Кримінальне провадження № 1-кп/760/360/15
№760/2247/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 12.01.2015 року до ЄРДР за № 0000241, відносно

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 16.08.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень;

- 21.07.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, в період відбуття іспитового строку, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району при таких обставинах.
Так, ОСОБА_13 , маючи злочинний намір, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, маючи при собі посвідчення Інтернет-оператора ТОВ «Павутина НЕТ» №20, видане на його ім`я, 11.01.2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, прибув до гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_13 , використовуючи вищевказане посвідчення, під виглядом монтажника інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», проник всередину гуртожитку, після чого піднявся на четвертий поверх.
Перебуваючи всередині гуртожитку, ОСОБА_13 , підійшовши до кімнати №408, побачив у ній раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_10 та вирішив проникнути до вказаної кімнати з метою крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , 11.01.2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. ОСОБА_10 налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився, після чого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу проник до вищевказаної кімнати.
Перебуваючи всередині кімнати, ОСОБА_13 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою власного матеріального збагачення, дочекавшись того, що гр. ОСОБА_10 залишив приміщення кімнати та, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 2 000 гривень та 100 доларів США, що згідно офіційного курсу станом на 11.01.2015 року еквівалентно 1645 гривень, а всього на загальну суму 3645 гривень, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_13 , маючи злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, 11.01.2015 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, піднявся на сьомий поверх та підійшов до кімнати № 701. Перебуваючи біля вказаної кімнати, ОСОБА_13 побачив у ній раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_11 та вирішив проникнути до вказаної кімнати з метою повторної крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , 11.01.2015 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. Жао Де налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився, після чого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу, проник до вищевказаної кімнати.
Перебуваючи всередині кімнати, ОСОБА_13 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою власного матеріального збагачення, дочекавшись того, що гр. ОСОБА_11 залишив приміщення кімнати та, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 4 500 гривень, 100 доларів США, що згідно офіційного курсу станом на 11.01.2015 року еквівалентно 1645 гривень та 100 юанів женьміньбі Китай, що згідно офіційного курсу станом на 11.01.2015 року еквівалентно 253,36 гривень, а всього на загальну суму 6 398,36 гривень, чим спричинив потерпілому гр. Жао Де матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_13 , маючи злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, 11.01.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, знаходячись на сьомому поверсі, підійшов до кімнати № 706. Перебуваючи біля вказаної кімнати, ОСОБА_13 побачив у ній раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_12 та вирішив проникнути до вказаної кімнати з метою повторної крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , 11.01.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. ОСОБА_12 налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився, після чого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу проник до вищевказаної кімнати.
Перебуваючи всередині кімнати, ОСОБА_13 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою власного матеріального збагачення, дочекавшись того, що гр. ОСОБА_12 залишив приміщення кімнати та, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 300 гривень, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після чого, ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення 11.01.2015 року, у період часу приблизно з 15 годині 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, з кімнат вказаного гуртожитку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , чужого майна грошових коштів, яке належить потерпілим, а саме гр. ОСОБА_10 , на загальну суму 3 645 гривень, гр. ОСОБА_11 , на загальну суму 6 398,36 гривень та гр. ОСОБА_12 , на загальну суму 300 гривень, (крадіжка) вчиненого повторно, поєднаним з проникненням у житло, використовуючи посвідчення № НОМЕР_4 , видане на його ім`я, під виглядом монтажника інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ» при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, не визнав.

