Справа № 626/1452/15-к
Провадження № 1-кп/626/152/2015
Красноградський районний суд Харківської області
21 липня 2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Наталине Красноградського району Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працюючий, має повну загальну середню, раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
ОСОБА_7 23 травня 2015 року, близько 10.00 год., знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, по корисливим мотивам, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , під приводом необхідності з`їздити по своїм справам до найближчого магазину, заволодів велосипедом останнього марки «Україна», вартістю 325.00 грн., після чого вищевказаний велосипед продав своєму знайомому ОСОБА_9 , а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою.
02 липня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 була укладена угода про примирення та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою винуватість у даному шахрайстві. Поряд з цим, потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч.1 ст.190 КК України та узгодили міру покарання у вигляді 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Перевіривши вказану угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий цілком розуміють їх права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно та просили її затвердити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невиликої тяжкості, умови даної угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений та потерпілий погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 02.07.2015 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого
Цивільний позов, не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 02 липня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.
Відповідно до п.2 ст.76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Речові докази по справі: велосипед марки «Україна», який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя