Справа № 10-267 /2007
рік Головуючий
запобіжний Селіванова
захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року колегія суддів палати з кримінальних справ Апеляційного
суду Миколаївської області в складі

Головуючого Погорєлової
Г.М.

Суддів Карпія
В.М. , Куценко О.В.

За участю
прокурора Андрусика В.Г.

Захисника ОСОБА_1

Обвинуваченого ОСОБА_2

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали за апеляцією прокурора відділу прокуратури
Миколаївської області ОСОБА_3 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2007 року ,
якою стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Сімферополь
Автономна Республіка Крим , мешканця
АДРЕСА_1 обвинуваченого в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 28
, ч. 1
ст. 263 КК України ,

відмовлено в
обрані міри запобіжного заходу у виді
взяття під варту.

Органами
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в скоєні злочину передбаченого
ч.2 ст. 28 , ч.1
ст. 263 КК України.

17
жовтня 2007 року ОСОБА_2 був затриманий відповідно до вимог ст.
115 КПК України.

20 жовтня 2007 року слідчий з ОВС слідчого управління УМВС

України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням , погодженим

з заступником прокурора Миколаївської області , в якому просив обрати

ОСОБА_2 міру
запобіжного заходу у виді взяття під
варту ,

посилаючись
на те , що ОСОБА_2 являється мешканцем
іншого міста , може перешкодити
встановленню істини по справі,
продовжити злочинну діяльність,
ухилитись від суду та слідства.

20
жовтня 2007 року суддею Центрального районного суду м. Миколаєва було продовжено затримання ОСОБА_2 до 10 діб.

26 жовтня 2007 року суддею Центрального районного суду м. Миколаєва в обрані ОСОБА_2 міри запобіжного
заходу у виді взяття під варту відмовлено . Приймаючи таке рішення , суддя вказав на те , що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєні злочину
середньої тяжкості, раніше не судимий
, позитивно характеризується, має постійне місце проживання в м. Запоріжжі де проживає з сім'єю, хворіє на ряд захворювань в тому числі
туберкульоз легенів.

Тому, на думку суду відсутні дані про те , що менш суворі міри запобіжного заходу ніж
тримання під вартою не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних
обов'язків, і його належну поведінку.

В
апеляції прокурор відділу прокуратури Миколаївської
області

ОСОБА_3 просить постанову суду
скасувати, направити матеріали на новий
судовий розгляд, посилається на те, що суд відмовляючи в задоволенні подання
слідчого про обрання ОСОБА_2 міри запобіжного заходу у виді тримання під
вартою, не врахував , що ОСОБА_2 визнав себе винним частково, відхиляє попередню змову, зброю в тому числі антикварну перевозив
способом, що утруднювало її
виявлення, є мешканцем іншої області, а тому може ухилитись від слідства і суду.

Заслухавши
доповідь судді , прокурора який
підтримав апеляцію, обвинуваченого
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 які заперечували проти апеляції, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року
"Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і
досудового слідства" під час судового розгляду подання органу дізнання
, слідчого чи прокурора про взяття під
варту чи продовження строку тримання під вартою суддя з'ясовує обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання
цього запобіжного заходу,
передбачені ст. ст.
148, 150, 155, 165-2 КПК України .

Досліджуються
також обставини , які відповідно до ст.
150 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу , вік обвинуваченого чи підозрюваного , стан здоров'я, вид діяльності , місце проживання. З'ясовуються дані про
попередні судимості, соціальні зв'язки
особи, її схильності ( чи вживає
наркотики, алкогольні напої), спосіб життя,
поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі.

Згідно
до вимог ст. ст.
148, 155 КПК України запобіжний
захід у виді взяття під варту застосовується за наявності достатніх підстав
вважати , що підозрюваний, обвинувачений буде намагатися ухилятись від
дізнання, слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі
або продовжувати злочинну діяльність.

В постанові суд належним чином мотивував своє рішення про відмову в обранні ОСОБА_2
міри запобіжного заходу у виді взяття під варту, навів доводи чому він відмовив в задоволенні подання слідчого про обрання ОСОБА_2 міри запобіжного заходу у виді взяття під
варту.

Як
вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2
раніше не судимий, має постійне місце
проживання де позитивно характеризується,
дає послідовні покази про обставини злочину у вчиненні якого він
обвинувачується, хворіє на ряд тяжких
захворювань. Тому немає підстав вважати,
що він буде ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по
справі, продовжить злочинну діяльність.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що

постанова
суду постановлена з дотриманням вимог
ст. ст. 148,
150, 155 КПК України і скасуванню
не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України , колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора відділу прокуратури Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову
Центрального районного суду м. Миколаєва
від 26 жовтня 2007 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни.