Номер провадження: 11-кп/785/392/15
Номер справи місцевого суду: 508/575/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляції прокурора та обвинуваченого на вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 27.01.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

визнаний винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Під вартою з 15.12.2014 року.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду близько 15 години 22.10.2013 року ОСОБА_8 через відчинене вікно з корисливою метою проник до приміщення житлового будинку жителя с. А.Іванівка Миколаївського району Одеської області ОСОБА_9 , звідки таємно викрав гроші в сумі 360 грн.

Він же о 20 годині 8.03.2014 року таємно викрав з автомобіля марки Москвич АЗЛК 2140 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 і знаходився в с. А. Іванівка Миколаївського району Одеської області майно потерпілого ОСОБА_11 вартістю 600 грн.

Він же о 22 годині 15.04.2014 року таємно викрав з автомобіля марки ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 і знаходився в с. А. Іванівка Миколаївського району Одеської області майно потерпілого ОСОБА_12 вартістю 600 грн.

Він же о 23 годині 40 хвилин 17.04.2014 року з корисливою метою проник до підсобного приміщення потерпілої ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно потерпілої на суму 1273.50 грн.

Він же о 3 годині 26.04.2014 року з корисливою метою проник до підсобного приміщення домоволодіння потерпілої ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 , звідки намагався таємно викрасти майно на суму 645 грн, однак не зміг довести до кінця свій злочинний умисел по незалежним від його волі причинам, оскільки був помічений потерпілою та втік з місця злочину.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що суд при обранні покарання не врахував пом`якшуючих покарання обставин, зокрема те, що злочини він скоїв у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненому, викрадені речі повернені потерпілим і претензій до нього вони не мають, він позитивно характеризується, та призначив занадто суворе покарання. Також наголошує на порушенні його прав, оскільки йому, на його думку, не було роз`яснено право на розгляд його справи судом присяжних, в зв`язку з чим просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд.

Прокурор в апеляції та змінах до неї, не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікації його дій, вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів не дотримався вимог закону та керівних роз`яснень, які зазначені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання про те, що однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей ( санкцій частин статей) КК України. В зв`язку з цим прокурор в апеляції просив скасувати вирок, ухвалити новий вирок, яким призначити за ч. 3 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_8 3 роки 6 місяців позбавлення волі. А в поданих до апеляції змінах прокурор просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі за ст. 185 ч. 2 КК України терміном 1 рік, за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі і за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України 3 роки позбавлення волі.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого і його захисника про задоволення апеляції та пом`якшення обвинуваченому покарання, прокурора про зміну вироку, призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України та сукупністю злочинів 3 роки позбавлення волі, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляції обвинуваченого і прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку злочинів підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, дії його за ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, що не оскаржується в апеляціях.

Разом з тим, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд дійсно не дотримався вимог закону та керівних роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання про те, що однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей ( санкцій частин статей) КК України, і поглинув однакі за розміром покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, які не були призначені у максимальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Також суд не врахував в достатній мірі дані про його особу обвинуваченого його вік, відношення до скоєного, відсутність шкоди по справі.

Виходячи з цього, апеляційний суд погоджується із доводами апеляцій обвинуваченого та прокурора про необхідність пом`якшення призначеного покарання, вважає за необхідне врахувати, що злочини ОСОБА_8 скоєно у неповнолітньому віці, повне визнання ним свої вини, розкаяння у скоєному, відсутність шкоди по справі і вважає можливим призначити за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, рахуючи вище приведені обставини виключними, із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі, в зв`язку з чим вирок суду в частині призначення покарання належить змінити.

Виходячи із об`єму вчинених злочинних дій та їх характеру, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в зв`язку з чим не погоджується з доводами обвинуваченого і його захисника про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Доводи апеляції обвинуваченого щодо не роз`яснення йому права на розгляд його справи судом присяжних не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції може розглядатися судом присяжних лише щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. ОСОБА_8 ж інкриміновано скоєння злочинів за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України, санкціями яких передбачене найсуворіше покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

За таких обставин апеляції обвинуваченого і прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 і прокурора частково задовольнити, вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 27.01.2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 3 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2