Справа № 296/3897/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

12 червня 2014 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі-

Головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 190 ч.2 КК України

встановив:

У січні 2011 року ОСОБА_6 , перебуваючи у дружніх, довірливих відносинах, повідомив ОСОБА_5 про свій намір встановити автономне опалення в своєму помешканні та для цього йому необхідно отримати дозвіл у Житомирській міській раді та виготовити технічну документацію у ПАТ "Житомиргаз".

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами останнього шляхом зловживання довірою.

У подальшому, з метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день та час в січні 2011 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання він не має наміру та можливості, так як не наділений відповідними повноваженнями, запропонував ОСОБА_6 надати послуги у виготовленні дозвільної та технічної документації для встановлення автономного опалення в помешканні останнього, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що має реальну можливість виконати їх, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні зобов`язань.

У подальшому, на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів, погодився та у невстановлений слідством день та час в січні 2011 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , добровільно передав останньому грошові кошти в розмірі 24000 гривень, для виконання раніше зазначених зобов`язань.

Отримавши у вказаний спосіб належні ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 24000 гривень, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, при цьому зобов`язання щодо виготовлення дозвільної та технічної документації для встановлення автономного опалення не виконав та грошові кошти не повернув.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами в розмірі 24000 гривень, що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи знайомим з ОСОБА_7 та перебуваючи у довірливих відносинах з останнім, у ході однієї із зустрічей дізнався, що син ОСОБА_7 має намір працевлаштуватися до органів внутрішніх справ.

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами останнього шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день та час в травні 2013 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що повноважень для працевлаштування особи до правоохоронних органів останній не має, повідомив неправдиві відомості про те, що має реальну можливість вчинити дії, направлені на допомогу у працевлаштуванні особи до органів внутрішніх справ, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у досягненні бажаного результату, при цьому повідомив про необхідність надання в якості винагороди за вказані дії грошові кошти у розмірі 28500 грн.

У подальшому, перебуваючи поблизу кінотеатру "Жовтень", розташованого на площі Корольова, 11 у м.Житомирі, погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів, добровільно передав останньому грошові кошти в розмірі 16 000 гривень для забезпечення працевлаштування сина.

У невстановлений слідством день та час в травні 2013 року, перебуваючи на автостоянці магазину "Фуршет", яка розташована по вул. Вітрука у м. Житомирі, ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 решту грошових коштів у розмірі 12500 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_5 , розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами в розмірі 28500 гривень, що належать ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, в серпні 2012 року ОСОБА_9 перебуваючи у довірливих відносинах з ОСОБА_5 повідомив останньому, що бажає встановити автономне опалення в своєму помешканні.

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами останнього, шляхом зловживання довірою.

У подальшому ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання він не має наміру, так як не наділений відповідними повноваженнями, запропонував ОСОБА_9 надати послуги у виготовленні дозвільної та технічної документації для встановлення автономного опалення в помешканні останнього. При цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що має реальну можливість виконати їх, оскільки має знайомих у Житомирській міській раді, які можуть посприяти отриманню дозволу та виготовленню технічної документації, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні зобов`язань.

У подальшому, на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненим у правдивості його слів, погодився та у невстановлений слідством день та час, в серпні 2012 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , добровільно передав останньому грошові кошти в розмірі 10000 гривень для виконання раніше зазначених зобов`язань.

Отримавши у вказаний спосіб майно, яке належить ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, при цьому зобов`язання, щодо виготовлення дозвільної та технічної документації для встановлення автономного опалення не виконав, а грошові кошти не повернув.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 19 лютого 2012 року ОСОБА_11 , перебуваючи у довірливих відносинах з ОСОБА_5 повідомила останньому, що має намір працевлаштуватися до Центру матері та дитини Центральної міської лікарні № 2.

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами останнього, шляхом зловживання довірою.

У подальшому, з метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 20 лютого 2013 року приблизно о 11 год. 00 хв., діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що повноважень для працевлаштування особи до вказаного вище медичного закладу останній не має, повідомив неправдиві відомості про те, що має реальну можливість вчинити дії направлені на працевлаштування особи до зазначеної медичної установи, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у досягненні бажаного результату, при цьому повідомив про необхідність надання, в якості винагороди за вказані дії грошові кошти у розмірі 6000 гривень.

На пропозицію ОСОБА_5 Григорян ОСОБА_12 погодилась та 20.02.2013 перебуваючи на території Житомирської обласної клінічної лікарні їм. О.Ф. Гербачевського, розташованої по вул. Червоного Хреста, 3 у ч. Житомирі та передала ОСОБА_5 грошові кошти, у сумі 6000 гривень.

Отриманими у даний спосіб грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, що належать ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того встановлено, що 23.05.2012 ОСОБА_14 познайомилася з ОСОБА_5 , з яким у неї склалися товариські, довірчі відносини. В ході спілкування ОСОБА_5 стало відомо, що у ОСОБА_14 наявний ноутбук марки «Asus» модель K53SV.

10.06.2012 у невстановлений слідством час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_14 , а саме вищевказаним ноутбуком шляхом зловживання довірою.

У подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що не поверне одержане майно, використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_14 , спонукав останню передати йому ноутбук марки «Asus» модель K53SV разом з сумкою для ноутбуку, під надуманим приводом використання останнього у власних цілях, при цьому повідомив неправдиві відомості про те, що поверне вказаний ноутбук разом з аксесуарами через декілька днів, таким чином викликав у потерпілої упевненість про повернення їй майна.

На прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , не усвідомлюючи про злочинний умисел ОСОБА_5 , будучи впевненою у правдивості його слів, добровільно надала останньому вищезазначений ноутбук разом з аксесуарами. Отримавши у вказаний спосіб чуже майно, ОСОБА_5 розпорядилася ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме ноутбуком марки «Asus» модель K53SV серійний номер B3N0AS51231813A., вартістю 5000 грн., сумкою з тканини рожевого кольору, вартістю 400 гривень, що належать ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 5400 грн.

Крім того, встановлено, що на початку вересня 2013 року ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_15 та в подальшому в них склалися довірчі відносини. У ході спілкування ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_15 має намір працевлаштуватися до органів внутрішніх справ.

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить ОСОБА_15 , а саме грошовими коштами останньої, шляхом зловживання довірою.

У подальшому, з метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 31.10.2013 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що повноважень для працевлаштування особи до правоохоронних органів останній не має, повідомив неправдиві відомості про те, що має реальну можливість вчинити дії направлені на працевлаштування особи до органів внутрішніх справ, таким чином викликавши у потерпілої упевненість у досягненні бажаного результату, при цьому повідомив про необхідність надання, в якості винагороди, за вказані дії, грошові кошти у розмірі 8160 грн.

У подальшому, на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його слів, погодилася та 01.11.2013 перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 добровільно передала ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 4080 гривень.

04.11.2013 р., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 Сидорчук ОСОБА_16 передала ОСОБА_5 решту грошових коштів у сумі 4080 гривень.

Отриманими у даний спосіб грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами в розмірі 8160 грн., що належать ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, встановлено, що в кінці березня 2013 року ОСОБА_17 познайомилася з ОСОБА_5 , з яким у неї склалися товариські, довірчі відносини. В ході спілкування ОСОБА_5 стало відомо, що у ОСОБА_17 наявний ноутбук марки «Асег» модель 'TravelMate".

13.11.2013 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_17 , а саме вищевказаним ноутбуком шляхом зловживання довірою.

У подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що не поверне одержане майно, використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_17 , спонукав останню передати їй ноутбук марки «Асег» модель TravelMate разом з сумкою для ноутбуку, під надуманим приводом використання останнього у власних цілях, при цьому повідомив неправдиві відомості про те, що поверне вказаний ноутбук разом з аксесуарами через декілька днів, таким чином викликав у потерпілої упевненість про повернення їй майна.

На прохання ОСОБА_5 , 13.11.2013 близько 20 години 00 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 Ковальчук ОСОБА_18 , не усвідомлюючи про злочинний умисел ОСОБА_5 , будучи впевненою у правдивості його слів, добровільно надала останньому вищезазначений ноутбук разом з аксесуарами. Отриманим від ОСОБА_17 ноутбуком марки «Асег» модель "TravelMate", разом з сумкою для ноутбуку ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме ноутбуком марки «Асег» модель TravelMate серійний номер NXV5MEU00323308FE472000, вартістю 3920,10 грн., сумкою для ноутбуку марки «Continent», вартістю 194,70 грн., що належать ОСОБА_17 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 4114,80 грн.

Підсудний ОСОБА_5 на неодноразові виклики до суду не з`являвся, підсудний проживає за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, але не дивлячись на отримання повідомлень про час і місце слухання даного кримінального провадження, ухиляється від явки до суду, неодноразові приводи до суду результатів не дали. Згідно повідомлення Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 перетнув кордон України на пункті пропуску Виступовичі в Республіку Білорусь 15 травня 2014 року потягом № 330 сполученням Житомир-Барановичі, що свідчить про його намір ухилитись від суду.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки підсудний ухиляється від суду, відносно підсудного необхідно змінити міру запобіжного заходу на тримання під вартою та оголосити його в розшук, встановивши термін тримання під вартою 60 календарних днів з моменту його затримання.

Керуючись ст.335 КПК України,-

ухвалив:

Змінити у відношенні до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Мартинівка Червоноармійського р-ну Житомирської обл., громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, раніше судимого, прож. АДРЕСА_4 , міру запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Оголосити розшук ОСОБА_5 , якого з місця затримання етапувати до тюрми № 8 м. Житомира.

Виконання постанови доручити Житомирському МВ УМВС України в Житомирській області.

На час розшуку підсудного провадження по справі зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1