ОСОБА_13 , не оспорюючи фактичні обставини, викладені в його обвинуваченні, підтвердив факти перебування у кімнатах потерпілих, а саме пояснив суду, що 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 00 хв., маючи при собі посвідчення Інтернет-оператора ТОВ «Павутина НЕТ» №20, видане на своє ім`я, він прибув до гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, та зайшов всередину гуртожитку, після чого піднявся на четвертий поверх. В подальшому, перебуваючи всередині гуртожитку, він підійшов до кімнати №408, та, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. ОСОБА_10 , який перебував у вказаній кімнтаі, налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився, після чого він зайшов до вищевказаної кімнати та займався налаштуванням.
Через деякий час, 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 40 хв., він, перебуваючи у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, піднявся на сьомий поверх, підійшов до кімнати № 701 та, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. ОСОБА_11 , який перебував у вказаній кімнаті налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився, після чого він також зайшов до вищевказаної кімнати та деякий час займався налаштуванням.
Потім, 11.01.2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, знаходячись на сьомому поверсі, він підійшов до кімнати № 706, та, представившись монтажником інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ», запропонував гр. ОСОБА_12 налаштувати в його кімнаті інтернет, на що останній погодився.
Проте, ОСОБА_13 зазначив суду, що він перебував у вищевказаних кімнатах потерпілих у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, з метою виконання своїх обов`язків монтажника інтернет обладнання ТОВ «Павутина НЕТ». Пояснив суду, що в даній організації він працює неофіційно. У потерпілих ніколи не забирав їх матеріальні цінності, а визнавальні показання під час досудового розслідування кримінального провадження надавав співробітникам міліції, у зв`язку з їх психологічним тиском та умовляннями, а щодо вилучених у нього грошей у іноземній валюті, зазначив про їх отримання у інших студентів іноземців, як оплату за надання комп`ютерних послуг.
Щодо розміру заподіяних збитків вказав, що цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_11 на суму 6 398,36 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_12 на суму 300 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_10 на суму 3 645 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, не визнає в повному обсязі, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Також вважає, що своїми діями матеріальної та моральної шкоди потерпілим не спричинив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї вини у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доводиться наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення та перевіреними доказами, а саме:

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що він є студентом 6-го курсу Національного авіаційного університету (НАУ) та проживає разом з одногрупниками в кім. № НОМЕР_1 гуртожитку університету, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а. 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., до нього в кімнату зайшов раніше незнайомий йому чоловік та запропонував йому налаштувати мережу інтернет. В цей час він знаходився в кімнаті один та, оскільки він погано розуміє українську та російську мови, він вийшов з кімнати та пішов шукати когось, хто міг би йому допомогти з перекладом, при цьому, раніше незнайомий йому чоловік залишився сам у нього в кімнаті. Через деякий час, він повернувся до кімнати гуртожитку та ще деякий час знаходився в ній з раніше невідомим чоловіком. Після того, як невідомий чоловік пішов, він виявив, що з його кімнати зникли гроші в сумі 2000 гривень та 100 доларів США.

Додатково вказав про відсутність будь-яких проблем із наданням інтернет послуг на той період.

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що він студентом Національного авіаційного університету (НАУ) та проживає разом з одногрупниками в кім. № НОМЕР_3 гуртожитку університету, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а та надав аналогічні показання потерпілого ОСОБА_10 . Показав суду, що 11.01.2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., до нього в кімнату зайшов раніше незнайомий йому чоловік, який представився співробітником ТОВ «Паутина НЕТ» та запропонував йому налаштувати мережу інтернет. Невідомий чоловік деякий час перебував у кімнаті та коли останній пішов, він виявив відсутність власних грошових коштів, в сумі приблизно 300 гривень, які лежали на столі. Крім невідомого чоловіка до нього в кімнату ніхто не заходив.

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що він студентом Національного авіаційного університету (НАУ) та проживає разом з одногрупниками в кім. № НОМЕР_2 гуртожитку університету, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а та надав аналогічні показання потерпілого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_12 . Показав суду, що 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 40 хв., до нього в кімнату зайшов раніше незнайомий йому чоловік, який представився співробітником ТОВ «Паутина НЕТ» та запропонував йому налаштувати мережу інтернет. Невідомий чоловік деякий час перебував у кімнаті та коли останній пішов, він виявив відсутність власних грошових коштів, в сумі приблизно 6 398,36 гривень (4 500 гривень, 100 доларів США та 100 юанів женьміньбі Китай). Крім невідомого чоловіка до нього в кімнату ніхто не заходив. Також вказав про відсутність будь-яких проблем із наданням інтернет послуг на той період.

