Провадження № 1-кп/161/505/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 липня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань

названого суду, в м.Луцьк Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002484 від 25 вересня 2014 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романів Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, задовільним станом здоров`я, працюючого лісничим в Ківерцівському держлісгоспі, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого в Волинській обласній державній адміністрації на посаді головного спеціаліста екології та природних ресурсів, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
03 липня 2015 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 по обвинуваченні за ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_7 по обвинуваченні за ч.1 ст.366 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_6 , перебуваючи відповідно до наказу Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області (далі Управління) №379-о від 25.06.2009 на посаді першого заступника начальника вказаної установи, являючись державним службовцем 5 категорії 10 рангу та будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями по здійсненню повноважень, передбачених наказом Управління №35 від 26.09.2011, а саме щодо спрямування та здійснення координації діяльності відділу бухгалтерського обліку, планування та аналізу в частині діловодства та господарського забезпечення, в період з 14 листопада 2011 року по 5 грудня 2012 року, перебуваючи в службовому кабінеті Управління, що за адресою: м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 20, попередньо давав усні вказівки начальнику відділу бухгалтерського обліку, планування та аналізу Управління ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_6 , про внесення нею до офіційних документів - подорожніх листів службового легкового автомобіля, відомостей щодо використання пального марки А-95 автомобілем ВАЗ 21200, д.н.з. НОМЕР_1 , що був закріплений за головним спеціалістом відділу заповідної справи біорізноманіття та комплексного управління Управління ОСОБА_7 , умисно, з метою привласнення чужого майна, затверджував своїм підписом завідомо для нього неправдиві офіційні документи подорожні листи службового легкового автомобіля №142, складені ОСОБА_8 , в який остання вносила неправдиві відомості щодо використання пального марки А-95 за пробіг автомобілем ВАЗ 21200, д.н.з. НОМЕР_1 , хоча, в дійсності, вищевказаного пального головний спеціаліст відділу заповідної справи біорізноманіття та комплексного управління Управління ОСОБА_7 не отримував, а зазначений службовий автомобіль внаслідок дорожньо - транспортної пригоди з 03.10.2011 перебував в неробочому стані та не використовувався для виконання службових обов`язків, про що ОСОБА_6 достовірно знав. Таким чином, ОСОБА_6 вносив до офіційних документів завідомо неправдиві відомості. В подальшому, вказані офіційні документи передавались в бухгалтерію Управління для документального оформлення факту списання фактично не використаного пального.

Зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України за ознаками: видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, до яких внесені завідомо неправдиві відомості.

Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, а саме, шляхом внесення до офіційних документів - подорожніх листів службового легкового автомобіля №142 від 14.11.2011, №143 від 15.11.2011, №145 від 17.11.2011, №147 від 21.11.2011, №150 від 22.11.2011, №152 від 24.11.2011, №156 від 25.11.2011 року відомості видачі матеріалів для потреб установи та відомості обліку витрат паливно-мастильних матеріалів службового автомобіля, привласнив скретч-картки WOG на загальний об`єм палива марки А-95 110 літрів, які були придбані Управлінням в ТзОВ Стод згідно договору купівлі-продажу нафтопродуктів №15 від 14.11.2011 за ціною 8,67 грн. за 1 літр, та які ОСОБА_6 в листопаді 2011 року, передала начальник відділу бухгалтерського обліку, планування та аналізу Управління ОСОБА_8 , чим спричинив Державному бюджету України в особі Міністерства охорони навколишнього природного середовища України матеріальних збитків на загальну суму 953,70 грн.

Зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України за ознаками: привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, а саме, шляхом внесення до офіційних документів - подорожніх листів службового легкового автомобіля від №160 від 01.12.2011, №163 від 02.12.2011, №166 від 05.12.2011, №169 від 06.12.2011, №172 від 07.12.2011, №175 від 08.12.2011, №178 від 12.12.2011, №181 від 14.12.2011, №184 від 15.12.2011, №9 від 03.04.2012, №11 від 04.04.2012, №13 від 06.04.2012 , №15 від 09.04.2012, №17 від 12.04.2012, №21 від 19.04.2012, №23 від 04.05.2012, №25 від 07.05.2012, №27 від 08.05.2012, №29 від 10.05.2012, №32 від 11.05.2012, №35 від 14.05.2012, №38 від 16.05.2012, №43 від 21.05.2012, №47 від 24.05.2012, №85 від 03.08.2012, №88 від 06.08.2012, №91 від 08.08.2012 , №94 від 09.08.2012, №98 від 13.08.2012, №102 від 14.08.2012, №104 від 16.08.2012, №109 від 04.09.2012, №111 від 05.09.2012, №112 від 06.09.2012 , №114 від 07.09.2012, №122 від 17.09.2012, №125 від 20.09.2012, №129 від 25.09.2012, №132 від 28.09.2012 року відомості видачі матеріалів для потреб установи за зазначені періоди, відомості обліку витрат паливно-мастильних матеріалів службового автомобіля та привласнив скретч-картки WOG об`ємом палива марки А-95 845 літрів, передала начальник відділу бухгалтерського обліку, планування та аналізу Управління ОСОБА_8 , чим спричинив Державному бюджету України в особі Міністерства охорони навколишнього природного середовища України матеріальних збитків на загальну суму 7818,49 грн.

Зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.191 КК України за ознаками: привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода від 26 червня 2015 року про визнання винуватості, яка була укладена між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 ..

Згідно угоди, ОСОБА_6 зобов`язувався повністю визнати вину в скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України та погодився на призначення покарання:

- за ч.2 ст.191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 2 роки;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 2 роки;

- за ч.1 ст.366 КК України у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 2 роки;

- на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання ОСОБА_6 призначити у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду від 26 червня 2015 року про визнання винуватості.

Окрім того, під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження характеризуючі документи та процесуальні документи щодо проведення судово-екологічної експертизи.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши сторін, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити та повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду, або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та Закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд, встановив, що угода від 26 червня 2015 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, а саме:

умови угоди суперечать вимогам закону, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди.

Про це свідчить, що згідно ч.1 ст.32 КК України повторність злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.32 КК України повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.
З врахуванням зазначеного закону допущена неправильна кримінальна кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.191 КК України, за ознакою повторності, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, за ч.2 ст.191 КК України.

Окрім того, умови угоди не відповідає вимогам п.3 ч.7 ст. 474 КПК України, а саме: умови угоди порушують права та інтереси сторін, а саме: потерпілої юридичної особи Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області, оскільки заподіяна майнова шкода, особа на досудовому слідстві не визнана потерпілою і тому позбавлена права заявляти вимогу про відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За таких обставин, слід прийти до висновку, що дана угода не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України, тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 необхідно повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода від 26 червня 2015 року про визнання винуватості, яка була укладена між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_7 ..

Згідно угоди, ОСОБА_7 зобов`язувався повністю визнати вину в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 КК України та погодився на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Однак, в судовому засіданні ОСОБА_7 просив відмовити в затвердженні угоди, оскільки бажає в судовому засіданні доводити свою невинність в скоєнні злочину.

Згідно п.3 ч.7 ст.474 КПК України суд, відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права сторін, та досудове розслідування проводиться в загальному порядку.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди від 26 червня 2015 року по кримінальному провадженню №0002484 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м.Луцьк Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 відмовити.

В затвердженні угоди від 26 червня 2015 року по кримінальному провадженню №№0002484 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м.Луцьк Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 відмовити.

Повернути кримінальне провадження №0002484 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366 КК України прокурору м.Луцьк Волинської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1