Справа № 11-12 Головуючий у І інстанції Завірюха
Категорія 23 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Миколюка О.В.,

суддів Сливи Ю.М., Полосенка В.С.,

прокурора Середенка М.М.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією особи за посадою, якою був затверджений обвинувальний висновок - прокурором Подонісовим А. на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2009 року, яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, колишнього працівника СБ України, майора запасу, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кім. 308,

за ч.1 ст.424 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі;

за ч.2 ст.146 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі;

за ч.2 ст.189 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі та відповідно до ст. 54 КК України, застосовано додаткове покарання позбавлення військового звання «майор»;

за ч.1 ст.358 КК України до 1 (одного) року обмеження волі;

за ст.358 КК Українм до 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 186 ч.5 КК України виправдано за недоведеністю участі ОСОБА_1 у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5(пяти) років позбавлення волі з позбавленням військового звання «майор».

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 2(три) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_1 обовязок періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,

за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України до 3(трьох) років обмеження волі;

за ч.3 ст. 27, ч.2 ст.189 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено ОСОБА_3 іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

У відповідності зі ст. 76 КК України покладено обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, одруженого, раніше не судимого,

за ч.3 ст.27,ч.2 ст.146 КК України до 3(трьох) років обмеження волі;

за ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.

відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

У відповідності зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_2 обовязок періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Судом вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого по особливо важливих обєктах Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України у військовому званні «майор», будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з групою осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перевищуючи свої службові повноваження, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, а саме 22.04.2003 року близько 24 год., використовуючи своє службове посвідчення співробітника Служби безпеки України разом із невстановленими слідством особами, під приводом проведення перевірки по наявним матеріалам протиправної діяльності, без належного документального оформлення та передбачених чинним законодавством України підстав, затримав ОСОБА_6, який прибув в аеропорт «Бориспіль»(Київська область) із службового відрядження та помістив до автомобіля марки «Ауді»сірого кольору, на якому стояли номера надані ОСОБА_7, та із застосуванням спецзасобів наручників доставив ОСОБА_6 ва С.А. до ізолятора тимчасового утримання Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області, де незаконно позбавив волі ОСОБА_6 на період близько двох годин, чим завдано ОСОБА_1 істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу Служби безпеки України, а також конституційним правам і свободам ОСОБА_6, якого незаконно позбавили волі, чим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.424 КК України.

Також ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 22.04.2003 року близько 24 год. використовуючи своє службове посвідчення співробітника Служби безпеки України разом із невстановленими слідством особами, під приводом проведення перевірки по наявним матеріалам протиправної діяльності, без належного документального оформлення та передбачених чинним законодавством України підстав, затримав ОСОБА_6, який прибув в аеропорт «Бориспіль»(Київська область) із службового відрядження та помістив до автомобіля марки «Ауді»сірого кольору, на якому стояли номера надані ОСОБА_7, та із застосуванням спецзасобів наручників доставив ОСОБА_6 до ізолятора тимчасового утримання Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області, де незаконно позбавив волі ОСОБА_6 на період близько двох годин, чим вчинив незаконне позбавлення волі, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.146 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 та ОСОБА_2, являючись військовою службовою особою, використовуючи своє службове становище, знаходячись у період з 22 по 23 квітня 2003 року у приміщенні Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області, предявив до ОСОБА_6 вимогу передачі 2(два) млн.. доларів США з погрозою застосування насильства шляхом введення за допомогою шприца наявної у нього в ампулі невідомої речовини та розголошення відомостей про злочинну діяльність ОСОБА_6, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.189 КК України.

Також, ОСОБА_1 23.04.2003 року, діючи умисно, підробив з метою подальшого використання лист на бланку Служби безпеки України, внісши в нього завідомо неправдиві відомості щодо дати та реєстраційного номеру №2/3-7181 від 22.04.2003 року, а також змісту документу: «про сприяння в тимчасовому утриманні громадянина ОСОБА_6, який підозрюється у підготовці до вчинення правопорушень, повязаних з охороною державної таємниці». Підроблений ОСОБА_1 документ був наданий начальнику Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області у якості обґрунтування тимчасового тримання ОСОБА_6 в ізоляторі тимчасового утримання, чим вчинив злочин, передбачений ч.1,3 ст.358 КК України.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_1, у період з 22 на 23 квітня 2003 року організували, керували підготовкою та вчиненням останнім злочину незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 у приміщенні ізолятора тимчасового затримання Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області на період близько двох годин, чим вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_1, у період з 22 по 23 квітня 2003 року організували, керували підготовкою та вчиненням останнім злочину вимагання у приміщенні Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області у ОСОБА_6 майна, а саме коштів у сумі 2 (двох) млн. доларів США з погрозою застосування насильства шляхом введення за допомогою шприца наявної у нього в ампулі невідомої речовини та розголошення відомостей про злочинну діяльність ОСОБА_6, чим вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

09.12.2009 року прокурором Куракіним О.О., який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції (далі прокурор), була подана апеляція на вирок до Апеляційного суду Київської області, в якій він просив вирок скасувати за мякістю призначеного покарання, постановити свій вирок та призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 реальне покарання, визначене законодавством в межах санкції ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 23.02.2010 року апеляцію було залишено без руху.

08.04.2010 року прокурором Папушею І., який затвердив обвинувальний висновок була повторно направлена апеляція на вирок , яка в свою чергу також Апеляційним судом Київської області була залишена без руху.

Після усунення недоліків апеляції особа за посадою, якою був затверджений обвинувальний висновок - прокурор Подонісов А. подає апеляцію в якій просить вирок скасувати, як необґрунтований, у звязку з неправильним застосуванням судом першої інстанції кримінального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених.

Постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.424, ч.2 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 та 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.424 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі;

- за ч.5 ст.186 КК Кураїни у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.2 ст.146 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі та відповідно до ст. 54 КК України, застосовано додаткове покарання позбавлення військового звання «майор»;

- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;

- за ч.3 ст.358 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого та позбавленням військового звання «майор».

Визнати винним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 винними у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 146, ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України, та призначити покарання:

- за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вигляді 7 років позбавлення волі, кожному.

Під час розгляду справи від прокурора надійшло клопотання про відкликання апеляції в порядку ст. 355 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які просили закрити апеляційне провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно зі ст. 364 КПК України, у разі відмови особи, яка подала апеляцію, від своїх вимог і при відсутності апеляцій інших учасників судового розгляду, апеляційний суд виносить ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.364 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляцією прокурора на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2009 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 закрити.

Головуючий:

Судді: