Справа № 1-98/2011 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого: судді Керніцького І.І. s

секретаря судового засідання: Оленюк Т.В

з участю: прокурорів Площанської H.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Долини справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, грудня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, раніше не судимого, має на утриманні неповнолітню дитину

за ст. 185 ч.3 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно, проникнувши в житло.

Злочин вчинив за наступних обставин:

Так, ОСОБА_1 з метою вчинення крадіжки 24 лютого 2011 року біля 23.00 год. шляхом розбиття шибки вікна та розлому віконної рами, проник в будинок ОСОБА_3, що знаходиться в смт. Вигода по вул. Д.Галицького, 5а, звідки таємно викрав належні останній : кувалду, вартістю 95,00 грн., три металічні лома, вартістю 52,00 грн. кожен, дві упаковки цвяхів, вартістю 115,00 грн. кожна, комплект кухонної бляхи, вартістю 200,00 грн., два металеві кутники, вартістю 25,00 грн. кожен, ртутний термометр, вартістю 12,00 грн., металеву решітку для витирання ніг, вартістю 100,00 грн. та один рулон колючого дроту, вартістю 200,00 грн., всього майна на загальну суму 1043,00 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у учиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю, та показав, що літом 2010 року ходячи в ліс по гриби він побачив, що на вул. Д.Галицького, 5а знаходиться старий деревяний будинок, в якому ніхто не проживає і вирішив залізти всередину нього та щось звідти викрасти. З цією метою 24.02.2011 року вечором він сказав Якимів JI.Л, щоб той пішов з ним та допоміг перенести нібито належні йому металеві вироби, не вказавши, що має намір вчинити крадіжку, на що той погодився. 24.02.2011 року близько 23.00 год. він разом із Якимів JI.Л. підійшли до вказаного будинку. Йому він сказав залишитись на вулиці, а сам пішов до будинку і ліктем вибив шибку вікна та спробував відчинити віконну раму, зламавши її при цьому та заліз всередину будинку. З собою він мав газову запальничку, в якій є невеличкий ліхтарик і ним світив всередині будинку. Оглянувши будинок він викрав звідти : три металевих лома, одну кувалду, дві упаковки цвяхів, ртутний термометр, металеві листи бляхи з печі, два металеві кутники, металеву решітку для витирання ніг та один рулон колючого дроту. Всі викрадені речі через вікно він покидав на сніг, а тоді повиносив на вулицю, де його чекав ОСОБА_4 Викрадені цвяхи він залишив на вулиці, неподалік будинку, а решту речей разом із ОСОБА_4 віднесли до містка, що неподалік, та сховав у снігу. Про вчинену ним крадіжку він нікому не розповідав, як і не розповів ОСОБА_4, що він допомагав йому переносити викрадені ним з будинку речі. Наступного дня, 25.02.2011 року близько 12.00 год., він один пішов до містка, де сховав викрадені речі, викликавши з домашнього телефону таксі сервіс служби «7777» і в багажник автомобіля таксі ВАЗ-2107 білого кольору, він погрузив частину викрадених речей, залишивши три лома, кувалду і ртутний термометр. Водія таксі він не запамятав і з ним не знайомий та поїхав до пункту прийому металобрухту, що знаходиться неподалік Долинського залізничного вокзалу, де був комірник, з яким він не знайомий та який зважив привезені ним металеві речі і купив їх в нього за ціною сто гривень. З даних грошей він дав таксисту тридцять гривень за проїзд, а решту грошей витратив купляючи спиртні напої. 27.02.2011 року до нього до дому прийшов сусід підліток ОСОБА_5 і якому він сказав щоб той пішов з ним та допоміг принести належні йому речі, а саме металеві ломи та кувалду і термометр, не сказавши, що вони викрадені. Разом з ОСОБА_5 вони пішли вдвох до містка, де він сховав викрадені з будинку речі і стали нести їх вулицею. В цей час на дорозі Стояло якесь авто і він кинув ломи, кувалду та термометр в канаву. Ідучи далі вулицею він побачив автомобіль УАЗ працівників міліції, які зупинили його та їм він розповів про вчинену крадіжку і показав, де викинув ломи, кувалду та термометр. Він розуміє, що умисно скоїв дану крадіжку, в скоєному розкаюється, просить його суворо не карати та обіцяє такого не робити в подальшому.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла не заперечила щодо спрощеного порядку судового слідства.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікував ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Обираючи міру покарання підсудному, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що помякшув та обтяжують покарання.

До обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_6 суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані злочином збитки.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні не здобуто.

Підсудний на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без умов ізоляції його від суспільства, а тому щодо нього слід обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України, не повязане з умовами ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного йому покарання, визначивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінальн виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця праці та проживання, на виїжджати без дозволу органу кримінально-виконавчої системи за межі України.

Запобіжний захід, обраний судом засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу у вигляді підписки про невиїзд - залишити без змін.

Речові докази: дві упаковки цвяхів, три лома, кувалду та термометр, які знаходяться на зберіганні в ОСОБА_3 повернути власнику - ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення через Долинський районний суд.

Суддя