Справа №481/2164/14-к 28.04.2015 28.04.2015 28.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
прокурора : ОСОБА_5
судового розпорядника: ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області, громадян України, із неповною середньою освітою, не одружений, безробітний, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
29.04.2013 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.
20.08.2014 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області скасовано рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання призначеним вироком від 29.04.2013 року,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України,
__________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/291/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 317 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із конфіскацією всього майна.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.04.2013 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць із конфіскацією майна.
Строк покарання постановлено обчислювати з 04.11.2014 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2015 року змінити, а саме, виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна, в решті частині вироку просить залишити без змін.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
В апеляційній скарзі прокурор, вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.
Зокрема, прокурор вказує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому, не обґрунтовано вийшов за межі угоди про визнання винуватості, що була узгоджена сторонами провадження та незаконно призначив обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке не було передбачено угодою.
Обставини, встановлені судом першої інстанції:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 13.11.2014 року, близько 19 години, надав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для незаконного вживання наркотичних засобів.
25.02.2015 року між прокурором ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 71 КК України визначили остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги викладені в тексті його апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно положень п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції винесений на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно у випадку призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.
Проте, в своїх апеляційних вимогах, прокурор просить змінити вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в бік пом`якшення призначеного покарання, виключивши із резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна. Таким чином, прокурор оскаржує судове рішення з підстав, з яких він не має право оскаржувати вказане рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2015 року, відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 на цей вирок залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена учасниками судового провадження до Вищого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.
Головуючий: Судді: