Справа № 10-14/2011 Головуючий у 1 інстанції Малиш
Категорія сенкція Доповідач Акуленко С. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю прокурораОСОБА_4
адвокатаОСОБА_5
слідчогоОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2011 року відносно підозрюваного

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючий, раніше не судимий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5

відмовлено в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 25.11.2010 року приблизно о 19 год. за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою знаходячись біля магазину „Союз по проспекту Перемоги м. Чернігова незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ-2110 д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 40000 грн., що належить ОСОБА_9

Відмовляючи в задоволенні подання, суд у своєму рішенні вказав, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, але враховує його вік, сімейний стан, те, що він має постійне місце проживання та на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також відсутні будь які данні, про спробу підозрюваного ухилитись від слідства чи від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини у справі.

Непогоджуючись з постановою суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляцію у якій вказав, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом не враховано характер скоєного злочину, його тяжкість та обставини вчинення. 02.12.2010 року слідчим була винесена постанова про зупинення досудового слідства, про розшук ОСОБА_7 та обрання запобіжного заходу. 28.12.2010 року постановою Деснянського райсуду м. Чернігова був даний дозвіл на затримання та доставку до суду ОСОБА_7 під вартою для вирішення питання про обрання щодо нього запобіжного заходу. 10.01.2011 року ОСОБА_7 був затриманий в м. Алушта АР Крим та доставлений до м. Чернігова. Дані обставини свідчать про ухилення від слідства та суду, та перешкоджанню встановлення істини по справі. Тому просить постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5, яка вважала постанову суду законною та обґрунтованою, оскільки підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не було, слідчого, який повідомив, що ОСОБА_7 зник з місця постійного проживання, де він перебуває ніхто з родичів повідомити не міг, тому він був оголошений у розшук і затриманий в м. Алушта, думку прокурора, який підтримав апеляцію, просив її задовольнити, суд не врахував, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може ухилитися від слідства та суду, а також перешкоджати встановленню істини по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2010 року відносно ОСОБА_7 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.

Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи є заходами процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного та засудженого з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 155 КПК України взяття під варту застосовується у справах про злочини, за які законом передбачено позбавлення волі на строк понад 3 роки. У виняткових випадках цей запобіжний захід може бути застосовано в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк не більше 3 років.

З матеріалів справи вбачається, що органи досудового слідства звернулися з поданням про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7. До цього подання було додано лише постанова про порушення кримінальної справи, вимога на судимість та протокол допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 165-2 КПК України, якщо для обрання затриманому запобіжного заходу необхідно додатково вивчити дані про особу затриманого чи зясувати інші обставини, які мають значення для прийняття рішення з цього питання, то суддя вправі продовжити затримання до 10 діб, а за клопотанням підозрюваного, обвинувачуваного до 15 діб.

Відмовляючи в обиранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_7, суд не в повній мірі виконав вимоги ст. 148 КПК України, а саме те, що запобіжний захід застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних дій .

На думку колегії суддів, місцевий суд, розглядаючи по суті подання слідчого, прийняв поспішне рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону, а тому воно підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 377, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2011 року, якою відмовлено в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд, але в іншому складі суддів.

Судді:

В.Ф. ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_3