Справа № 500/1920/15-к
Провадження № 1-кп/500/228/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізмаїлі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000391 від 09.02.2015 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 17.09.2013 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком 1 рік.; 23.10.2014 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку, що мешкає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
1. На протязі липня серпня 2014 року, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, знаходячись на території ПП «Югагросервіс» розташованого на Кислицькому острові на землях Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, таємно викрав 120 літрів бензину марки 92-А вартістю 15,10 грн. за 1 літр на загальну суму 1812 грн., дизельне паливо 1350 літрів вартістю 14, 60 грн. за 1 літр на загальну суму 19710 грн., 22 вівці вагою 45 кг кожна вартістю 1000 грн. кожна на загальну суму 22000 грн., а всього таємно викрав майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 43522 гривень.

2. В січні 2015 року ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, знаходячись на території ПП «Югагросервіс» розташованого на Кислицькому острові на землях Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, таємно викрав 80 літрів бензину марки 92-А вартістю 16,80 грн. за 1 літр на загальну суму 1344 грн., дизельне паливо 200 літрів вартістю 14, 60 грн. за 1 літр на загальну суму 2920грн., а всього таємно викрав майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 4264 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в скоєних злочинах визнав повністю, у скоєному покаявся та пояснив, що він працював найманим робітником та дійсно він скоїв крадіжку бензину, дизельного палива та 22 вівці з території ПП «Югагросервіс» розташованого на Кислицькому острові.

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини його винність підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є директором ПП «Югагросервіс». В нього за наймом працював ОСОБА_6 .Через деякий час було виявлено недостачу бензину, дизельного палива та 22 вівці. Стало відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_6 . Цивільний позов підтримує та просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 47786 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також витрати пов`язані з правовою допомогою в сумі 2000 грн.

В ході проведення судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_6 , був засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2013 року за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком 1 рік.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2014 року ОСОБА_6 на підставі ст. 78 ч.1 КК України був звільнений від призначеного йому за вироком суду покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку.

Вказана ухвала суду оскаржена в Апеляційному порядку не була та набрала чинності 09 жовтня 2013 року. Тобто як на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України так і на момент постановлення вироку ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України вважається на маючим судимості. Тому при призначенні ОСОБА_6 покарання суд не може застосувати до нього дію ст. 71 КК України ( призначення покарання за сукупністю вироків).

Також на підставі ч.3 ст. 337 КПК України суд має право самостійно вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного, всебічно, повно дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору відносності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_6 звинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжку від липня серпня 2014 року , не знайшло свого підтвердження належними і допустимими доказами тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка).

Суд також вважає , що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю , а кваліфікація його дій є правильною за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка) , вчиненого повторно.

При обранні міри покарання відповідно до ст. 65-67 КК України суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки скоєного злочину , данні про особу обвинуваченого, повне визнання ним своєї провини у вчиненому злочину, щире каяття, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК визнаються повне визнання ним своєї вини в скоєну, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає необхідним визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

З урахуванням зазначених обставин, а саме те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненні злочинів, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів та керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій , суд вважає можливим звільнити його від відбування з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України , з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 в порядку ст. 128 КПК України був пред`явлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 47786 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн.,та витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в сумі 2000 грн.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в та витрат пов`язаних з наданням правової допомоги підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог соціальної справедливості та відповідності, характеру спричинених потерпілому моральних страждань та душевних хвилювань , а також інших обставин справи , суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень підлягають часткову задоволенню в сумі 2000 гривень.

Керуючись 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винним та підвергнути покаранню:

ОСОБА_6

- за ч.1 ст. 185 КК України до 2(два) років позбавлення волі в кримінально виконавчій установі.

- за ч.3 ст. 185 КК України до 3(три) років позбавлення волів кримінально виконавчій установі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно ОСОБА_6 обрати : 3(три) роки позбавлення волі в кримінально виконавчої установі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

В силу п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 зобов`язати ОСОБА_6

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 47786 гривень, витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 2000 грн., та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього в сумі 51 786 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1