Справа № 611/1090/14-к
Провадження № 1-кп/611/108/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. Барвінкове

Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Українка Барвінківського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, непрацюючого, раніше не судимої, яка мешкає в АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Одеса, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, непрацюючого, раніше не судимої, яка мешкає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 ст., 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в тому, що 02.10.2014 року близько 19 години вони за пропозицією ОСОБА_4 попередньо змовилися здійснити крадіжку чужого майна, а саме початків кукурудзи з поля, розташованого за адресою: с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прийшли на вказане поле з посівами кукурудзи, що належить ОСОБА_7 , і з метою подальшої крадіжки наламали 101 кг початків кукурудзи вартістю 1 грн. 70 коп. за кілограм, помістили наламані початки кукурудзи в принесені з собою полімерні мішки, але не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, а саме були затримані власником поля ОСОБА_7 , який викликав працівників міліції.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 мали намір спричинити потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 171 грн. 70 коп.
Такі дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в групі осіб.
22 жовтня 2014 року між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_7 були укладені угоди про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даних угод ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинні понести обвинувачені: ОСОБА_4 - у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, зі звільненням обвинувачених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на них обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор не заперечує проти затвердження угод про примирення, потерпілий і обвинувачені просять затвердити угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення між обвинуваченими та потерпілим, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та обвинувачені добровільно уклали угоди про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачені цілком розуміють положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосовано.
Також судом встановлено, що обвинувачені та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даних угод, визначені ст.473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Потерпілий не має до обвинувачених жодних претензій.
Зміст укладених сторонами угод відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в їх затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, воно відповідає вимогам чинного законодавства та особам обвинувачених. Тому суд вважає за можливе затвердити угоди про примирення між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_7 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченим.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373 ч. 2, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоди про примирення від 22 жовтня 2014 року між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити кожній з них узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно пунктам 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції; на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирати.
Речові докази у справі початки кукурудзи вагою 101 кг, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у нього.
Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1