У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.01.2015 року м. Ужгород
Вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 25 липня 2014 року близько 17-ої години 20 хвилин, знаходячись в полі біля дороги у с. Макарьово Мукачівського району на ґрунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_7 вчинив з ним сварку, в ході якої умисно наніс потерпілому дерев`яною частиною батогу, який тримав в руці, не менше семи ударів по голові та тулубу, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання про пом`якшення покарання та призначення такого, що не пов`язане з ізоляцією від суспільства та сім`ї. Посилається на те, що активно сприяв розкриттю злочину і має на утриманні дитину-інваліда. Зазначає, що конфлікт спровокував сам потерпілий.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити та пом`якшити призначене йому покарання, промову прокурора, який щодо пом`якшення покарання засудженому заперечив, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши судові дебати та останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги з точки зору його законності та обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні доказам.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначених у вироку неправомірних дій, їх кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України останній, як видно зі змісту апеляції, не оспорює, а тому такі апеляційним судом не перевіряються.

Ч. 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував дані про його особу, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є судимим, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки на нього неодноразово до сільської ради надходять скарги жителів села, він є конфліктною особою, у вчиненому не розкаявся. Також врахована обставина, що обтяжує покарання - рецидив злочину.

Наведені обставини та дані про особу ОСОБА_6 , а також конкретні обставини провадження, які вказують на характер діяння, обстановку вчинення кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий злочин через незначний час після відбуття попереднього покарання громадських робіт, відтак відповідних висновків не зробив, не виправився, давали суду першої інстанції підстави для призначення покарання у вигляді арешту.

Разом з тим судом не мотивовано розмір такого покарання.

Враховуючи те, що на утриманні ОСОБА_6 та його дружини знаходиться дитина інвалід ОСОБА_8 , 2013 року народження, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у вигляді арешту найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, що є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, а вирок суду щодо нього слід змінити, призначивши ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Керуючись ст. ст. 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити, призначивши ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена касаційним порядком до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді