зі слідами речовини бурого кольору, в тому числі дві наволочки, майку-футболку.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 16 вересня 2014 року, а саме палати №917 відділення «Політравми» Київської клінічної лікарні швидкої допомоги, де перебував ОСОБА_9 , було виявлено в шафі одяг зі слідами бурого кольору, зокрема, сорочку сірого кольору.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 вересня 2014 року свідок ОСОБА_16 з числа фотографій чотирьох осіб впізнала ОСОБА_8 як особу, яка близько 23 години 14 вересня 2014 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , бейсбольною битою наносила удари по тілу та голові ОСОБА_9 . Згідно протоколу вона впізнала ОСОБА_8 по рисам обличчя, так як його обличчя вона добре бачила та запам`ятала.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно копії сторінок паспорта ОСОБА_9 він був зареєстрований за адресою; АДРЕСА_7 .
Відповідно до висновку судо-медичної експертизи №2329/2 від 01 грудня 2014 року під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , виявлено наступні ушкодження:
А) відкрита черепно-мозкова травма - забійна рана над голівкою правої брови, забійна рана в лобній ділянці ближче до центру, садна на кінчику носа, синець в ділянці підборіддя, садно в ділянці лівого тім`яного горба, садно в потиличній ділянці по центру, синець в лобній ділянці ліворуч; крововиливи у м`які покриви волосяної частини голови в лобній ділянці ліворуч, тім`яній ділянці та по центру, в потиличній ділянці; перелом лобної кісти ліворуч, відповідні рані на голові з переходом в передню черепну на верхню стійку лівої очниці, розповсюджений крововилив під м`яку мозкову оболонку лівої лобної долі, крововилив у шлуночки головного мозку; набряк-набухання тканини головного мозку.
Б) синець по задньо-зовнішній поверхні правого плеча з просвітленням в центрі, синець по задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній його третинах, синець на тильній поверхні правої кисті з переходом на великий палець, синець по зовнішній поверхні правого колінного суглобу розташований синець з вираженою набряклістю ділянки колінна та гомілки, синець по передній поверхні правої гомілки з забійною раною на його тлі по передньому краю велекогомілкової кістки; синець по передній поверхні лівої гомілки розташований синець з саднами; синець в ділянці внутрішньої кісточки лівої гомілки; синець на великому пальці лівої стопи; синець на передній поверхні лівого колінного суглоба з просвітленням в центральній частині; закритий скалковий перелом голівки правої малогомілкової кістки; закритий перелом нижнього кінця правої стегнової кістки; закритий перелом правого наколінника; крововилив у правий колінний суглоб; закритий уламковий -перелом правої ліктьової кістки.
Смерть ОСОБА_9 настала від множинних закритих переломів кісток кінцівок (перелом правої малогомілкової кістки, перелом правої стегнової кістки, перелом правого наколінника, перелом правої ліктьової кістки), які ускладнилися жировою емболією судин великого та малого кола кровообігу та шоком. Така причина смерті підтверджує наявність множинних ушкоджень, що викладені в описовій частині Висновку, перерозподілом кровотоку в нирках, морфологічними ознаками респіраторного дистресс-синдрому в легенях.
Зазначені множинні переломи кісток кінцівок (перелом правої малогомілкової кістки, перелом правої стегнової кістки, перелом правого наколінника, перелом правої ліктьової кістки), які ускладнилися жировою емболією судин великого та малого кола кровообігу та шоком мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Між наявними множинними переломами кісток кінцівок та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.
Наявна відкрито черепно-мозкова травма у вигляді ран, саден, синців на голові, перелому лобної кістки, крововиливів у м`які тканини волосяної частини голови, крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання тканини головного мозку має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.
Характер наявних ушкоджень вказують на утворення черепно-мозкової травми, переломів кісток, множинних синців у ОСОБА_9 в результаті не менше як двадцяти ударів тупим циліндричним предметом, а також предметом з обмеженою поверхнею контакту (рукою, ногою) і могла утворитися 14 вересня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин. Всі наявні ушкодження наносились у короткий проміжок часу, становити послідовність їх спричинення не є можливим.
Утворення наявних ушкоджень у ОСОБА_9 в результаті його
падіння з вертикального положення (положення стоячи) виключається.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 жовтня 2014 року потерпілий ОСОБА_39 з числа фотографій чотирьох осіб впізнав ОСОБА_8 як особу, яка близько 23 години 09 жовтня 2014 року, перебуваючи по вулиці Галицькій біля будинку, 13 у місті Києві, наносив йому тілесні ушкодження, утримував його і забрав з кишені штанів гаманець.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку судо-медичної експертизи №2860 від 13 жовтня 2014 року під час судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 у нього виявлено ушкодження у виді саден в тімяній ділянці справа, на спинці та кінчику носа, на верхній губі по центру, на підборідді по центру та зліва, на лівій щоці, в проекції правої виличної дуги, на тильній поверхні правої кисті в проекції 1-го п`ясно-фалангового суглобу і в проекції проксимальної третини 1-ї п`ясної кістки, а також виявлено синці на повіках правого ока, на нижній в проекції внутрішнього кута, садно на фоні крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, скіл ріжучого краю перших зубів верхньої щелепи.
Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить, що вони утворилися від дії тупого ( тупих) предмету ( предметів), характерні властивості якого (яких) не відобразилися, за давністю можуть відповідати терміну 09 жовтня 2014 року, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (критеріє тривалості розладу здоров`я).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №193 тв від 20 листопада 2014 року залишкова вартість мобільного телефону «Нокіа» С 300 бувшого у використанні, придбаного в травні 2013 року, без пошкоджень, був у доброму технічному стані та жодного разу в ремонту не перебував, станом на 09 жовтня 2014 року могла становити 550 гривень.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 12 жовтня 2014 року, а саме місцевості біля будинку №13 по вулиці Галицькій у місті Києві були виявлені частини мобільного телефону «Нокіа», який зі слів ОСОБА_6 належить йому і який відкрито із застосуванням насильства викрали невідомі у нього в ніч з 09 на 10 жовтня 2014 року.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи експертизи №1012 від 25 листопада 2014 року ОСОБА_8 на час кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не страждав психічним розладом, виявлені ознаки Акцентуації особистісних рис (демонстративність поведінки, емоційна нестійкість, підвищена дратівливість), за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час дослідження він виявляє ознаки Акцентуанції особистнисних рис, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом не потребує застосуванню по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру. Він не виявляє ознак алкоголізму чи наркоманії, лікування від алкоголізму чи наркоманії не потребує.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно долучених до справи документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, його три попередні судимості погашено, на обліку у лікарів психіатрів і наркологів він не перебуває, заподіяні збитки потерпілому ОСОБА_6 не відшкодовано.
Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно долученої до справи постанови прокурора ОСОБА_4 від 12 грудня 2014 року на виконання вимог ст.494 КПК України кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , який вчинив злочин у групі з ОСОБА_8 виділено в окреме провадження.
Згідно вироку Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2014 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України як заподіяння потерпілому ОСОБА_9 умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.
Згідно дослідженого в судовому засіданні аудіо запису допиту обвинуваченого ОСОБА_10 19 грудня 2014 року в судовому засіданні в Подільському районному суді міста Києва у справі по обвинуваченню його у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України він послідовно вказував на участь ОСОБА_8 у побитті ОСОБА_9 і заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Згідно долученого до справи та прослуханого в судовому засіданні аудіо запису допиту ОСОБА_10 в Апеляційному суді міста Києва 27 квітня 2015 року під час розгляду його апеляційної скарги ОСОБА_10 вказував, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 заподіяв виключно він сам, ОСОБА_8 участі у побитті потерпілого не брав.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілих та свідків в судовому засіданні отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерело доказу є протоколи огляду місця подій та речових доказів, а також висновки проведених у справі судових експертиз та не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_8 винуватим про пред`явленому обвинуваченню.
Суд також звертає увагу на ширість, змістовність та послідовність показів свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні про обставини події, які повністю узгоджуються з характером розвитку подій, з позицією цього свідка та свідка ОСОБА_10 під час досудового розслідування та розгляду справи відносно ОСОБА_10 в суді першої інстанції щодо участі ОСОБА_8 у побитті ОСОБА_9 і є на думку суду достовірними і правдивими.
