Глухівський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 5 64 /10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.10 Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Васяновича В.М., при секретарі Воскобойник Н.І., з участю прокурора Тищенка О.О., представника кримінально-виконавчої інспекції УДДУ ПВП в Сумській області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів подання Глухівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління ДДУ ПВП у Сумській області у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, що мешкає: Сумська область, Глухівський район, с. Старикове, вул. Кірова, буд. 121, - про направлення засудженого до місця відбування покарання, - ВСТАНОВИВ: Подання кримінально-виконавчої інспекції мотивоване тим, що вироком Глу- хівського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року, який набрав законної сили 06.03.2006 р., ОСОБА_2 було засуджено за ст.ст. 389 ч.2; 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі. 09 березня 2006 року ОСОБА_2 було поставлено на облік до Глухівського підрозділу кримінально-виконавчої інспекції Управління ДДУ ПВП у Сум-ській області, але на виклики той не зявлявся, у звязку з чим було проведено перевірку, за результатами якої 05.05.2006 р. інспекцією до Глухівського МРВ УМВС України в Сумській області були направлені матеріали для вирішення питання про його розшук. У подальшому було встановлено, що ОСОБА_2 за вироком Рильського районного суду Курської області РФ від 18 травня 2006 року був засуджений до 3 років позбавлення волі і перебуває в місцях позбавлення волі, у звязку з чим розшукова справа щодо нього не заводилася. Також подання мотивоване тим, що 15 червня 2010 року було встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться за місцем свого проживання в с. Старикорве. Також кримінально-виконавча інспекція посилається на те, що після звільнення ОСОБА_2 не прибув ні до інспекції, ні до Глухівського МРВ УМВС України в Сумській області, та не став на облік, продовжуючи ухилятися від призначеного покарання. У подальшому 15.06.2010 року йому було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання Конотопського виправного центру №130 і відібрано підписку про те, що у разі невиїзду або неприбуття до виправного центру до 18.06.2010 року його буде затримано та направлено до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Однак, в установлений термін ОСОБА_2 не прибув, тому кримінально-виконавча інспекція просить суд направити його до Конотопського виправного центру №130 як засудженого до позбавлення волі у порядку, передбаченому ч.4 ст. 57 КВК України. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що після звільнення 16 вересня 2006 року з місць позбавлення волі у Російській Федерації він приїхав додому в с. Старикове, де проживає й до теперішнього часу. Також Демченко суду пояснив, що знав про те, що у відношенні нього є вирок Глухівського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року, за яким йому необхідно відбути покарання у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі, але він боявся відбувати це покарання, тому сам не звертався до міліції. Крім того, ОСОБА_2 в суді пояснив, що після звільнення його не викликали до міліції та кримінальної інспекції, і лише 15 червня 2010 року він зявився за викликом до кримінально виконавчої інспекції та отримав припис про виїзд до місця відбування покарання Конотопського виправного центру, однак, не поїхав добровільно, і просить суд не направляти його для відбування цього покарання. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який просить відмовити в задоволенні подання, так у ньому не наведено доказів ухилення ОСОБА_2 від відбування покарання, суд приходить до висновку, що подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням не підлягає задоволенню з таких підстав: Так, відповідно до ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 3 (три) роки у разі засудження до покарання у вигляді обмеження волі. При цьому згідно ч.3 вищевказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, а ухилення від відбування покарання це умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання. Разом з тим, як установлено судом, після винесення вироку Глухівського міськ-районного суду від 17 лютого 2006 року ОСОБА_2 було затримано на території Росій-ської Федерації 22.02.2006 р. за скоєння злочину і вироком Рильського районного суду Курської області від 18 травня 2006 року засуджено до 3 (трьох) років позбавлення волі. А за постановою Льговського районного суду Курської області від 11 вересня 2008 року його звільнено від відбування цього покарання умовно-достроково на 05 місяців 10 днів з 16 вересня 2008 року. Відповідно ж до ч.1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно, при цьому кримінальн-виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання, який не пізніше трьох діб з дня його одержання зобовязаний виїхати до місця відбування покарання. При цьому як встановлено судом, після набрання законної сили вироком Глу-хівського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року припис про виїзд до місця відбу-вання покарання ОСОБА_2 отримав лише 15.06.2010 р. і кримінально-виконавчою інспекцією не надано доказів, що з часу його звільнення, з 16 вересня 2008 року, він ухилявся від зявлення до інспекції та отримання припису. За таких обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 було засуджено до покарання у вигляді обмеження волі, а на час отримання ним припису про виїзд до місця відбування покарання пройшло більше трьох років, то в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції про направлення ОСОБА_2 до Конотопського виправного центру №130 як особу, засуджену до позбавлення волі, необхідно відмовити. На підставі ст. 80 КК України та керуючись ст. 411 КПК України, ст. 57 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання Глухівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління ДДУ ПВП у Сумській області про направлення ОСОБА_2 у примусовому порядку до місця відбування покарання, як особу, засуджену до позбавлення волі. На постанову суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Сумської області протягом 7 (семи) діб з дня її проголошення.

СУДДЯ