ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/1326/15к (пр. №1-кп/201/113/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, раніше судимого: 19 червня 2007 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі; 12 серпня 2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з дворічним іспитовим строком; 05 грудня 2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23 січня 2015 року близько 10.00 години, перебуваючи на перехресті вулиць Тунельної та Аеродромної в м. Дніпропетровську, на землі у клумбі знайшов ніж, виготовленого саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення, який являється холодною зброєю колючо-ріжучої дії. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, обвинувачений ОСОБА_4 присвоїв вказану холодну зброю та став носити її при собі в цілях особистого захисту до 09.00 години 26 січня 2015 року, коли біля будинку № 18 по вул. Гусенка в м. Дніпропетровську, останній був зупинений співробітниками міліції, які в присутності двох понятих при огляді обвинуваченого, вилучили у нього вказану холодну зброю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у виготовленні та носінні іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання повністю буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який будучи засудженим вироком суду за аналогічне суспільно-небезпечне діяння, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 05 грудня 2014 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі, до відбуття якого, вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

Речовий доказ холодну зброю, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року покарання у виді одного року позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 11 лютого 2015 року, змінивши йому запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, узявши його під варту із залу суду.

Речовий доказ холодну зброю, що зберігається у камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 235 від 28 січня 2015 року) знищити.

Виконання вироку в частині взяття ОСОБА_4 під варту у залі суду доручити співробітникам Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1