Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 1-103/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2010 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: Головуючого-судді: Левка Т.Ю., при секретарі: Роман К.С., за участю прокурора: Стільника А.М. адвоката: Пашко Р.І., представника служби у справах дітей: Міндак С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та мешканку АДРЕСА_1, українку, громадянку України, неосвічену, не одружену, не працюючу, в силу ст. 89 КК України раніше не судиму,

у скоєнні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_3, умисно, знаючи про недопустимість втягнення в жебракування своєї малолітньої доньки, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, на протязі грудня 2009 року, систематично, щонеділі разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_4. приходила до храму, що розташований в смт. Королево. Виноградівського району, де вони випрошували гроші від відвідувачів храму, таким чином втягуючи свою малолітню дочку в зайняття жебрацтвом.

Окрім того, вона ж 05.01.2010 року приблизно о 10 годині, знаходячись на ринку, розташованого по вул. Злагоди в смт. Королево, Виноградівського району втягнула свою малолітню дочку ОСОБА_4 у зайняття жебрацтвом - випрошування грошей від мешканців смт. Королево. Виноградівського району.

Підсудна ОСОБА_3 вину свою в пред'явленому обвинуваченні визнала повністю та показала, що дійсно вона примушувала свою малолітню дочку ОСОБА_4 випрошувати грошей від відвідувачів храму, біля православної церкви, який розташований в смт. Королево, а також на ринку в смт. Королево від прохожих. Про скоєне жаліє і обіцяє в подальшому не вчиняти ніяких злочинів та правопорушень.

Визначаючи в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд за згодою учасників судового розгляду обмежується допитом підсудної, яка визнали себе винною повністю. Дослідження решти доказів вважати недоцільним.

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудної ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 304 ч. 2 КК України доведеною, а кваліфікацію її дій, як втягненим неповнолітніх у заняття жебрацтвом - вірною.

Обираючи міру покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного нею злочину та даних особистості підсудної - по місцю проживання характеризується посередньо (а.с. 15), раніше не судима (а.с. 16).

Обставинами що пом'якшують її відповідальність суд визнає те, що підсудна визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність підсудної, судом не встановлені.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе в умовах без ізоляції її від суспільства і до неї слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії з наданням в порядку ст. 75 КК України іспитового строку.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 304 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання якщо вона протягом одного року не вчинить новий злочин.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи та проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб.

ГоловуючийТ. Ю. Левко