В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
потерпілогоОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду 26 березня 2015 року кримінальне провадження № 120 141 000 300 070 05 відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 25.05.2011 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, що звільнений 03.03.2014 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишений у виді домашнього арешту.
По заявленим цивільним позовом на відшкодування завданої матеріальної шкоди постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь: ОСОБА_8 1.479,0 грн., ОСОБА_9 4.275,38 грн., ОСОБА_10 3.599,0 грн., ОСОБА_11 4.875,0 грн. матеріальної та 3.000 грн. моральної шкоди, ОСОБА_6 4.014,17 грн. та 3.000 грн. моральної шкоди.
По справі вирішено питання про долю речових доказів та витрат за проведення експертизи.

За даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 30 червня 2014 року, приблизно о 3 год., знаходячись біля 2-го під`їзду будинку № 2-а по вул. Теодора Драйзера в м. Києві, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив водійське скло автомобіля Volkswagen, д.н.з НОМЕР_1 , та повторно таємно викрав чуже майно, а саме GPS-навігатор Prology iMap-560TR, який знаходився на підставці на лобовому склі в середині автомобіля, вартістю 800 грн., що містив карту пам`яті на 16 Гб, вартістю 100 грн., які належать потерпілому ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно за аналогічних обставин вчинив ряд крадіжок чужого майна:

- 15 липня 2014 року, приблизно о 3 год., біля 2-го під`їзду будинку № 73/1 по вул. Миколи Закревського в м. Києві з автомобіля Nissan mбхіmа, д.н.з НОМЕР_2 , відеореєстратор DOD LS430W, з картою пам`яті Transced на 32 Гб, на загальну суму 1.863,04 грн., які належать потерпілому ОСОБА_10 ;

- 21 липня 2014 року, приблизно о 3 год. 15 хв., біля 3-го під`їзду будинку № 54-а по вул. Оноре де Бальзака в м. Києві з автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з НОМЕР_3 , відеореєстратор Falcon HD 15-LCD-GPS з картою пам`яті16 Гб на загальну суму 700,0 грн., що належать потерпілій ОСОБА_13 ;

- 25 липня 2014 року, приблизно о 23 год., біля 2-го під`їзду будинку № 44 по вул. Радунська в м. Києві з автомобіля Hyndai elantra, д.н.з НОМЕР_4 , відеореєстратор АВЕЕ V10 з картою пам`яті 8 Гб на загальну суму 800 грн., які належать потерпілому ОСОБА_14 ;

- 28 серпня 2014 року, приблизно о 3 год., біля 1-го під`їзду будинку № 6 по бул. Вигурівский м. Києві з автомобіля Renault Lodgy, д.н.з НОМЕР_5 , відереєстратор Stealth вартістю 941 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 ;

- 05 вересня 2014 року, приблизно о 3 год., біля 1-го під`їзду будинку № 65 по пр. Володимира Маяковського в м. Києві з автомобіля Ssang yong, д.н.з НОМЕР_6 , відеєстратор АВЕЕ 10 з картою пам`яті 16 Гб Kingston на загальну суму 774,25 грн., які належать потерпілому ОСОБА_15 ;

- 11 вересня 2014 року, приблизно о 3 год., біля 1-го під`їзду будинку № 70 по вул. Оноре де Бальзака м. Києві з автомобіля Ford Focus, д.н.з НОМЕР_7 , відеореєстратор X-Vision з сім-картою на 32 Гб. на загальну суму 929,0 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 ;

- 12 вересня 2014 року, приблизно о 2 год. 45 хв., біля 6-го під`їзду будинку № 6 по вул. Лисківська, 2/71 в м. Києві з автомобіля Volkswagen, д.н.з НОМЕР_8 , відеореєстратор Mio MiVue з картою пам`яті 16 Гб на загальну суму 1.675,0 грн., які належать потерпілому ОСОБА_16 ;

- 20 вересня 2014 року, приблизно о 2 год. 45 хв., біля 2-го під`їзду будинку № 6 по бул. Висоцького в м. Києві з автомобіля Опель, д.н.з НОМЕР_9 , відеореєстратор Convoy з картою пам`яті 16 Гб на загальну суму 600,0 грн., які належать потерпілому ОСОБА_17 ;

- 21 вересня 2014 року, приблизно о 3 год., біля 3-го під`їзду будинку № 77 по вул. Оноре де Бальзака в м. Києві з автомобіля Honda, д.н.з НОМЕР_10 , відеореєстратор АВЕЕ V10 з сім-картою на 32 Гб на загальну суму 1.000,0 грн., які належать потерпілій ОСОБА_18 ,

після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінальних правопорушень зникав, а викраденим майном розпоряджався на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , який брав участь у судовому провадженні, не оспорюючи доведеності винуватості обвинуваченого за обставин, встановлених судом, та правильності кваліфікації його дій, просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати внаслідок м`якості призначеного йому покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

При цьому прокурор вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом не було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактично через три місяці після відбуття попереднього покарання за корисливий злочин, конкретних обставин справи, кількість епізодів злочинної діяльності - 10, невідшкодування потерпілим заподіяної шкоди, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій. А тому призначене обвинуваченому покарання, який неодноразово притягувався до відповідальності, у виді одного року позбавлення волі є явно недостатнім для його виправлення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання, яке, на думку прокурора, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Даних вимог закону судом при ухвалення вироку відносно ОСОБА_7 не дотримано.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, що притягувався до кримінальної відповідальності та звільнився в березні 2014 року, не працює, обставини та відношення ОСОБА_7 до вчиненого, думку потерпілих, а також обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, - прийшов до правильного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та необхідності його призначення у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Проте, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував дані про особу ОСОБА_7 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а після звільнення з місць позбавлення волі в березні 2014 року по відбуттю покарання призначеного за корисливий тяжкий злочин, починаючи з червня 2014 року вчинив 10-ть епізодів крадіжок чужого майна та не відшкодував потерпілим шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому на час учинення крадіжок, ухвалення вироку судом першої інстанції та після нього обвинувачений суспільно-корисною працею не займався, а при залишенні йому до набрання даного оскаржуваного вироку законної сили запобіжного заходу у виді домашнього арешту з встановленням певних заборон та зобов`язань, ОСОБА_20 , згідно обвинувальних актів, що перебувають на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва, обвинувачується у вчиненні 4 - х епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, перший з яких за часом мав місце 29 грудня 2014 року, тобто через 2 тижні після ухвалення вироку від 16 грудня 2014 року.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_7 на бажає стати на шлях виправлення, а тому, призначене йому покарання у виді одного року позбавлення волі, що є мінімальним для цього виду покарання відповідно до приписів ч. 2 ст. 63 КК України, є явно недостатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, виходячи з конкретних обставин провадження та даних про особу ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що за своїм розміром призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі ОСОБА_7 , а тому задовольняє апеляційну скаргу прокурора щодо скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку, яким призначає обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 141 000 300 070 05 ОСОБА_19 , який брав участь у судовому провадженні, задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а ОСОБА_7 , що утримується під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3