Номер провадження 1-кп/404/63/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0009224 відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, українця, громадянина України, з повною середньою спеціальною освітою, батька малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.04.2014 року Кіровським районним судом міста Кіровоград за ч. 1 ст. 125 КК України до виправних робіт строком на 1 рік з утриманням 10 % заробітної плати на користь держави, виконувати покарання не розпочав,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

з присутніми учасниками кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Кримінальні правопорушення вчинені ним при наступних обставинах:

24.10.2014 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 у свого знайомого ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , побачив у останнього мобільний телефон «Sony Ericsson J-20i». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_8 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_8 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а його мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_8 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з тамбуру з мобільним телефоном на сходовий майданчик і не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_8 , залишив місце вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою, заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном «Sony Ericsson J-20i», вартість якого становить 546 грн. 67 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 546, грн. 67 коп.

Крім того, 24.10.2014 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у свого знайомого ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , де побачив у останнього мобільний телефон «Lenovo A706». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_9 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_9 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_9 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з тамбуру з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_9 пішов з місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном «Lenovo A706», вартість якого становить 1306 грн.. 15 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1306 грн. 15 коп.

Також, 28.10.2014 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував у свого сусіда ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , де побачив мобільний телефон «Нокіа Х2». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_10 у добросусідських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_10 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а його мобільний телефон в несправному стані, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_10 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_10 залишив місце вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «Nokia x2», вартість якого становить 2631 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2631,00 гривень.

Крім цього, 01.11.2014 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у свого знайомого ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 , де побачив у останнього мобільний телефон «Samsung GT-C3530HSASEK». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_11 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_11 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_11 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього попросив винести йому з квартири ручку з аркушем паперу, скориставшись моментом, вийшов з тамбуру з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_11 залишив місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_11 мобільним телефоном «Samsung GT-C3530HSASEK», вартість якого становить 315 грн. 07 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 315,07 гривень.

Також, 02.11.2014 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував у свого знайомого ОСОБА_12 в приміщенні авто мийки по АДРЕСА_6 , де побачив мобільний телефон «Nokia 5228». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_12 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_12 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_12 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з мобільним телефоном з приміщення автомийки та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_12 , зник з місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_12 мобільним телефоном «Nokia 5228», вартість якого становить 340 грн. 25 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 340,25 гривень.

Також, 14.11.2014 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_3 перебував в приміщенні ВПУ № 4, по вул. Маршала Конєва, 6/5 у м. Кіровограді, де у неповнолітнього ОСОБА_13 побачив мобільний телефон «НТС ONE SV (С520е)». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з батьком неповнолітнього ОСОБА_13 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що неповнолітній ОСОБА_13 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що неповнолітній ОСОБА_13 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з мобільним телефоном на перший поверх та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон неповнолітньому ОСОБА_13 залишив місце вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним неповнолітньому ОСОБА_13 мобільним телефоном «НТС ONE SV (C520e)», вартість якого становить 3070 грн. 18 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 3070 грн. 18 коп.

Крім того, 16.11.2014 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у свого знайомого ОСОБА_14 по АДРЕСА_7 , де побачив у останнього мобільний телефон «Fly IQ 445». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_14 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_14 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_14 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього попросив винести йому з квартири ручку з аркушем паперу, скориставшись моментом, вийшов з тамбуру з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_14 пішов з місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_14 мобільним телефоном «Fly IQ 445», вартість якого становить 1039 грн. 58 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 1039,58 гривень.

Також, 17.11.2014 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував дворі будинку № 27 по вул. Жадова в м. Кіровограді, де зустрів ОСОБА_15 , яка є вихователем його малолітнього сина. Під час спілкування з якою побачив у неї мобільний телефон «INEW V3». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_15 у добрих стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_15 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останньої вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілої попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_15 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останньої відійшов з мобільним телефоном за будівлю та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_15 пішов з місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_15 мобільним телефоном «INEW V3», вартість якого становить 2212 грн. 24 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 2212,24 гривень.

Крім того, 22.11.2014 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував у свого знайомого ОСОБА_16 по АДРЕСА_8 , де побачив у останнього мобільний телефон «НТС ONE V». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 перебуваючи з ОСОБА_16 у приятельських стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_16 йому довіряє, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_16 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з тамбуру з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_16 , залишив місце вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_16 мобільним телефоном «НТС ONE V», вартість якого становить 1457 грн. 67 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 1457,67 гривень.

