ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/9128/14-к
№ 1-кп/336/43/15
20 січня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, є гр-ном України, українцем, не одруженим, має середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимий,
про вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2014 року приблизно о 14-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що господар вийшов з кімнати, та його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрав із скляної полиці на кухні належний ОСОБА_5 золотий ланцюжок 585 проби, загальною вагою 25 грама, довжиною 55 см, шириною 0,5 см, вартістю 7996 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що вдень 31 жовтня 2014 року він перебував у потерпілого, де працював за наймом - по АДРЕСА_2 . Приблизно о 14-00 год. він обідав на кухні, а потерпілий залишив його, пішовши на другий поверх. Скориставшись тим, що господар вийшов з кімнати, та його дії ніхто не бачить, обвинувачений таємно викрав із скляної полиці на кухні золотий ланцюжок ОСОБА_5 , сховавши його у своїх речах, а ввечері, пішовши з роботи, обвинувачений продав викрадене на ринку за 6000 гривень, які згодом витратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), виключивши при цьому кваліфікуючу ознаку повторності, оскільки обвинувачений вчинив вказаний злочин, коли його судимості за попередніми вироками в силу ст. 89 КК України вже були погашені.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочину - спричинення матеріальної шкоди потерпілому, суд враховує і особу винного, склад його сім`ї та стан здоров`я: раніше не судимий, не одружений, не працює. Суд при цьомутакож враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - у скоєному щиро розкаявся, критично ставиться до вчиненого.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому суд при призначенні вказаного покарання, враховуючи і встановлену тяжкість названого злочину, і перераховані відомості про особу винного та конкретні обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинівяк ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Враховуючи особу винного, підстав для застосування і положень ст. 69 КК України суд також не вбачає, оскільки у справі, навіть, не встановлено кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Під час судового розгляду клопотань про скасування чи зміну запобіжного заходу не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавленням волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1