Справа № 1-39 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року Галицький
районний суд м. .Львова

у
складі: головуючого - судді Курильця А.Р.

при
секретарі Сидор Н.Т.

з участю
прокурора Леськіва А.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника
потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Черниче Балтського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в с. Лоцкіно Баштанського
району Миколаївської області, без
постійного місця проживання,
раніше, згідно ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст. 190,
ч.2 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 в вересні 2004 року в м.
Запоріжжя під час спілкування з потерпілою ОСОБА_2, дізнавшись,
що остання має намір продати квартиру в м. Львові та придбати помешкання
в м. Запоріжжя, маючи на меті заволодіти
шляхом обману її майном (грошима) за продану квартиру у м. Львові, увійшовши до неї в довіру, запропонував їй нібито купити будинок в М.
Запоріжжя, на що ОСОБА_2погодилася.
Так, 25.09.2004 року ОСОБА_4 разом з
ОСОБА_2 оглянувши один із запропонованих ним будинків в М. Запоріжжя, під приводом застави за придбання даного
будинку для неї, отримав від останньої
гроші в сумі 100 доларів США,
що за курсом НБ України становить 530, 82 грн., повідомивши,
що даний будинок буде придбаний їй після продажу квартири в м. Львові. 01.10.2004 року ОСОБА_4 разом з
потерпілою прибув в нотаріальну контору,
що по вул. Коперніка в м. Львові,
де після оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5., отримав гроші за вказану
квартиру в сумі 10000 доларів США, що по
курсу НБ України становить 53076 грн. нібито з метою придбання ОСОБА_2
вищевказаного будинку в м. Запоріжжя. Однак,
заволодівши вказаними грошима,
які належали потерпілій ОСОБА_2, ОСОБА_4 свої
зобов'язання не виконав та зник.

Крім
того, ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах без
передбаченого законом дозволу придбав ніж,
який носив при собі. 31.01.2006
року в 17 год.
ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції в квартирі свого
знайомого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 і при поверхневому огляді останнього було виявлено
та вилучено вищевказаний ніж, який
згідно криміналістичної експертизи № 14 від 08.02.2006 року являється клинковою
холодною зброєю промислового виробництва.

Підсудний
ОСОБА_4 свою
вину у інкримінованих йому злочинах не визнав
та пояснив, що жодних грошей
в сумі 10000 доларів США
він від

2

потерпілої
ОСОБА_2 не отримував, розписки про це
нікому не давав. Потерпіла дійсно зверталася до нього з метою надати
благодійній асоціації резерву спец військ „Барс", керівником якої він являється кредиту в сумі
15000 доларів США для проведення спортивного шоу на підтримку кандидата в
президенти України Януковича В.Ф. в м. Запоріжжі. Однак він відмовився від цієї
ідеї, оскільки дізнався, що ОСОБА_2підтримує іншого кандидата в
президенти. Він був присутній при продажі потерпілою квартири в нотаріальній
конторі, однак грошей від ОСОБА_2 не
отримував. Щодо епізоду в м. Котовську,
то в нього дійсно був водолазний ніж,
яким він різав хліб у ОСОБА_6,
однак це не був ніж, носіння
якого йому інкримінують. Вважає, що ніж
було спеціально поміняно працівниками міліції. Крім того доповнив, що жодного досудового слідства по справі з
ним не проводилося, слідчий та адвокат
до нього в слідчий ізолятор для проведення слідчих дій не приходили.

Незважаючи
на невизнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини у вчинених злочинах, його вина повністю доводиться зібраними по
справі доказами, а саме.

По епізоду
заволодіння грошима потерпілої ОСОБА_2:

Показаннями
потерпілої ОСОБА_2, даними нею в
судовому засіданні про те, що в неї на
праві приватної власності знаходилася квартираАДРЕСА_1. Оскільки вона хотіла
проживати в м. Запоріжжя, то вирішила
продати свою квартиру, а за отримані
кошти придбати квартиру в м. Запоріжжя. Перебуваючи у вказаному місті з метою
купівлі квартири, вона разом з ОСОБА_7
випадково познайомилися з ОСОБА_4 Останній допоміг їй та ОСОБА_7 одружитися в
м. Запоріжжя, тому вона йому повірила. ОСОБА_4 запропонував їй
підписати договір кредитування, на що
вона погодилася. Пізніше підсудний показав їм особняк в м. Запоріжжя, який мав бути для них придбаний, пообіцяв зробити у вказаному будинку ремонт
після проведення шоу на підтримку кандидата в президенти України Януковича В.Ф.
Вони разом з ОСОБА_4 повернулися у м. Львів,
де останній через агентство нерухомості знайшов покупців на її квартиру.
01.10.2004 року
вони разом з покупцями ОСОБА_5 та підсудним пішли в нотаріальну контору
приватного нотаріуса ОСОБА_8, що по вул.
Коперніка в м. Львові, де після
оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1між нею та ОСОБА_5.,
ОСОБА_4. були передані гроші за вказану квартиру в сумі 10000 доларів США для придбання їй
вищевказаного будинку в м. Запоріжжя. Однак,
заволодівши вказаними грошима, ОСОБА_4 свої
зобов'язання не виконав. Вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_7 через тиждень
після продажу квартири виїхали в м. Запоріжжя,
де жили на квартирі в жінки на ім'я ОСОБА_9. Оскільки від ОСОБА_4 жодних
повідомлень не було ОСОБА_9 сказала їм забиратися з її квартири, що вони і з робили. Ввважає, що діями підсудного ОСОБА_4 їй завдано
матеріальної та моральної шкоди. Завдану їй матеріальну шкоду оцінює в 155000 гривень, а моральну в 5000 гривень, про що
заявляє цивільний позов.

Показаннями
свідка ОСОБА_7, даними ним в судовому
засіданні про те, що він разом з своєю
дружиною - потерпілою
по справі ОСОБА_2 хотіли жити в м. Запоріжжя. Перебуваючи в м. Запоріжжя вони
познайомилися з підсудним ОСОБА_4, який
допоміг їм оформити реєстрацію шлюбу в органах РАЦСу. ОСОБА_4 запропонував їм
свої послуги для купівлі житла в м. Запоріжжя,
показував будинок на вул. Тельмана.
При цьому ОСОБА_4
пообіцяв зробити у вказаному будинку ремонт після проведення шоу на підтримку
кандидата в президенти України Януковича В.Ф. У м. Львові ОСОБА_4 знайшов покупця
на квартиру ОСОБА_10 і після укладення договору купівлі-продажу забрав гроші за
продану квартиру. При передачі грошей він не був. Пізніше вони з ОСОБА_2
поїхали в м. Запоріжжя, де їх зустрів
ОСОБА_4 та поселив в квартирі ОСОБА_11. пообіцявши за декілька днів вирішити
питання з купівлею житла для них, однак
цього ним зроблено не було.

Показаннями
свідка ОСОБА_5, даними нею в судовому
засіданні про те, що вона через
агентство нерухомості „Профі" знайшла собі квартиру, яку хотіла купити. Вони разом з чоловіком оглядали
квартиру та разом з продавцем

3

ОСОБА_2
та її представником ОСОБА_4 домовилися про ціну та дату оформлення договору
купівлі-продажу. 01.10.2004 року вони уклали договір купівлі-продажу в
нотаріальній конторі приватного нотаріуса ОСОБА_8 Під час оформлення договору в
кімнаті нотаріуса крім неї знаходився її чоловік, підсудний потерпіла та ОСОБА_12 Гроші за
квартиру були покладені на стіл в кімнаті нотаріуса, яка на цей час вийшла. її чоловік передав
гроші в сумі 10000 доларів США потерпілій ОСОБА_2 Потерпіла написала їм
розписку про отримання грошей.

Показаннями
свідка ОСОБА_13, даними ним в судовому
засіданні про те, що вони з дружиною
шукали однокімнатну квартиру через агентство нерухомості „Профі". Директор
агентства ОСОБА_12 запропонував їм придбати квартиру на вул. Коперніка в м.
Львові. Він оглядав квартиру в присутності потерпілої, її чоловіка та підсудного ОСОБА_4 Оскільки
квартира та її ціна їм підійшли вони домовилися укласти договір купівлі-продажу.
01.10.2004 року
вони оформили вказаний договір в приватного нотаріуса ОСОБА_8 Гроші
передавалися ним в кабінеті нотаріуса в сумі 10000 доларів США.
Потерпіла гроші перераховувала,
написала розписку про їх отримання. Чи передавала ОСОБА_2гроші ОСОБА_4.
не пам'ятає. ОСОБА_4 в нотаріальній конторі знаходився разом з ОСОБА_10 Він на
прохання ОСОБА_4 за гроші, які останній
дав йому в нотаріальній конторі придбав потерпілій та її чоловіку квитки в М.
Запоріжжя. Потерпіла оскаржувала договір купівлі-продажу квартири в судовому
порядку, однак рішенням суду їй було в
цьому відмовлено.

Показаннями
свідка ОСОБА_12, даними ним в судовому
засіданні, про те, що він являється директором агентства
нерухомості „Профі". До них звернулася ОСОБА_2., яка хотіла продати свою квартиру на вул.
Коперніка. Він запропонував придбати вказану квартиру ОСОБА_13. Потенційні
покупці дивилися квартиру разом з потерпілою та ОСОБА_4 та домовилися про
купівлю-продаж за 10000 доларів США. В нотаріальній
конторі ОСОБА_2взяла в ОСОБА_13 гроші в сумі 10000 доларів США, перерахувала їх,
написала покупцю розписку та передала гроші ОСОБА_4. Він пропонував
ОСОБА_2 покласти гроші в банк, однак
вона відмовилася, мотивувавши тим, що ОСОБА_4 за дані
гроші має купити їй квартиру в м. Запоріжжя.

Показаннями
свідка ОСОБА_8 , даними нею в судовому
засіданні про те, що 01.10.2004 року нею, приватним нотаріусом було посвідчено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 Сторони договору
підписували такий після проведення розрахунку,
який в її присутності безпосередньо не проводився.

Показаннями
свідка ОСОБА_14., даними нею на
досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні (а.с. 74) про те, що до її сина звернувся ОСОБА_4 з проханням
поселити в її квартиру в м. Запоріжжя на деякий час ОСОБА_2. з її чоловіком, оскільки ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань по забезпеченню їх
житлом. ОСОБА_2разом з своїм чоловіком
пожили у неї три дні, а після вказаного
терміну виїхали в гуртожиток.

Показаннями
свідка ОСОБА_15, даними нею на
досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні (а.с. 75) про те, що вона працює в ювелірному магазині
„Еліт-рубін" в м. Запоріжжя. В вересні 2004 року до неї в магазин приходив раніше невідомий їй
чоловік, що представився ОСОБА_4 з двома
людьми похилого віку, які купили весільні
обручки. Через 10 днів
вказані особи повернулися та запиталися в неї чи не знає вона місця знаходження
ОСОБА_4

Протоколами
впізнання осіб по фотознімках (а.с. 128-132).

Договором про
надання кредиту № 42 (а.с.
16).

По епізоду
незаконного носіння холодної зброї:

Показаннями
свідка ОСОБА_16 даними ним на досудовому слідстві та оголошеними в
судовому засіданні (а.с. 75, 80)
про те, що 31.01.2006 року він був
присутній в якості понятого в черговій частині Котовського МРВ, де в його присутності у ОСОБА_4 було вилучено
ніж в чохлі, довжиною леза з рукояткою 224 мм. , шириною 23
мм. , товщиною близько 4 мм. , який мав отвори

4

на ручці в
кількості 5 шт. Як
пояснив при цьому ОСОБА_4 цей ніж
належить йому. Крім цього ОСОБА_16 дав показання, що в кінці січня 2006 рок він зайшов в гості
до ОСОБА_17. , де знаходився ОСОБА_4 у
якого при собі був вищевказаний ніж, за
допомогою якого він хотів тренувати осіб відкривши спортивні клуби.

Показаннями
свідка ОСОБА_17 , даними ним на
досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні (а.с. 76) про те, що 31.01.2006
року він був присутній в якості понятого в черговій частині Котовського
МРВ, де в його присутності у ОСОБА_4
було вилучено ніж в чохлі, довжиною леза
з рукояткою 224 мм.
, шириною 23 мм. , товщиною
близько 4 мм.
, який мав отвори на ручці в кількості 5 шт. Як пояснив
при цьому ОСОБА_4 цей ніж
належить йому.

Показаннями
свідка ОСОБА_18, даними ним на
досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні (а.с. 77) про те, що 17.01.2006
року до нього додому прийшли гості,
з якими був йому раніше незнайомий на ім"я ОСОБА_4. Під час того як
вони сиділи за столом ОСОБА_4 дістав з чохла,
який знаходився у нього на поясі металевий ніж, довжиною приблизно 20 см. з рукояткою із металу на якій були отвори в
кількості 5 штук.
Даним ножем ОСОБА_4 порізав хліб та поклав його назад в чохол. Де придбав
ОСОБА_4 даний ніжОСОБА_18 невідомо.

Речовими
доказами по справі (а.с. 81-82), якими являються ніж і чохол до нього.

Протоколом
огляду та вилучення від 31.01.2006
року (а.с. 87), згідно якого у
ОСОБА_4 виявлено та вилучено під час поверхневого огляду ніж в чохлі, довжиною леза з рукояткою 224 мм. , шириною 23
мм. , товщиною близько 4 мм. , який мав отвори на ручці в кількості 5 шт.

Висновком
експерта від 08.02.2006 року
(а.с. 98-102), відповідно до якого ніж,
вилучений 31.01.2006
року в ОСОБА_4 являється клинковою холодною зброєю - метальним ножем
промислового виробництва.

Оцінюючи
показання підсудного ОСОБА_4 в частині заперечення ним своєї вини у вчинених
злочинах, суд їх визнає їх неправдивими
та направленими на ухилення від кримінальної відповідальності, способом захисту підсудного, оскільки вони спростовуються показаннями
потерпілої, свідків, іншими доказами по справі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що після укладення договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5., потерпіла по справі
отримала за придбану квартиру гроші в сумі 10000 доларів США, написавши розписку ОСОБА_5 передала гроші підсудному
ОСОБА_4. в присутності директора агентства нерухомості ОСОБА_12, про що останній, допитаний в якості свідка, дав показання в судовому засіданні.

Щодо
епізоду незаконного носіння холодної зброї,
то підсудний фактично сам визнає наявність у нього ножа під час затримання, однак заперечує, що вказаний ніж був холодною зброєю.

Покликання
ОСОБА_4 на те, що з ним не проводилися
жодні слідчі дії і на таких не був присутній слідчий та адвокат ОСОБА_19 спростовуються показаннями слідчого
ОСОБА_20., допитаного судом в якості
свідка, а також листами начальника
Львівського слідчого ізолятора №
2055 від 26.03.2007 року
(а.с. 268) та № 3187 від 10.05.2007 року (а.с. 302).

Щодо
тверджень підсудного ОСОБА_4 про написання ним безлічі скарг в різні інстанції
щодо його необґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності, то судом встановлено, що ОСОБА_4 подав
лише одне звернення в Генеральну прокуратуру (а.с. 232). Інших заяв в
прокуратуру щодо неналежності проведення досудового слідства від підсудного не
поступало.

Оцінюючі
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає доведеним, що
підсудний ОСОБА_4 вчинив
заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою
(шахрайство), в особливо великих
розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 190 КК України.

5

Крім
того, ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння холодної зброї без
передбаченого законом дозволу, тобто
вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України.

Обираючи
вид та міру покарання підсудному, суд
враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу підсудного: раніше,
згідно ст. 89 КК України, не судимий. Пом'якшуючих та обтяжуючих
покарання обставин суд не знаходить.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Підстав для
застосування ст. 75 КК України суд не
вбачає.

Вирішуючи
питання щодо заявленого по справі цивільного позову ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,
суд приходить до висновку, що
внаслідок вчинення підсудним злочину,
потерпілій було завдано матеріальної шкоди, яка виразилась в заволодінні ОСОБА_4 грошових
коштів потерпілої в сумі 10000 доларів США,
що було встановлено в ході судового слідства та моральну (немайнову)
шкоду, яка виразилась у перенесенні
ОСОБА_2 моральних страждань, в
перенесенні нервового стресу, лікуванні
внаслідок заподіяного злочину.

Тому
враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 28, 328 КПК України та нормами цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_2 слід задоволити
частково.

Враховуючи, що вчиненим злочином підтверджено нанесення
потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 10000
доларів США, що на момент вчинення злочину за курсом НБ України становило
53076 грн., суд приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 53076
грн. завданої матеріальної шкоди.

Щодо
вимог потерпілої ОСОБА_2 про те, що
злочином їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 155000 гривень, то такі
не знайшли свого підтвердження під час судового слідства.

Крім
того, суд враховує те, що,
внаслідок злочину було порушено нормальні життєві зв'язки ОСОБА_2, дана ситуація призвела до тяжкості вимушених
змін у її життєвих стосунках, необхідно
затратити значний час та зусилля, щоб
повернутися до попереднього розкладу життя. Таким чином, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути
5000 грн.
моральної шкоди.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд

засудив:

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.4 ст. 190 та
ч.2 ст. 263 КК України та призначити
йому покарання

за
ч.4 ст. 190 КК України у вигляді п'яти
років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді одного року позбавлення
волі.

На
підставі ст. 70 КК України визначити
засудженому ОСОБА_4остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим у вигляді п'яти років шести місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Міру
запобіжного заходу, щодо засудженого
ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу,
залишити раніше обрану -
взяття під варту.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_4рахувати з 10.02.2006 року, тобто з дня
фактичного затримання (а.с. 237)

Речові
докази по справі - ніж і
чохол до нього (а.с. 82), що знаходяться
в кімнаті зберігання речових доказів Галицького РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області - знищити.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_2 задоволити частково.

6

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 53076
гривень матеріальної та 5000
гривень моральної шкоди, а всього 58076 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області 82, 42 грн. судових
витрат за проведення експертизи.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб
з моменту його проголошення, а
засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.