АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/969/15 Справа № 185/8806/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши 26 травня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року,

встановила:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому було призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року залишений без змін.

09 березня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням в якому просить роз`яснити вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року, а саме застосування закону України з приводу часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Тернівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.08.2014 року, який на момент ухвалення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року не вступив в законну силу і оскаржувався в апеляційному порядку.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року в роз`яснені судового рішення засудженому відмовлено.

Своє таке рішення, суд першої інстанції мотивував тим, що зміст вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року викладений у ясній і зрозумілій формі. Своїм клопотанням засуджений ОСОБА_7 фактично порушує питання про зміну вироку, та роз`яснення мотивів прийняття рішення. А роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду від 19 березня 2015 року, засудженим було подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення скасувати та зобов`язати суд роз`яснити йому вирок суду від 17 жовтня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року, його зміст викладений у ясній і зрозумілій формі. Виходячи зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, засуджений фактично оскаржує правильність та законність вироку суду в частині призначення покарання.

У зв`язку з чим, на думку колегії суддів, ухвала суду постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону, та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4