Справа № 1010/1909/2012
Провадження № 1/1010/109/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2012 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

при секретарі Бондаренко Л. С.,

з участю прокурора Корнієнко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка кримінальну справу

про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

українець, гр. України, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3,

невійськовозобовязаний, не працює, має на утриманні неповнолітню

доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає та

зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5

області, раніше не судимий;

у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, а саме, згідно постанови Володарського районного суду Київської області від 10.02.2003 року, зобов'язаний сплачувати на користь громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян до її повноліття. Будучи попередженим 19.01.2012 року, ВДВС Володарського районного управління юстиції Київської області про кримінальну відповідальність за несплату аліментів гр. ОСОБА_1, належних висновків не зробив, починаючи з січня 2004 року по 10.02.2012 року продовжує ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Заборгованість по аліментах згідно виконавчого листа №2-275 від 10.02.2003 року, станом на 10.02.2012 року становить 11697 грн.47 коп. . З метою уникнення стягнення аліментів гр-н ОСОБА_1, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має випадкові заробітки та приховує свої доходи від працівників ДВС, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу не надає. Його заборгованість по виплаті аліментів становить 11697 грн. 47 коп. . ОСОБА_1 проживаючи ІНФОРМАЦІЯ_8 злісно ухиляється від сплати аліментів за період з січня 2004 року по 20 листопада 2012 року, приховуючи випадкові зароблені грошові кошти, не влаштовується офіційно на роботу, та не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній. Злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_1 полягає в тривалому систематичному ухиленні від аліментного обовязку не зважаючи на відповідне попередження органами ДВС та приховування випадкових заробітків з метою уникнення утримань за виконавчим листом.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні, вказуючи при цьому, що він щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати та вказав, що перебував у шлюбі з ОСОБА_3, в 1994 році шлюб було розірвано, а 12.03.1995 року у них народилася донька ОСОБА_2. В 2003 році Володарським районним судом в Київській області гр-на ОСОБА_1 було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2. Починаючи з 2004 року аліменти гр. ОСОБА_1, не платив, в зв'язку з відсутністю грошових коштів. На даний час останній офіційно не працює, а лише підробляє у мешканців смт. Володарка, отримуючи грошові кошти в сумі приблизно 500 грн. в місяць. ОСОБА_1 пояснив, що зароблені гроші витрачав на продукти харчування. Періодично надавав грошові кошти своїй доньці ОСОБА_2 останній раз в сумі 50 гривень, через ДВС зароблені грошові кошти випадковими заробітками на погашення заборгованості за аліментним обовязком не сплачував.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких стверджено обставини скоєння злочину, а саме, ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, просила суворо не карати підсудного, призначити покарання, не повязане з ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ст. 299 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин даної кримінальної справи, які ніким не оспорюються.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує по ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, особу винного та обставини справи що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 раніше не судимий, злочин вчинив невеликої тяжкості, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив вперше.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд відносить, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не встановлено.

З врахуванням особи ОСОБА_1, обставин що помякшують покарання, які суд навів у вироку, суд вважає, що міра покарання повинна бути призначена у виді обмеження волі, як передбачено санкцією статті кодексу за яким кваліфіковано його дії, враховуючи, що такий вид покарання як штраф, громадські роботи або виправні роботи, суд вважає неможливо застосувати до підсудного ОСОБА_1, в звязку з тим, що він офіційно не працює, а в судовому засіданні встановлено, що підсудного ОСОБА_1 можливо виправити в умовах суспільства без ізоляції у місцях позбавлення волі. Обмеження волі в даному випадку щодо ОСОБА_1, як покарання є єдиним заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду з врахуванням вищевикладеного та обставин справи, а саме, виправлення засудженого, запобігання вчинення нових злочинів засудженим, та наданні засудженому певного часу для того, щоб своєю законослухняністю і ставленням до виконання покладених на нього обовязків довести своє виправлення без реального відбуття покарання та можливості виконати свій аліментний обовязок відповідно до рішення суду та сплатити заборгованість за аліментами.

Так, керуючись ст. 75 КК України ОСОБА_1 можна виправити без відбування покарання з випробуванням, надати можливість стати на шлях виправлення в умовах суспільства, визначивши в силу ст. 75 КК України іспитовий строк, враховуючи думку прокурора, потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, обставини по справі. До ОСОБА_1 необхідно застосувати ст. 76 КК України, з метою виправлення та запобігання новим правопорушенням, контролем та наглядом за його поведінкою.

Цивільних позов по справі не заявлявсь.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, покарання по ст. 164 ч. 1 КК України, 2 (два) роки обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обовязки періодично зявлятись для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О. В. Ткаченко