У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Кузьменко О.Т., Кривенди О.В.

прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2

Вироком
Дніпровського районного суду м. Херсона від 3 серпня 2005 р.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
судимості не має,

засуджено
за ч.1 ст.115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою
Апеляційного суду Херсонської області від 29 листопада 2005 р. апеляції
засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок
відповідно до ст. 365 КПК України змінено й зараховано засудженому у строк
відбування покарання час його перебування у міліції з 23 по 25.08.2004 р.

ОСОБА_1
визнано винуватим у тому, що він у стані алкогольного сп'яніння 23.08.2004 р. у
м. Херсоні на ґрунті неприязних стосунків учинив умисне вбивство ОСОБА_3, нанісши
удари ножем у різні частини тіла, у тому числі в життєво-важливі органи. Від
цих поранень ОСОБА_3 померла на місці вчинення злочину.

За
змістом касаційних скарг, засуджений ОСОБА_1 і захисник ОСОБА_2, посилаючись на
безпідставність засудження й порушення права на захист, просять судові рішення
скасувати, а справу закрити.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора про законність
та обґрунтованість судових рішень, перевіривши матеріали справи, доводи
касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги засудженого та
захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 377 КПК України в ухвалі
апеляційного суду повинні бути наведені докладні мотиви прийнятого рішення.

Як
убачається зі справи, не погоджуючись із вироком, засуджений ОСОБА_1 і захисник ОСОБА_2 в апеляціях порушували питання про його скасування та закриття справи щодо
ОСОБА_1 На обґрунтування своїх
вимог вони наводили змістовні доводи, а саме, що, суд першої інстанції не
врахував та належним чином не оцінив докази, які виправдовують ОСОБА_1, зокрема, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
і ОСОБА_6 й ту обставину, що на місці
вчинення злочину відсутні будь-які ознаки, які підтверджують факт його
перебування там, а саме сліди пальців рук, сліди крові й взуття; розгляд справи
у суді першої інстанції проведено однобічно й неповно, оскільки не допитані
свідки ОСОБА_6 й вантажник, який
відпрошувався у потерпілої в день вчинення злочину, показання, яких мають
істотне значення для правильного вирішення справи; під час досудового слідства
було порушено право на захист засудженого ОСОБА_1, якому тривалий час не надавали побачення із захисником, з яким родичами
засудженого була укладена угода про його захист; суд безпідставно врахував при
обґрунтуванні обвинувачення ОСОБА_1
його явку з повинною та показання, які він дав 30.08.2004 р. будучи допитаним
як свідок; явка з повинною та інші первинні показання від ОСОБА_1 отримані шляхом насильства, погроз та інших незаконних заходів, які
застосовувались на досудовому слідстві, про що неодноразово він та його
захисник писали скарги й що належним чином не перевірено судом першої
інстанції; органами досудового слідства порушено вимоги КПК України при
вилученні одягу засудженого ОСОБА_1,
що ставить під сумнів висновки імунологічної експертизи про виявлення слідів
крові потерпілої на одязі засудженого; не встановлено мотиву злочину та не
виявлено знаряддя, яким учинено вбивство; призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає ступені тяжкості злочину та його особі. Також вони
посилалися й на інші порушення вимог кримінально-процесуального закону.

З
огляду на вище викладене апеляційний суд повинен був ретельно вивчити та
проаналізувати доводи апеляцій засудженого і захисника з урахуванням наявних у
справі матеріалів із тим, щоб жоден з доводів не залишився без відповіді в ухвалі. Крім того, в ухвалі необхідно було
навести обґрунтовані міркування, які спростовують або підтверджують викладені в
апеляціях доводи, і послатись на відповідні докази.

Проте, відмовляючи в задоволенні апеляцій засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2, колегія суддів
апеляційного суду порушила вимоги ст.377 КПК України та не зазначила в своїй
ухвалі частини суттєвих доводів засудженого і захисника, а частину хоча і
вказала в ній, однак не навела переконливих мотивів, на підставі яких визнала
їх необґрунтованими. Так, колегія суддів у порушення вимог зазначеного вище
процесуального закону обмежилася лише перерахуванням доказів, які, на її думку,
підтверджують винуватість ОСОБА_1
у вчиненні вбивства ОСОБА_3, зокрема, показань
потерпілого ОСОБА_7, свідка ОСОБА_8,
висновків судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_3 і засудженого, висновків
судово-імунулогічної експертизи і пояснень ОСОБА_1 при його медичному освідуванні та проведенні судово-психіатричної експертизи,
не розкривши в повному обсязі суті цих доказів та не перевіривши їх належним
чином, у тому числі й щодо достовірності пояснень засудженого під час
проведення його освідування та судово-психіатричної експертизи. Крім цього,
колегія суддів формально вказала про те, що суд вірно критично оцінив показання
свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, при цьому належним чином не обґрунтувала цього висновку. Також не знайшли
належної перевірки й твердження захисника і засудженого про істотні порушення
вимог кримінально-процесуального закону та застосування незаконних методів під
час досудового слідства. Колегія суддів
із цього приводу вказала лише про те, що порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б давали їй підстави для скасування
вироку щодо ОСОБА_1, вона не знайшла.

За таких обставин колегія
суддів, погоджуючись частково з доводами касаційних скарг, вважає, що ухвала
суду апеляційної інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а
тому її слід скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд у той
же суд.

При
новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд має ретельно
перевірити зібрані у справі докази, дати їм, та висновкам суду першої інстанції
належну оцінку, ухваливши, при необхідності, рішення про проведення судового
слідства, перевірити доводи апеляцій засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2 та
їх касаційних скарг, у тому числі й про те, що основні експертизи по справі
були призначені неправомочною особою, яка не входила до складу
слідчо-оперативної групи, й з урахуванням усіх обставин, прийняти належне
рішення та викласти його у відповідному процесуальному документі згідно з
вимогами закону.

На
підставі наведеного і, керуючись статтями 395 і 396 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 й захисника ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 29 листопада 2005 р. щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ПИВОВАР В.Ф. КУЗЬМЕНКО
О.Т. КРИВЕНДА
О.В.