Справа № 1007/773/2012
Провадження №1/1007/107/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Остапець Т.С.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Білорусь, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, тимчасово офіційно не працюючої, нагород інвалідності немаючої, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4. кв.№68. Київської області, раніше не судимої,-

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_2 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудна ОСОБА_2 17 листопада 2011 року приблизно о 16 год.30 хв., перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_1 зайшла в кімнату, де тимчасово проживали потерпіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і побачивши на дивані відчинену сумку потерпілої з якої виглядав гаманець, з метою таємного викрадення коштів, із користі, умисно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, відкрила гаманець, не витягуючи його із сумки, таємно викрала з нього гроші кошти в сумі 200 гривень.

Викраденими грошима підсудна ОСОБА_2 розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 200 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, підсудна ОСОБА_2 вчинила крадіжку 200 грн., що належали потерпілій ОСОБА_1

Органом досудового слідства такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 185ч. 1 КК України.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 вину у вчиненні крадіжки грошових коштів за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнала повністю, в скоєному розкаявся, Пояснила, що проживає з дочкою в 3-х кімнатній квартирі і тому приймає квартирантів. Потерпіла з чоловіком знімала в неї кімнату. В листопада 2011 року вона, коли зайшла до кімнати потерпілої побачила відкриту сумку і там гаманець, з якого викрала 200 гривень. Вину в крадіжці визнає, зобов'язується кошти повернути, інших злочинів не вчиняла. На даний час ніде не працює, доглядає за онукою, оскільки дочка працює до 23 годин вечора.

Покази підсудної ОСОБА_2 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудної та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують її особу.

Винність ОСОБА_2, крім її визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на досліджені яких підсудна не наполягала, оскільки не оспорювала фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_2В в пред'явленому їй обвинуваченні.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудна ОСОБА_2 вчинила таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку і такі її дії правильно кваліфіковано за ст. 185ч. 1 КК України і тому вона повинна нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов по кримінальній справі в процесі досудового слідства та в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.І КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка по місцю проживання до скоєного характеризувалася посередньо.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, суд визнає її щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_2 суд не встановив.

Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_2 до покарання відповідно до санкції ч.І ст. 185 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого нею злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудної, що вона посередньо характеризується за місцем проживання, визнала свою вину та щиро в цьому розкаялася, як особа вона не є небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні їй покарання відповідно до ч.І ст.185 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки вона не працює і сплатити штраф не спроможна.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Речових доказів по справі немає, цивільний позов не заявлявся.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185ч.1 КК України та призначити їй за цією статтею покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

До вступу вироку в законну силу залишити без зміни засудженій ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Рабець М.Д.