ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - полковника юстиції
Борканюка М. М. , при секретарі -
Лакатош Г.К.,

за
участю державного обвинувача - військового прокурора Ужгородського гарнізону
-полковника юстиції Демківа О.Р. та потерпілих: ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у відкритому судовому засіданні у
розташуванні військового суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням військовослужбовця
в/частини 1493 (ЧПЗ) старшого лейтенанта

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті
Луцьк Волинської області, українця, з вищою освітою, одруженого,
раніше не судимого, на військовій
службі в якості офіцера-прикордонника з червня 2005 року,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст.
415 ч.1 КК України. Судовим слідством військовий місцевий суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 20 вересня 2007 року, біля 17 годин, у світлу пору доби, будучи за кермом військового службового
автомобілю марки УАЗ-3151 в/номер НОМЕР_1,
який був у технічно-справному стані,
під час руху в напрямку с. м. т. Великий Березний Закарпатської
області, за межами населеного пункту
села Сіль, при виконанні повороту
ліворуч, порушив правила водіння
транспортного засобу, передбачені п.12.1
Правил дорожнього руху, затверджених
Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306,
в результаті чого автомобіль знесло з проїзджої частини дороги на
узбіччя, який, рухаючись по узбіччю юзом, правою задньою стороною зіткнувся з кам'яною
стіною, внаслідок чого пасажир, що знаходився в салоні, громадянин ОСОБА_2 від отриманих в ДТП травм
в цей же день помер в лікарні.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю,
підтвердив обставини скоєної ним дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила загибель людини, а також пояснив, що за власним розсудом, як старший машини, відсторонив від керування автомобілем солдата
ОСОБА_4, оскільки подумав, що останній,
маючи невеликий досвід водія, при
завантаженому автомобілі, міг не
справитися з кермом та створити аварію. Сідаючи за кермо, він не усвідомлював суспільно-небезпечний
характер своїх дій, не передбачав
небезпечних наслідків і не бажав та не хотів їхнього настання, в чому щиро розкаявся і просить суворо суд
його не судити.

Державний
обвинувач в суді заявив до підсудного цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 в
дохід державив особі Чопського прикордонного загону (в/ч1493) 13152 грн.62
коп.3а нанесенні державі збитки при проведенні ремонту автомобіля УАЗ-315 в/н
НОМЕР_1

2

з яким підсудний погодився повністю, готовий його відшкодувати, однак за відсутності коштів в даний час
грошей не міг цього зробити до розгляду справи в суді.

Крім
особистого зізнання, вина підсудного
встановлена сукупністю інших достежених в суді доказів.

Так, із показань в суді потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 слідує, що 20 вересня 2007
року, біля 19 годин від свого дядька їм
стало відомо, що їхній батько ОСОБА_2
цього дня близько 17 годин потрапив в автокатастрофу, знаходячись в салоні машини, де отримав числені тілесні травми, від яких через деякий час помер в лікарні. За
кермом автомобіля, який потрапив в
аварію, був офіцер- прикордонник
ОСОБА_1, про що їм стало відомо в ході
досудового слідства. Яких-небудь претензій до підсудного вони не мають, оскільки він приходив до них додому, просив вибачення у всіх рідних помершого та
допоміг їм матеріально, в тому разі й
грошима, тому вони просять суд суворо
його не судити й надати можливість служити дальше.

Свідок
ОСОБА_5 в суді показав, що 20 вересня
2007 року біля 14 годин він за проханням свого бувшого знайомого ОСОБА_2, з яким працювали на прикордонній заставі, на автомобілі УАЗ-3151 в/номер НОМЕР_1, виїхали в село Княгиня за яблуками, які ОСОБА_2 заготовив для себе. За кермом
машини був солдат ОСОБА_4, а старшим автомобіля - старший лейтенант ОСОБА_1
Приїхавши у с Княгиня, вони всі разом завантажили в салон декілька
мішків з яблуками, після чого ОСОБА_1
Ахказав ОСОБА_4, що в зворотньому напрямку за кермом буде він, ОСОБА_1,
оскільки машина перевантажена і в салоні знаходяться люди. Рухаючись зі
швидкістю близько 65 км за годину, за
межами села Сіль, біля 16 годин 30
хвилин ОСОБА_1 надавив на гальма, щоб
здійснити лівий поворот, однак при цьому
автомобіль знесло в праву сторону на узбіччя дороги і в подальшому машину
понесло юзом, яка правим заднім боком
вдарилася в бетонну стіну. Від цього удару ОСОБА_2 отримав численні тілесні
травми грудної клітки, йому стало тяжко
дихати. Тоді всі інші витягли його з машини і ОСОБА_1 надав йому посильну
допомогу та привіз його одразу в лікарню,
де ОСОБА_2 через годину помер.

Висновками
судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_2 № 522 від 28.09.2007 року
встановлено, що смерть вказаної особи
настала від тупої травми грудної клітки,
яка супроводжувалася множинними переломами обох ключиць, розривами обох легень, масивною кровотечею, яка привела до шоку, що став безпосередньою причиною смерті.
Виявлені на тілі ушкодження у вигляді: множинних переломів ребер, обох ключиць,
розривів легень, та інші виникли
від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, з послідуючим здавленням грудної клітки, якими могли бути виступаючі частини салону
автомобіля, або який-небудь вантаж, що знаходився в даному салоні під час ДТП.

Дані
тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких і мають прямий причинний
зв'язок із настанням смерті потерпілого,
при цьому виключена можливість того,
що вони були нанесені внаслідок надавлювання руками посторонньої людини
на грудну клітку помершого.

Відповідно
до заключения технічної
експертизи № 380 від 03.10.2007 року, на
момент огляду гальмівна система, система
рульового керування та ходова частина автомобіля марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1
знаходились у технічно-справному стані.

Згідно
висновку автотехнічної експертизи № 408 від 10.10.2007 року, в даній дорожній ситуації для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1 ОСОБА_1
повинен був керуватися вимогою п.12.1 Правил дорожнього руху України. Технічною
можливістю уникнення ДТП для водія було виконання ним саме п.12.1 даних
правил, а з технічної точки зору
причиною зазначеної ДТП стали дії водія ОСОБА_1, який при виборі безпечної швидкості руху не
врахував дорожню обстановку та особливості вантажу, що привело до виїзду керованого ним
автомобіля за межі проїздної частини дороги.

Протоколами
огляду місця події та автомобіля марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1 від 20.09.2007 року
підтверджуються факти з'їзду цього авто під керуванням ОСОБА_1 з дороги в
правий кювет та виявлених на автомобілі ушкоджень, а саме: деформація капоту, передньої панелі, правого заднього крила, переднього та заднього бамперів, даху,
рамки переднього вітрового скла,
задньої боковини та задньої правої дверки, розбиті - вітрове скла, скло правих бокових дверей.

3

Висновком
товарознавчої експертизи № 1182 від 17.10.2007 року встановлено, що автомобіль марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1
підлягає відновлювальним роботам,
вартість яких становить 13152, 62 грн.

Згідно
довідки в/ч 1493 (ЧПЗ), автомобіль марки
УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1 є військовим майном і транспортним засобом, призначеним для перевозки особого складу.

Відповідно
до висновків військово-кваліфікаційної комісії зазначених у протоколі № 2 від
02.02.2007 року, старший лейтенант в/ч
1493 ОСОБА_1 за результатами заліків допущений до виконання службових
обов'язків в якості старшого машин.

Оскільки, старший лейтенант ОСОБА_1 20 вересня 2007
року, біля 17 годин, керуючи транспортним засобом в/ч 1493 -
автомобілем марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1,
призначений для перевезення особового складу, який був технічно справним під час руху по
дорозі в напрямку с. м. т. Великий Березний Закарпатської області, при виконанні лівого повороту порушив правила
водіння автомобіля, передбачені п.12.1
Правил дорожнього руху України, що
спричинило загибель потерпілого громадянина ОСОБА_2, ці його злочинні дії суд кваліфікує за ст.
415 ч. 1 КК України.

Розглянувши
цивільний позов військового прокурора про відшкодування збитків завданих злочином
державі, в особі в/ч 1493 (ЧПЗ) за
рахунок підсудного ОСОБА_1 на суму 13152, 62 грн., суд знаходить дані позовні вимоги законними
та обгрунтованими, доведеними в ході
судового слідства достеженими доказами,
а тому, відповідно до вимог ст.
1166 ч. 1 ЦК та ст.
ст. 28, 29 ч. 2 КПК України, підлягаючими задоволенню в повному обсязі
особою, яка їх завдала, тобто ОСОБА_1

Обираючи
підсудному вид та міру покарання, суд
враховує, що ОСОБА_1 по місцю проживання
та проходження військової служби характеризується з позитивної сторони, вину свою він визнав, у скоєному щиро покаявся, добровільно відшкодував потерпілим заподіяну
шкоду та моральні збитки, які просять
суд суворо його не карати, злочин він
скоїв уперше, з необережності, в результаті недостатнього досвіду військової
служби.

Тому, на підставі наведених вище обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
даних про особу підсудного, суд
знаходить можливим щодо ОСОБА_1 перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 1 ст.
415 КК України, застосувавши до
нього положення ст. ст. 69
та 58 того ж Кодексу, призначає
покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, з відрахуванням із суми його грошового
забезпечення в дохід держави встановленого вироком суду відсотку.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324,
328, 330 і 331 КПК України, військовий місцевий суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ет. 415 ч. 1 КК України, на підставі
якої, із застосуванням ст.
ст. 69, 58 того ж Кодексу, призначити йому покарання у вигляді
службового обмеження строком на 2 (два) роки,
з відрахуванням із суми його грошового забезпечення в дохід держави
протягом призначеного строку 10 (десяти) відсотків.

Запобіжний
захід відносно засудженого - нагляд командування в/частини 1493 - до набрання
вироком законної сили - залишити без зміни.

Цивільний
позов військового прокурора за спричинення державі в особі в/частини 1493 (ЧПЗ)
(платник ЄДПРОУ код 14321707 МФО
812016 банк ГУДК в Закарпатській області м.
Ужгород) матеріальної шкоди в розмірі 13152 (тринадцять тисяч ста
п'ятдесяти двох) грн. 62 коп.3адовільнити повністю, стягнувши із засудженого ОСОБА_1 зазначену
грошову суму на користь в/ч 1493 (Чопський прикордонний загін).

Після
вступу вироку в законну силу, речові
докази по справі: автомобіль марки УАЗ-3151 В/Н НОМЕР_1, що знаходиться на відповідальному зберіганні
у начальника Великоберезнянського РВ УМВС У в Закарпатській області - передати
у військову частину 1493 (ЧПЗ); книгу інструктажу та контролю руху машин;
журнал виходу та повернення

4

транспорту; журнал обліку
виїзду та повернення транспортних засобів прикордонної комендатури
"Великий Березний" та шляховий лист № 4/475 зазначеної комендатури
-повернути коменданту прикордонної комендатури "Великий Березний";
посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1, серії
НОМЕР_2, талон серії НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_1;
посвідчення водія на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_4, талон серії НОМЕР_5 -повернути ОСОБА_4; технічний талон
та додаток до нього серії НОМЕР_6 транспортного засобу марки УАЗ-3151 В/Н
НОМЕР_1 - передати командиру в/ч 1493.

Судові
витрати по справі - за проведення технічної експертизи, технічного стану автомобіля марки УАЗ-3151
В/Н НОМЕР_1 в сумі 376 (триста сімдесяти шести) грн. 05 коп.; за проведення
автотехнічної експертизи даного автомобіля в сумі 376 (триста сімдесяти шести)
грн. 05 коп., з урахуванням ПДВ на суму
62 (шістдесят дві) грн. 07 коп., та за
проведення автотоварознавчої експертизи цього ж автомобіля в розмірі 164 (ста
шістдесяти чотирьох) грн. 88 коп. - стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при
УМВС У в Закарпатській області, ( Банк УДК
в Закарпратській області, МФО 812016, р/р 0411, "Плата за виконання експертизи").

На вирок
може бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд Центрального регіону
через військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону протягом п'ятнадцяти діб
з дня його проголошення.