Також, наприкінці грудня 2014 року, точної дати слідством не встановлено, приблизно о 08 годині ОСОБА_3 , по АДРЕСА_9 у свого знайомого ОСОБА_17 побачив дриль-перфоратор «SternAustriaID13DN». В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на повторне заволодіння вищевказаного дриль-перфоратора. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , перебуваючи з ОСОБА_17 у дружніх стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_17 йому довіряє, з метою повторного заволодіння чужим майном вигадав, що йому необхідно просвердлити отвори в стіні власного помешкання, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому дриль-перфоратор «SternAustriaID13DN» на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_17 нічого не запідозрить так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з дриль-перфоратором на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний дриль ОСОБА_17 , пішов з місця вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_17 дриль-перфоратором «SternAustriaID13DN», вартість якого становить 765,49 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальні збитки на загальну суму 765,49 гривень.

Крім цього, 01.01.2015 року приблизно о 08:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_10 у свого знайомого ОСОБА_18 побачив у останнього мобільний телефон «Nокіа 1800». В цей момент, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , повторно, перебуваючи з ОСОБА_18 у дружніх стосунках та будучи впевненим в тому, що ОСОБА_18 йому довіряє з метою заволодіння мобільним телефоном останнього вигадав, що йому необхідно подзвонити, а мобільний телефон розряджений, та недобросовісно користуючись довірою потерпілого попросив дати йому мобільний телефон на декілька хвилин. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_3 , будучи впевненим, що ОСОБА_18 нічого не запідозрить, так як довіряє йому, зловживаючи довірою останнього вийшов з тамбура з мобільним телефоном на сходовий майданчик та не маючи наміру повертати вищевказаний телефон ОСОБА_18 залишив місце вчинення злочину, таким чином шляхом зловживання довірою повторно заволодів належним ОСОБА_18 мобільним телефоном «Nокіа 1800» вартість якого становить 194,25 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 матеріальні збитки ні загальну суму 194,25 гривень.

Також, 21.02.2015 року приблизно об 11 годині, ОСОБА_3 , у приміщенні торгівельного залу в павільйоні № НОМЕР_1 , на ринку «Європейський» по вулиці Героїв Сталінграду, 5 в місті Кіровограді, на столі у свого знайомого ОСОБА_7 побачив мобільний телефон «Nокіа 2710». В цей момент, у ОСОБА_3 виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, цілеспрямовано з корисливих спонукань, реалізовуючи свій злочинний намір, впевнившись у тому, що він діє таємно його дії ніким не помічені, повторно таємно викрав зі столу мобільний телефон «Nокіа 2710», належний ОСОБА_7 , вартість якого становить 322,50 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 322,50 гривень.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинувачуваного ОСОБА_3 вину по інкримінованим йому правопорушенням за частинами 1 та 2 ст. 190 КК України відносно потерпілих : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 визнав повністю, розкаявся і показав, що розуміє і беззастережно визнає пред`явлену йому редакцію обвинувачення, кваліфікацію, а також розміри всіх заявлених цивільних позовів про відшкодування шкоди від злочинів за частинами 1та 2 ст. 190 КК України.

Не оспорюючи самої події викрадення ним чужого майна, ОСОБА_3 вказує про неправильність кваліфікації його дій по останньому епізоду вчиненого ним злочину, а саме від 21.02.2015 року, відносно потерпілого ОСОБА_7 . Зазначає що насправді мало місце заволодіння мобільним телефоном «Нокіа» шляхом зловживання довірою (шахрайство). Такі твердження підсудний обґрунтовує тим, що мобільний телефон потерпілого він взяв з дозволу ОСОБА_7 , тому заперечує кваліфікуючу ознаку, як таємне викрадення майна. При цьому визнає, що мобільний телефон «Нокіа» він взяв з дозволу потерпілого, але повертати не збирався, та одразу його вимкнув і згодом продав.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ч. 1 та 2 ст. 190 КК України у повному обсязі, розуміє зміст обвинувачення. У цій частині, фактичні обставини ним не оспорюються, усвідомлює кваліфікацію вчинених ним заволодінь чужим майном шляхом зловживання довірою, у тому числі погоджується із вартістю та найменуванням чужих речей, якими він заволодів у потерпілих, корисливим мотивом та умисною формою вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Пояснення на досудовому слідстві і в суді давав свідомо, добровільно, тому що розкаюється. Визнає всі заявлені цивільними позивачами розміри майнової і немайнової шкоди, внаслідок заволодіння ним чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

ОСОБА_3 , потерпілим і цивільним позивачам, у тому числі і законному представнику неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_19 (учасникам кримінального провадження) правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчинених ним кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України. Після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою суд визнав недоцільним дослідження доказів в частині, що стосується кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, які ніким не оспорюються, так як немає жодного сумніву в добровільності їх позиції.

Не зважаючи на заперечення висловлені ОСОБА_3 у судовому засіданні про неправильну кваліфікацію дій у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, його вина по епізоду таємного викрадення майна у ОСОБА_7 повністю підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів:

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що 21.02.2015 року приблизно об 11 годині, у приміщенні магазину № НОМЕР_1 , на ринку «Європейський» по вулиці Героїв Сталінграду, 5 в місті Кіровограді, обслуговував покупця, у зв`язку з чим для зручності залишив власний мобільний телефон «Nокіа 2710» на столі, а сам розмовляв з клієнтом. У цей час до приміщення магазину зайшов ОСОБА_3 , сів на стілець, що стояв поруч з столом, просив зателефонувати, але він відмовив. ОСОБА_3 знаходився в приміщенні магазину не більше 40 секунд і одразу вийшов. Через 5 хвилин після того як ОСОБА_3 пішов, він виявив відсутність телефону. Одразу набрав власний номер, але почув, що абонент знаходиться поза зоною з`єднання.

Свідки: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , допитані кожна окремо, у судовому засіданні показали, що в обідній час в лютому 2015 року, в приміщенні магазину № НОМЕР_1 , на ринку «Європейський» по вулиці Героїв Сталінграду, 5 в місті Кіровограді, ОСОБА_7 обслуговував покупця, його мобільний телефон «Nокіа» лежав на столі, а сам він розмовляв з клієнтом. У цей час до приміщення магазину зайшов ОСОБА_3 , сів за стіл, взяв в руки телефон і почав ним гратися, після чого вийшов. Не чули, що б ОСОБА_7 дозволяв ОСОБА_3 користуватись мобільним телефоном. Через 5 хвилин після того як ОСОБА_3 пішов, ОСОБА_7 виявив відсутність телефону. Коли ж потерпілий набрав власний номер, то чув повідомлення оператора мобільного зв`язку, що абонент знаходиться поза зоною з`єднання. Свідок ОСОБА_21 також доповнила, що коли ОСОБА_3 виходив з приміщення магазину, останній в долоні тримав або мобільний телефон чи пачку цигарок.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами:

Змістом заяви ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення мобільного телефону «Нокіа 2710 классік».

т.3 а.к.п. 30

Результатами зафіксованими в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких громадянин ОСОБА_22 , 13.03.2015 року, серед інших зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 21.02.2015 року продав йому мобільний телефон марки «Нокіа 2710 классік»

т.3 а.к.п.54

Результатами зафіксованими в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких громадянка ОСОБА_21 , 11.03.2015 року, серед інших зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих впізнала ОСОБА_3 як особу, на ім`я ОСОБА_23 , який 21.02.2015 року таємно викрав з стола магазину мобільний телефон марки «Нокіа»

т.3 а.к.п.49

Результатами зафіксованими в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких громадянка ОСОБА_20 , 11.03.2015 року, серед інших зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих впізнала ОСОБА_3 як особу, на ім`я ОСОБА_23 , який 21.02.2015 року таємно викрав з стола магазину мобільний телефон марки «Нокіа»

т.3 а.к.п.44

Результатами зафіксованими в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких 10.03.2015 року потерпілий серед інших зображень чоловічих облич, у присутності двох понятих впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 21.02.2015 року таємно викрала з стола магазину належний йому мобільний телефон марки «Нокіа».

т.3 а.к.п.36

Висновком товарознавчої експертизи № 193 від 23.03.2015 року, за результатами якої, вартість мобільного телефону «Нокіа 2710 классік» становить 322 грн.50 коп.

т.3 а.к.п.62

Інформацією зафіксованою у протоколі слідчого експерименту від 17.04.2015 року, та додатками до протоколу у формі фото таблиці, згідно яких підозрюваний на той час ОСОБА_3 , у присутності двох понятих добровільно з власної ініціативи на місці показав і розповів як він зайшов до свого знайомого - ОСОБА_7 , до приміщення магазину на ринку «Європейський» по вулиці Г.Сталінграду, 5 в місті Кіровограді, де на столі побачив телефон «Нокіа 8710», який він таємно від оточуючих викрав і в той же день продав. За результатами цієї слідчої дії від ОСОБА_3 заяв, зауважень, доповнень, не надходило.

т.3 а.к.п.126

Підсудним і його захисником подано клопотання про перекваліфікацію пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення по епізоду ОСОБА_7 , на ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки відсутня ознака повторності, а також не доводиться спосіб, тобто таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови, Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009року, № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Допитані у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , а також свідки: ОСОБА_20 і ОСОБА_21 наполягають, що не чули і не бачили, що 21.02.2015 року, ОСОБА_3 , який тримав в руках телефон «Нокіа», було дозволено використати цей мобільний телефон.

Сукупність достовірно встановлених обставин переконують суд у тому, що коли у ОСОБА_3 не вийшло вилучити мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, останній довів свій злочинний умисел шляхом таємного викрадення чужого майна.

Суд не має сумнівів у достовірності покладених в основу доказування змісту пояснень потерпілого і зазначених свідків, оскільки вони об`єктивно сприймали обставини, а у судовому засіданні повідомили що бачили і чули. При цьому їх свідчення є правдивими і переконливо сприймаються, так-як характеризуються невеликими прогалинами у запам`ятовуванні, що насамперед свідчить про їх правдивість.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189 - 191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. У разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК. (п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009року, № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності")

Оскільки ОСОБА_3 до 21.02.2015 року, вже вчиняв злочин передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, його дії пов`язані з таємним викраденням майна ОСОБА_7 належить кваліфікувати як вчинений повторно.

За таких умов відсутні законні підстави для задоволення клопотання підсудного про виключення ознаки повторності та зміни кваліфікації по епізоду потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2015 року, з ч. 2 ст. 185 КК України, на ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України, діючи у межах висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, суд визнав доведеною вину ОСОБА_3 . Його діям дана правильна кваліфікація: за ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 у стислий строк вчинив одинадцять кримінальних правопорушень, середньої тяжкості, та одне невеликої тяжкості, що характеризуються як : корисливі, умисні, закінчені. Добровільно відшкодовувати шкоду потерпілим не починав, розкаюється, просить вибачення перед потерпілими. Є батьком малолітнього сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно (т. 2 а.п.10), працездатний, але тривалий час офіційно не працевлаштований, не одружений. На обліках у лікарів: нарколога і психіатра, не перебуває, осудний, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив вчинення ним умисного злочину, після засудження останнього за ч. 1 ст. 125 КК України.

Підсудний має право на висловлення власного розуміння, трактування і оцінку його суб`єктивного ставлення до інкримінованих подій. Таким чином заперечення ОСОБА_3 на неправильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, суд розцінює виключно як помилку в розумінні ним правової кваліфікації інкримінованого обвинувачення, а не свідомим ухиленням від кримінальної відповідальності. Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який раніше притягувався кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, зважаючи на думку потерпілих та прокурора, суд вважає за можливе з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначити йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та ч.1 ст.190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, що повністю відповідає кількості і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За таких умов підстав для застосування положень ст. ст. 69 та 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Приймаючи до уваги, що вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23.04.2014 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді одного року виправних робіт з утриманням 10 % заробітної плати в дохід держави, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. ст. 71,72 КК України і призначити йому покарання за сукупністю вироків. При складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.

Підсудний не має заперечень щодо розмірів відшкодування (майнової та немайнової) шкоди від злочину. За таких умов, дотримуючись вимог ст. ст. 23, 1166 ЦК України, з ОСОБА_3 на користь потерпілих : ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , підлягають задоволенню заявлені вимоги зазначені у поданих ними позовних заявах.

Речові докази по кримінальному провадженню - відсутні.

Згідно ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави, підлягають стягненню, фактично понесені та документально підтвердженні процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 1817 грн. 64 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23.04.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 9 (девять) місяців.

На період апеляційного оскарження вироку суду, ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді тримання його під вартою, на умовах визначених в ухвалі Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02.03.2015 року, з правом внесення застави.

Інші заходи забезпечення по кримінальному провадженню, не застосовувались.

ОСОБА_3 , строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 години 00 хвилин 02.03.2015 року.

Цивільний позов: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь цивільного позивача:

- ОСОБА_16 , 2400 грн. майнової та 3000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням;

- ОСОБА_13 , 1600 грн. майнової та 1000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням;

- ОСОБА_12 , , 1500 грн. майнової та 1500грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням;

- ОСОБА_15 , 3000 грн. майнової та 2000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням;

- ОСОБА_11 , 800 грн. майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави фактично понесені процесуальні витрати по кримінальному провадженню для залучення експертів-товарознавців на загальну суму 1817 грн. 64 коп.

Відсутні речові докази по кримінальному провадженню.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1