Справа № 740/519/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/307/2015
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001859 від 28 січня 2015 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паливода Ніжинського району Чернігівської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 28 грудня 2012 року Ніжинським міськрайонним судом за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Чернігівської області, який просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної частини вироку визнання ОСОБА_7 обтяжуючої покарання обставини, а саме скоєння злочину в період іспитового строку. Вважати, що згідно вступної частини вироку ОСОБА_7 раніше судимим 28.12.2012 року Ніжинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України. В решті вирок суду залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 засуджено:

за ч. 3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднано покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі, і остаточно до відбуття призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому постановлено обчислювати з часу його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 990 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 1 265 грн. матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що в середині листопада 2014 року, близько 15 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, доводячи свої злочинні наміри до кінця, шляхом злому замка вхідних дверей, проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав вироби з металу, а саме: чавунну плиту з кружками з груби пічного опалення, вартістю 350 грн., чавунні дверці з рамою з груби пічного опалення, вартістю 125 грн., чавунні колісники з груби пічного опалення вартістю 100 грн., три чавунні димові засувки з груби пічного опалення, загальною вартістю 360 грн., двоє металевих дверець сажотруски з груби пічного опалення, загальною вартістю 170 грн.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1 265 грн.

В кінці листопада 2014 року, близько 19 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, доводячи свої злочинні наміри до кінця, проник через вікно до приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав вироби з металу, а саме: дві чавунні плити з кружками з груби пічного опалення, загально вартістю 700 грн., чавунні дверці з рамою з груби пічного опалення, вартістю 160 грн., чавунні дверці з рамою піддувала з груби пічного опалення, вартістю 125 грн., чавунні колісники з груби пічного опалення вартістю 100 грн., дві чавунні димові засувки з груби пічного опалення, загальною вартістю 240 грн.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1 325 грн.

12 грудня 2014 року ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, доводячи свої злочинні наміри до кінця, шляхом злому замка вхідних дверей, проник до приміщення будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав вироби з металу, а саме: чавунну плиту з кружками з груби пічного опалення, вартістю 350 грн., чавунні дверці з рамою з груби пічного опалення, вартістю 160 грн., чавунні дверці з рамою піддувала з груби пічного опалення, вартістю 100 грн., три чавунні дверці з рамою (сажотруски) з груби пічного опалення, загальною вартістю 255 грн.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 990 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги перший заступник прокурора області вказав, що вирок суду є незаконним та підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд в порушення вимог ч.ч. 1,3 ст. 67 КК безпідставно визнав обтяжуючу покарання обставину скоєння злочину в період іспитового строку та таким чином невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Крім того, у вступній частині вироку судом невірно вказано закон України про кримінальну відповідальність, за яким ОСОБА_7 притягнуто попереднім вироком від 28.12.2012 року, зокрема, вказано ч. 3 ст. 182 КК України, а не ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та докладно розповідав про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі обвинуваченим не оспорювались і згідно ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій кримінального правопорушення правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляційній скарзі. Тобто дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини, що помякшують покарання, а саме, щире каяття у вчиненому правопорушенні, обставину що обтяжує покарання скоєння злочину в період іспитового строку, та дійшов до висновку, що вироком Ніжинського міськрайонного суду від 28 грудня 2012 року ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, тобто кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується у даному кримінальному провадженні ним було вчинено протягом іспитового строку, у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком суду, частково приєднав покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2012 року та остаточно призначив покарання у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений 29 грудня 2012 року вироком Ніжинського міськрайонного суду та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням відповідних обов`язків. (а.с. 20-22).

Частина 1 ст. 67 КК України передбачає вичерпний перелік обставин, які обтяжують покарання, проте, такої обтяжуючої обставини як скоєння злочину в період іспитового строку у вказаній статті не визначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, суд в порушення вимог ч.ч. 1,3 ст. 67 КК безпідставно визнав обтяжуючу покарання обставину скоєння злочину в період іспитового строку та таким чином невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Крім того, у вступній частині вироку судом невірно вказано закон України про кримінальну відповідальність, за яким ОСОБА_7 притягнуто до відповідальності попереднім вироком від 28.12.2012 року, зокрема, вказано ч. 3 ст. 182 КК України, а не ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується вимогою про його судимість.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні через неправильне застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 413, 418 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку визнання ОСОБА_7 обтяжуючої покарання обставини, а саме скоєння злочину в період іспитового строку.

Вважати згідно вступної частини вироку ОСОБА_7 раніше судимим 28.12.2012 року Ніжинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4