Суд не вбачає, що у свідка є мотиви говорити неправду. Звертає увагу, що незважаючи на присутність в приміщенні, де було заподіно тілесні ушкодження ОСОБА_9 , значної кількості людей, саме на ОСОБА_10 і ОСОБА_8 і ні накого іншого вона вказала як співучасників злочину. Логічно вона пояснила, що саме чере те, що ОСОБА_8 брав участь у побитті ОСОБА_9 вона акцентувала на ньому увагу і добре розгледіла його обличчя і що він був самим високим серед присутніх і однозначно по рисам обличчя його впізнала по фотографіях і вказала на нього в судовому засіданні як співучасника злочину.
Аналізуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , суд прийшов до переконання, що вона є щирою, логічною і послідовною, яку пожна покласти в основу обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні пограбування потерпілого в ніч з 09 на 10 жовтня 2014 року. Суд вірить потерпілому, який категорично наполягає, що саме ОСОБА_8 брав участь в його пограбуванні, що він впізнав його по фотокартках, наполягав, під час допиту слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України, на участі ОСОБА_8 у злочині, відповідаючи, в тому числі, на запитання і зауваження ОСОБА_8 . Наполягав на своїй позиції в під час допиту в судовому засіданні в режимі відео конференції, спростовуючи доводи ОСОБА_8 . Суд не встановив будь-яких мотивів і причин говорити потерпілому ОСОБА_6 неправду. Деякі уточнення, які робив потерпілий в ході допитів, суд пов`язує з його хвилюванням і нестандартністю ситуації раптовості вчинення відносно нього злочину.
Доводи захисту, що ОСОБА_8 був доставлений примусово для розгляду відносно нього запобіжного заходу слідчим суддею, на думку суду не впливає на висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів.
Суд не пооджується з доводами захисту, що під час досудового розслідування не перевірялись інші версії смерті ОСОБА_9 . Також суд вважає аргументованими доводи слідчої ОСОБА_36 , що під час розслідування справи давались доручення по встановленню додаткових свідків злочинів, однак, проведені заходи позитивних результатів не дали.
Узгодженість дій ОСОБА_8 з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на спільне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 свідчать про вчинення злочину групою осіб, кожен з яких відповідає за заподіяні тілесні ушкодження іншою особою, тому дії за цією ознакою ч.2 ст.121 КК України кваліфіковано правильно.
Твердження обвинуваченого, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 міг отримати під час приступів епілепсії спростовуються послідовними показами свідка ОСОБА_16 та висновками судово-медичної експертизи, які є логічними і переконливими.
Хоча місце знаходження бит, якими заподіювались тілесні ушкодження, не встановлено, однак, вони описані свідками та висновок судово-медичної експертизи підтвердив, що характер тілесних ушкоджень свідчить про побиття потерпілого саме предметами схожими на бити.
Суд безпосередньо допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків, співставивши характер і логіку розвитку подій, ставить під сумнів доводи обвинуваченого, що він поїхав разом з ОСОБА_10 до потерпілого ОСОБА_9 лише для того, щоб психологічно підтримати ОСОБА_10 .
Позицію ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 не брав участь у побитті ОСОБА_9 , яка не була послідовною на протязі досудового розслідування і судового розгляду в суді першої інстанції по обвинуваченню його за ч.2 ст.121 КК України, суд розцінює як бажання пом`якшити становище ОСОБА_8 , бере до уваги його неповнолітній вік, можливість впливу на нього дорослих осіб. Логічними є доводи прокурора, що ОСОБА_10 міг підтатись сторонньому впливу, побоюючись за своє здоров`я і життя.
Суд також критично відноситься до показів свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , які є добрими знайомими обвинуваченого і зацікавленні у пом`якшенні його відповідальності.
Із дослідженої в судовому засіданні копії вироку Подільського районного суду міста Києва віж 19 грудня 2014 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України його визнано винним, що він спільно з особою, матеріали щодо якої на той час були виділені в окреме провадження, у групі осіб, заподіяв тяжків тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 . Згідно змісту вироку, в судовому засіданні ОСОБА_10 у повному обсязі визнавав обставини пред`явленого обвинувачення, вказував, що злочин вчинив у зговорі з ОСОБА_8 . Взявши зазаделегіть бити, вони навмисно нанесли удари ОСОБА_9 по голові, руках та ногах. Він також акцентував увагу на активній участі ОСОБА_8 у злочині.
Позиція ОСОБА_10 про участь ОСОБА_8 у побитті ОСОБА_9 зафіксована на аудіо запису його допиту в судовому засіданні у кримінальній спрві по обвинуваченню його за ч.2 121 КК України, яку суд долучив в судовому засіданні у справі по обвинуваченню ОСОБА_8 та дослідив її. В цих показах ОСОБА_10 прямо вказує саме на ОСОБА_8 як співучасника побиття потерпілого ОСОБА_9 . Позицію ОСОБА_10 в Апеляційному суді міста Києва суд розцінює як бажання пом`якшити відповідальність ОСОБА_8 .
Тому суд критично відноситься до доводів ОСОБА_8 та його захисника, що ОСОБА_10 під час досудового рослідування давав виключно неправдиві свідчення про участь ОСОБА_8 у побитті потерпілого ОСОБА_9 .
Також суд бере до уваги, що згідно постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_40 від 20 травня 2015 року кримінальне провадження по доводах ОСОБА_10 про застосування щодо нього незаконних методів досудового розслідування з вимогами працівників міліції дати свідчення про участь ОСОБА_8 у побитті ОСОБА_9 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.
Суд бере до уваги, що вказаною постановою слідчого аналогічно закрито провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України і по доводах свідка ОСОБА_11 . По результатах його допиту в судовому засіданні, суд також прийшов до переконання, що вказаний свідок, заперечуючи участь ОСОБА_8 у побитті ОСОБА_9 , бажає пом`якшити становище обвинуваченого, виправдати свою позицію на досудовому розслідуванні про участь ОСОБА_8 у злочині.
Допитані в судовому засіданні слідчі ОСОБА_36 та ОСОБА_37 категорично заперечували про будь-який тиск на свідків, наполягаючи на дотриманні вимог закону під час розслідування кримінальних проваджень відносно як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 .
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисно тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.121 КК України.
Окрім цього, своїми умисними діями виразились у відкритому викраденені чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_8 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст. 121 КК України та ч.2 ст.186 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, є осудним, заподіяні збитки не відшкодував. Суд також бере до уваги характеризуючі дані щодо потерпілого, його антисоціальний спосіб життя, зловживання спиртними, доводи ОСОБА_10 , що підставою побиття ОСОБА_9 було його участь у жорстокому побитті його матері.
Пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин передбачених ст.66 КК України в діях ОСОБА_8 не встановлено.
Обтяжуюючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_8 також не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, значну суспільну небезпеку скоєного, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_8 до покарання у виді реального позбавлення волі і не знаходить підстав для застосування вимог ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Під час судового розгляду достовірно встановлено, що в результаті вчиненого злочину потерпілому ОСОБА_6 заподіно майнову шкоду на суму 2 642 гривні, що підтверджується послідовними показами потерпілого, що у нього було викрадено 1800 гривень, 1000 російських рублів, що становило 342 гривні, а також телефон «Нокіа С300», вартість якого згідно товарознавчої експертизи становила 550 гривень. Покази потерпілого повністю узгоджуються із сукупністю інших доказів досліджених в судовому засіданні.
Згідно з вмогами ст.124 КПК України із ОСОБА_8 на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення трасологічної та товарознавчої експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.121 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_8 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Початок відбування строку покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання з 31 жовтня 2014 року.
Позов потерпілого ОСОБА_6 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_2 ) в частині відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі, стягнути на його користь з ОСОБА_8 ( індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) дві тисячі шістсот сорок дві гривні за заподіяну майнову шкоду.
Стягнути із ОСОБА_8 (індивідуальний номер картки платника податків №№ НОМЕР_1 ) на користь держави триста сорок три гривні 98 копійок судових витрат на проведення експертиз у справі.
Речові докази: туфлі чоловічі коричневого кольору «Саламандер», джинси чорного кольору, сорочка сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, кофту сірого кольору, куртку пуховик чорного кольору, одну пару тапок, дві наволочки жовтого кольору із зображенням квітів, одну футболку зі слідами речовини бурого кольору, пошкоджені фрагменти мобільного телефону «Нокіа С300», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України по кримінальному провадженню №0009342 знищити.
Речові докази: оптичний диск із інформацією, оптичний диск із записом допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , які зберігаються в матеріалах провадження, залишити в кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 на протязі тридцяти днів з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1