Із показань допитаного в суді свідка ОСОБА_14 встановлено, що він є співробітником міліції Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та проводив перевірку по заявам потерпілих, а саме заяві громадян Китайської Народної Республіки Чжань Веньхау від 11.01.2015 року, Жао Де від 11.01.2015 року та ОСОБА_12 від 12.01.2015 року, відповідно до яких 11.01.2015 року, у період часу приблизно з 15 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв., невідома особа з кімнат АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та № НОМЕР_3 відповідно, гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 таємно викрала грошові кошти потерпілих. За скоєння вказаного злочину було викрито та затримано гр. ОСОБА_13 .

Крім того, стверджував у судовому засіданні про те, що ні ним, ні іншими в його присутності оперативними працівниками міліції ніякі недозволені методи та тиск до затриманого обвинуваченого ОСОБА_13 не застосовувалися.

Аналогічні показання надав у судовому засіданні слідчий Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15 , який спростував доводи обвинуваченого ОСОБА_13 , про застосування до нього працівниками правоохоронних органів психологічного тиску при його допиті та будь-яких інших погроз неправомірного характеру, які стали результатом обмови самим ОСОБА_13 на досудовому слідстві.

Факт можливого застосування до обвинуваченого ОСОБА_13 недозволених методів впливу зі сторонни співробітників міліції перевірено судом в ході одночасних допитів останнього із свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в ході яких ОСОБА_13 не підтвердив раніше надані ним показання з цього приводу.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується такими, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.01.2015 року потерпілого громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої 11.01.2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., невідома особа з кімнати АДРЕСА_6 , таємно викрала гроші в сумі 300 гривень (а.с. 60);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.01.2015 року потерпілого громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., невідома особа з кімнати АДРЕСА_7 , таємно викрала гроші в іноземній та національній валюті (а.с. 112);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.01.2015 року потерпілого громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якої 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 40 хв., невідома особа з кімнати АДРЕСА_8 , таємно викрала гроші в сумі 4 500 гривень, 100 доларів США та 100 юанів женьміньбі (Китай) (а.с. 99);

- даними протоколу огляду місця події від 12.01.2015 року, з фототаблицею, згідно якого огляд проводився у службовому приміщенні за адресою: АДРЕСА_9 , згідно якого в присутності понятих у гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_13 /серія НОМЕР_5 , виданий Іллінецьким РС УДМС України у Вінницькій області 13 червня 2013 року/ та посвідчення № НОМЕР_4 , видане ТОВ «Павутина НЕТ» на ім`я ОСОБА_13 , які згідно постанови слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.01.2015 року, - визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000241, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України /квитанція №005560/ (а.с. 68-70, 71-73, 74, 75, 77, 78);

- даними протоколу огляду місця події від 13.01.2015 року, з фототаблицею, згідно якого огляд проводився в приміщенні кімнати АДРЕСА_10 , в присутності ОСОБА_13 та зі столу було виявлено та вилучено джинси синього кольору марки «Colins», пару зимнього взуття марки «Skechers», гроші: одну купюру номіналом 100 доларів США /серія LF 95276012 D/, одну купюру номіналом 200 гривень /серія ЄЦ 8504147/, одну купюру номіналом 500 гривень /серія ВВ 6283477/. Як пояснив ОСОБА_13 гроші були викрадені ним у іноземців у гуртожитку по АДРЕСА_5 , а речі куплені ним на частину викрадених грошей. Згідно постанови слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.01.2015 року вилучені речі та гроші визнано речовими доказами; джинси синього кольору марки «Colins», пару зимнього взуття марки «Skechers», - передано на зберігання до камери схову речових доказів Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві /квитанція №005561/; гроші одну купюру номіналом 100 доларів США /серія LF 95276012 D/, одну купюру номіналом 200 гривень /серія ЄЦ 8504147/, одну купюру номіналом 500 гривень /серія ВВ 6283477/, - визнано речовими доказами та передано до фінансового відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 49 /квитанція №005530/ (а.с. 80-82, 83-85, 86, 87-89, 90, 91, 92);

- даними протоколу огляду місця події від 11.01.2015 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто кім. АДРЕСА_11 місце вчинення злочину; загальний порядок не порушено, під час огляду проводилось фотографування та нічого не вилучалось (а.с. 100-102, 103, 104);

- даними протоколу огляду місця події від 11.01.2015 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто кім. № НОМЕР_1 , що розташована на 4-му поверсі гуртожитку, що по вул. Лебедєва-Кумача, 7-а в м. Києві місце вчинення злочину; загальний порядок не порушено, під час огляду проводилось фотографування та нічого не вилучалось (а.с. 113-115);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_12 з фототаблицею від 13.01.2015 року, в ході проведення якого останній, серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав особу під №2 ОСОБА_13 , який 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 00 хв., прийшов до його кімнати та, представившись співробітником ТОВ «Паутина НЕТ» скоїв відносно нього крадіжку його грошей в сумі 300 гривень. Даного чоловіка він впізнав за рисами зовнішності та рисами обличчя (а.с. 64-66, 67);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_11 з фототаблицею від 12.01.2015 року, в ході проведення якого останній, серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав особу під №3 ОСОБА_13 , який 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 40 хв., прийшов до його кімнати та, представившись співробітником ТОВ «Паутина НЕТ» скоїв відносно нього крадіжку його грошей в сумі 4 500 гривень, 100 доларів США та 100 юанів женьміньбі. Даного чоловіка він впізнав за рисами зовнішності та рисами обличчя (а.с. 107-109, 110-111);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_16 з фототаблицею від 12.01.2015 року, в ході проведення якого останній, серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав особу під №2 ОСОБА_13 , який 11.01.2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., прийшов до його кімнати та, представившись співробітником ТОВ «Паутина НЕТ» скоїв відносно нього крадіжку його грошей в сумі 2000 гривень та 100 доларів США. Даного чоловіка він впізнав за рисами зовнішності та рисами обличчя (а.с. 118-120, 121);

- заявою повідомленням про вчинений злочин від 12.01.2015 року, згідно якої ОСОБА_13 зізнався у вчиненні таємного викрадення 11.01.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, у приміщенні гуртожитку НАУ, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7-а, з кімнати гуртожитку чужого майна грошових коштів (а.с. 93);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2015 року, з фототаблицею, в ході проведення якого свідок ОСОБА_17 , серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнала особу під №2 ОСОБА_13 , як особу який 11.01.2015 року у вечірній час доби прийшов до пункту здачі та прийому грошей відділення ФК «Абсолют Фінанс» та здав гроші в сумі 100 китайських юанів та 100 доларів США. Даного чоловіка вона впізнала за рисами зовнішності та рисами обличчя (а.с. 131-133, 134);

- довідкою з ТОВ «Павутина Нет» Вих. №335 від 27.01.2015 року, згідно даних якої гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває і ніколи не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Павутина НЕТ», жодні посвідчення вказаній особі не видавались (а.с. 140);

- іншими матеріалами в їх сукупності.

Аналізуючи зібрані та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 185 КК України, доведеною у повному обсязі, а його доводи про відсутність в його діях будь-якого злочину та умислу на збагачення, суд оцінює критично, так як вони повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які логічні, послідовні, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події. Дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, з метою викрадення матеріальних цінностей, а саме грошових коштів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 таємно проник до приміщення, де вони проживали та, викравши грошові кошти потерпілих з їх кімнат, зник з місця вчинення злочину, та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Такі дії обвинуваченого, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, чітким спрямуванням на таємне викрадення матеріальних цінностей з метою особистого матеріального збагачення та швидкого зникнення із місця події, підтверджують наявність умислу на таємне викрадення чужого майна. Спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим свідчить про спрямованість умислу на вчинення вищевказаних протиправних дій, на проникнення до житла потерпілих та викрадення їх грошових коштів.

Доводи обвинуваченого та його захисників суд розцінює як такі, що дані з метою способу захисту, пом`якшення покарання та уникнення обвинуваченого відповідальності за вчинене, а тому оцінює їх критично і не може прийняти до уваги, оскільки вони є надуманими, не логічними та спростовуються фактичними обставинами справи.

Суд вважає неправдивими показання, надані обвинуваченим ОСОБА_13 в суді та надуманими доводи про застосування до нього працівниками правоохоронних органів психологічного тиску, в результаті чого він себе обмовив на досудовому слідстві, визнаючи повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом приймаються до уваги показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , надані ними під час судового розгляду кримінального провадження, які суд вважає послідовними та правдивими, оскільки вони узгоджуються як між собою, так і з визнавальними показаннями на досудовому слідстві самого ОСОБА_13 та показаннями інших учасників кримінального провадження.

Так, будучи допитаним на досудовому слідстві ОСОБА_13 як обвинувачений давав послідовні узгоджені показання, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину і ніяких заяв з приводу застосування до нього оперативними працівниками міліції психологічного тиску не робив, а вказана версія була висунута ним лише в ході судового розгляду провадження, що свідчить про її неспроможність.

Крім того, під час одночасного допиту в суді обвинувачений ОСОБА_13 не підтвердив обставину про здійснення тиску на нього з боку свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази у їх сукупності, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_13 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, повторно вчинив умисний, корисливий злочин. Як особа, ОСОБА_13 , за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що обтяжували чи пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_13 є особою раніше неодноразово судимою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив. Тому, враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд дійшов висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він представляє суспільну небезпеку для оточуючих та вважає за необхідне визначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України.

Обране обвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. За вказаних обставин підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує думку потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 21.07.2014 року ОСОБА_13 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Вирішуючи цивільний позов цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_11 на суму 6 398,36 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_12 на суму 300 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілим ОСОБА_10 на суму 3 645 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, цивільні позови, потерпілих в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_13 на суму 2 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_13 на суму 1 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд, враховуючи глибину, обсяг і характер душевних та психічних страждань потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , характер їх немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попередньо стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної потерпілим Жао Де та ОСОБА_10 до 500 грн. кожному.

Разом з цим, під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у сумі 24 360 гривень 00 коп., яка була внесена заставодавцем та діє до теперішнього часу.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, тільки за його згодою.

В матеріалах справи міститься заява заставодавця ОСОБА_6 про повернення суми внесеної застави.

За таких обставин, заяви захисника засудженого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_6 (заставодавця ОСОБА_13 ) про повернення застави підлягає задоволенню, а грошові кошти в розмірі 24 360 гривень 00 коп., - поверненню заставодавцю ОСОБА_6 .

Відповідно до пункту 8 «Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», затвердженому чинною на даний час постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 11 січня 2012 року «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 27 від 18.01.2012 року та № 868 від 19.09.2012 року), для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: - засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави.

Враховуючи призначене судом покарання, вищенаведені обставини кримінального провадження, суд вважає за доцільне, відповідно до положень ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави, застосований до обвинуваченого ОСОБА_13 , до набрання вироком законної сили, змінити на тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 177, 182, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 21.07.2014 року, призначити ОСОБА_13 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_13 у вигляді застави, до набрання вироком чинності, - змінити на тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 обчислювати з моменту затримання, тобто з 04.08.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання перебування під вартою з 12.01.2015 року по 23.01.2015 року.

Заставу в сумі 24 360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп., внесену 21.01.2015 року на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк УДК м. Києва, МФО 820019, депозитний рахунок 4186, отримувач Солом`янський районний суд міста Києва, Код , - після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілого Жао Де 6 398 (шість тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 35 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_12 300 (триста) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_10 3 645 (три тисячі шістсот сорок п`ять) 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину.

Речові докази:

-паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_13 /серія НОМЕР_5 , виданий Іллінецьким РС УДМС України у Вінницькій області 13 червня 2013 року/квитанція №005560/, - передати ОСОБА_13 , як власнику;

-посвідчення № НОМЕР_4 , видане ТОВ «Павутина НЕТ» на ім`я ОСОБА_13 /квитанція №005560/, - знищити;

-джинси синього кольору марки «Colins», пару зимнього взуття марки «Skechers», які передано на зберігання до камери схову речових доказів Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві /квитанція №005561/, - конфіскувати в дохід держави;

-гроші: одну купюру номіналом 100 доларів США /серія LF 95276012 D/, одну купюру номіналом 200 гривень /серія ЄЦ 8504147/, одну купюру номіналом 500 гривень /серія ВВ 6283477/, які передано до фінансового відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві /квитанція №005530/, - передати потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: