УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Іванів
О.Й.,

суддів Ткачук
Н.В., Гандзюка В.П.,

за
участю: прокурора Вирсти
Т.П.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
,

розглянувши
20 червня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на вирок Косівського
районного суду від 1 березня 2007 року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець,
з неповною середньою освітою, не
працює, не одружений, раніше судимий 30.04.2004 року Косівським
районним судом за ст. 185 ч.3 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі
ст. ст. 75,
104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 1 рік, засуджений:

·
за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення
волі;

· за ст.
187 ч.3 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України, на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна;

· за ст.
304 КК України - на два роки позбавлення волі;

· за ст.
307 ч.1 КК України - на три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначено - п'ять
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України засудженому до призначеного
покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та
призначено покарання - п'ять років два місяці позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с Княждвір,
мешканець АДРЕСА_2 українець,
не працює, з освітою 7
класів, раніше не судимий,

Справа №11-248/2007р. Головуючий
у 1-й інстанції Гордій В.І.

Категорія ст. ст.
185 ч.3, Доповідач: Іванів О.Й.

187 ч.3, 304,
307 ч.1 КК України

засуджений за ст. 187 ч.3
КК України, із застосуванням ст. 69
КК України, на три роки позбавлення
волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 104 КК України засудженого звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

За згодою ОСОБА_4. на нього покладено обов'язок щодо нагляду за засудженим
ОСОБА_3. та проведення з ним виховної
роботи.

Згідно ст. 76
КК України на засудженого ОСОБА_3.
покладено ряд обов'язків.

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка і мешканка АДРЕСА_3, українка,
з середньою освітою, не
працює, розлучена, позбавлена батьківських прав щодо своїх
дітей, раніше судима 10.12.2004 року
Косівським районним судом за ст. ст.
204 ч.1, 15, 369 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження
волі, на підставі ст. 75
КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік, засуджена:

· за ст.
185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі;

· за ст.
187 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69
КК України, на чотири роки шість місяців
позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини всього належного їй майна;

· за ст.
304 КК України - на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
покарання - чотири роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/3
частини всього належного їй майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно
призначено покарання - п'ять років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини
всього належного їй майна.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1. і ОСОБА_2 залишено попередній - тримання під вартою.
Засудженому ОСОБА_3. запобіжний захід
залишено - підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання постановлено рахувати: ОСОБА_1. - з 18.05.2005
року; ОСОБА_2 - з 01.08.2005 року.

Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
і законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_3. - ОСОБА_4. солідарно на користь фінвідділу
Косівської райдержадміністрації 405 грн. 53 коп.3а лікування потерпілого та на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області 206 грн. 55 коп.3а
проведення експертиз.

Як
встановлено вироком суду, засуджені
вчинили злочини за таких обставин.

В ніч з 31 жовтня на 1 листопада 2004 року ОСОБА_1. проник в підвальне
приміщення будинку ОСОБА_5, звідки
таємно викрав консервовані овочі на суму 260 грн., а в ніч з 6 на 7 квітня 2005 року проник у
приміщення магазину с. Н. Березів, звідки викрав товарно-матеріальні цінності на
суму 526 грн. 80 коп.

28 квітня 2005 року, ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 , втягнувши у пияцтво та
злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_3. ,
після спільного розпиття спиртних напоїв у м. Косові,
за ініціативою ОСОБА_2 домовилися
вчинити розбійний напад на перестарілого ОСОБА_6. З цією метою ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 проникли в будинок потерпілого,
напали на нього, стали наносити
удари руками і ногами в різні частини тіла,
заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, після цього зв'язали і відкрито заволоділи
грошима ОСОБА_6 в сумі 200 грн.,
продуктами харчування та радіоприймачем.

13
травня 2005 року у м. Косові по
вул. Незалежності, 90, на
території Косівського РВ УМВС в ході особистого огляду та обшуку ОСОБА_1 було
виявлено і вилучено в

3

нього
78, 5 гр. макової соломки - наркотичного засобу, який засуджений виготовив, придбав,
зберігав та перевозив з метою збуту. В апеляціях:

· засуджений
ОСОБА_1. вирок суду вважає незаконним,
оскільки не вчиняв злочинів,
передбачених ст. ст.
185 ч.3, 307 ч.1 КК України.
Покликається на неповноту та однобічність судового слідства, оскільки ним не перевірено його доводів про
застосування до нього працівниками міліції недозволених методів
слідства.Просить вирок скасувати.

· засуджена
ОСОБА_2 просить постановлений щодо неї
вирок змінити, пом'якшити призначене їй
покарання з врахуванням незадовільного стану її здоров'я.

Засуджений
ОСОБА_3. вироку не оскаржив.

В
засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_1. свою апеляцію
підтримав, пояснив, що злочину у сфері обігу наркотичних засобів
не вчиняв, що явки із зізнанням у
вчиненні крадіжок майна ОСОБА_5 та з магазину ОСОБА_7 були написані ним під
фізичним і психологічним тиском працівників міліції ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., про що заявляв в час
судового розгляду справи. Зазначив, що
має хворобливий стан здоров'я, про що
заявляв клопотання суду першої інстанції і обстежувався лікарями Косівської
районної лікарні та звертався в медсанчастину СІЗО №12, однак судом при призначенні покарання не
враховано стану його здоров'я. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Засуджена
ОСОБА_2 підтримала свою апеляцію, погодилась з апеляцією ОСОБА_1, пояснила,
що хворіє тривалий час хронічними хворобами, що, на
її думку, є підставою для пом'якшення
призначеного їй покарання.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1 щодо скасування вироку,
пояснення засудженої ОСОБА_2 щодо
пом'якшення покарання, прокурора, яка просить апеляції засуджених залишити без
задоволення, а вирок щодо них - без
змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених підлягають до
часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути
законним і обґрунтованим, постановленим
за умови правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання
вимог кримінально-процесуального закону.

Даних вимог
закону при розгляді справи дотримано не було.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3 обвинувачувалися у
вчиненні розбою, вчиненого за
попередньою змовою групою осіб, поєднаного
з насильством, небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого, з проникнення у
житло.

Як
вбачається з вироку, суд першої
інстанції визнав доведеним, що засуджені
вчинили розбій поєднаний з проникненням у житло. У вироку суд не зазначив такі
кваліфікуючі ознаки як „попередня змова групою осіб" та „застосування
насильства, небезпечного для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу"
і не обґрунтував свого рішення чому ці ознаки відсутні в діях винних осіб.

По
епізодах крадіжок, при визначенні кваліфікації
дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2. за ст. 185 ч.3 КК України, в порушення вимог кримінального закону, суд не навів у вироку мотивів, на підставі яких не інкримінував засудженим
такі кваліфікуючі ознаки як „повторність",
а засудженій ОСОБА_2. - ще й „вчинення злочину за попередньою змовою
групою осіб".

Кваліфікуючи
дії засудженого ОСОБА_1 за ст. 307 ч.1 КК України, суд також не вказав у вироку, з яких підстав відкинув такі кваліфікуючі
ознаки даного злочину як „незаконне виготовлення і перевезення наркотичних
засобів з метою збуту".

Крім
того, формулювання обвинувачення
засудженої ОСОБА_2. за ст. 185 ч.3 КК України у вироку суду є
неконкретним.

Суд лише вказав
у мотивувальній частині вироку, що
ОСОБА_2. вчинила крадіжки з проникненням у житло, проте,
всупереч вимогам ст. 334 КПК України, взагалі не зазначив місця, часу,
способу вчинення та наслідків злочину,
його мотивів, форми вини.

4

Як
вбачається з матеріалів справи і змісту постановленого вироку, суд першої інстанції, при новому розгляді даної справи після
скасування постановленого 20.02.2006 року Косівським районним судом вироку щодо
всіх засуджених, не виконав вказівок
ухвали апеляційної інстанції від 16.05.2006 року щодо визначення, згідно
ст. 27 КК України, виду співучасті ОСОБА_2. у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
187 ч.3 КК України.

За ст.
304 КК України суд вийшов за межі пред'явленого обвинувачення, визнавши засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
винними у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність і пияцтво, хоча така кваліфікуюча ознака даного злочину
як „втягнення неповнолітнього у пияцтво" органом досудового слідства
засудженим не вмінялась.

Також
судом не вжито всіх передбачених законом заходів щодо перевірки заяви ОСОБА_1
про застосування до нього незаконних методів слідства.

Засуджений
ОСОБА_1. заперечуючи вчинення ним крадіжок та злочину у сфері обігу наркотичних
засобів, в судовому засіданні
стверджував, що явки зі зізнанням про
вчинення деяких злочинів в час досудового слідства написані ним під фізичним і
психологічним тиском працівників міліції,
вказував конкретні прізвища, у
зв'язку з чим його захисник ОСОБА_11. заявляв клопотання про виклик даних осіб
у судове засідання для допиту як свідків (а.с.
221-223, 226 т.5).

Задовольнивши
клопотання, суд не вжив заходів до
виклику вказаних осіб у судове засідання з метою перевірки заяви ОСОБА_1 щодо
обставин написання ним явок зі зізнанням по оспорюваних епізодах крадіжок, і поклав ці явки в основу обвинувального
вироку.

Судом не
досліджено обставин щодо стану здоров'я ОСОБА_2. та ОСОБА_1, і не
враховано їх при призначенні покарання даним засудженим.

Крім
того, як вбачається з матеріалів
справи, крадіжку майна потерпілої
ОСОБА_12, засуджена ОСОБА_2. вчинила 28
листопада 2003 року ще до постановления
попереднього вироку від 10.12.2004 року Косівським районним судом. Однак дана обставина залишилась поза увагою
суду першої інстанції, у зв'язку з чим
при призначенні засудженій покарання не була застосована ч. 4 ст. 70
КК України.

Вирішуючи
питання про відшкодування витрат за проведення по справі експертизи наркотичних
засобів суд безпідставно стягнув їх у солідарному порядку зі всіх
засуджених, хоча винним у вчиненні
злочину у сфері обігу наркотичних засобів визнано саме ОСОБА_1

За
наведених обставин, при наявності
підстав, передбачених ст.
367 КПК України, внаслідок
неправильного застосування судом кримінального закону та порушення ним
кримінально-процесуального закону, вирок
суду підлягає скасуванню в повному обсязі,
а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду першої інстанції слід
розглянути справу з дотриманням вимог закону,
детально дослідити всі обставини справи і прийняти законне та обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
367 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок
Косівського районного суду від 1 березня 2007 року щодо засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
той же суд в іншому складі суду.