В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007351 від 10.10.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів Липовецького району Вінницької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 3-х дітей, працюючого ФОП, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.10.1996 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, працюючого на СТО, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 31.10.2007 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
9 жовтня 2014 року, близько 17 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебуваючи на вулиці біля торгівельного комплексу «Гранд» по вул. Свердлова, 149 в м. Вінниці, умисно з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна, помітивши що на сусідній лавці, яку залишила потерпіла ОСОБА_7 , знаходиться жіноча сумка, вступивши в змову, та переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно заволоділи вищевказаною жіночою сумкою з речами, після цього розподіливши між собою гроші та речі ОСОБА_7 , що зберігались в викраденій сумці.

Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не змогли завершити свій злочинний умисел з причин, що не залежали від їх волі, оскільки вони були виявлені та викриті потерпілою неподалік від місця скоєння злочину, біля магазину «Шик і Блиск» по вул. Свердлова 149 м. Вінниці.

Внаслідок скоєння злочину потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на суму 2890 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, суду пояснив, що 09.10.2014 року він зі своїм знайомим ОСОБА_6 пив пиво біля магазину «Гранд». На лавці поряд сиділа жінка з чоловіком, які пішли проте залишили сумку. Він підійшов до магазину «Шик і Блиск», так як хотів звернутися до продавців, щоб повернути сумку, проте вони відмовили. Потерпілої не було біля 40 хвилин. Коли потерпіла прийшла, вона погано почувалася, тому він почекав з нею на лавці, потім приїхала донька потерпілої та працівники міліції, які затримали його, а потім і ОСОБА_6 . В нього при собі було 1430 гривень, в сумці ніяких грошей не було. Речі потерпілої йому підкинули працівники міліції.

Цивільний позов потерпілої не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, суду пояснив, що 09.10.2014 року вони з ОСОБА_5 сиділи на лавці біля магазину «Гранд» по вулиці Свердлова в м. Вінниці. та помітили, що поряд на лавці хтось забув сумку. ОСОБА_9 підійшов та подивився на сумку, після чого він забрав сумку до себе на лавку. Він пішов в магазин в пошуках власника, після чого не помітивши нікого вийшов з магазину, в цей час ОСОБА_9 був біля будки охоронця, тримав в руках сумку. В цей час підійшла потерпіла, яка попросила повернути документи та перевірила його кишені. Так вони, з`ясовуючи стосунки простояли біля 10 хвилин, після чого потерпіла обшукала його та не знайшла своїх речей, тому він поїхав додому. Згодом йому зателефонували працівники міліції та по вулиці 50-річчя в м. Вінниці забрали його. В нього при собі нічого з викраденого не було.

ОСОБА_9 заходив в магазин із сумкою, проте з сумки вони нічого не брали, просто очікували на власника.

Цивільний позов потерпілої не визнав

Незважаючи не невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину, вина обвинувачених доводить як показаннями потерпілої та свідків, так і іншими письмовими доказами зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що вона 9.10.2014 року біля 17 год. вона з чоловіком та малолітньою онукою відпочивала на лавці біля магазину «Гранд» по вул. Свердлова м. Вінниці. На сусідній лавці відпочивали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Коли вона з чоловіком пішли додому, по дорозі вона виявила, що забула сумку на лаві та негайно повернулась до місця відпочинку, проте сумки вже не було й вона почала пошуки. Продавці магазину «Шик і Блиск» повідомили, що за приміщенням магазину знаходяться двоє чоловіків в яких її сумка. Вона з дочкою одразу пішла до вказаного місця де виявила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з її сумкою. Перевіривши вміст сумки вона виявила відсутність грошей, паспорту пенсійного посвідчення та банківських карток й попросила обвинувачених повернути всі речі та гроші. Проте останні повідомили, що вони нічого не брали, та відмовились повертати гроші та речі. Після цього вона ходила до магазину де їй показали запис камери відеоспостереження на якому було видно, як обвинувачені йшли з її сумкою, та викликали працівників міліції. В цей час ОСОБА_11 пішов від магазину, а ОСОБА_10 залишився. Після приїзду працівників міліції, в присутності понятих, ОСОБА_5 , з кишень одягу вийняв та видав гроші, та належні їй документи, в тому числі її пенсійне посвідчення.

Свідок ОСОБА_12 - дочка потерпілої, в судовому засіданні дала показання, що вона проживає неподалік місця події, й 9 жовтня 2014 р. їй зателефонувала ОСОБА_13 та повідомила, що в неї викрали сумку. Зустрівшись з матір`ю вони разом розпочали пошуки, та зі слів продавця магазину «Шик і Блиск», за приміщенням магазину чоловіки розглядають вміст жіночої сумки. Вони підійшли до вказаного місця де виявили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із сумкою матері. Після огляду сумки мати виявила відсутність грошей та документів, й з даного приводу вони звернулись до обвинувачених, проте останні повідомили, що нічого не брали . після цього було викликано працівників міліції й подальшому під час огляду ОСОБА_5 в останнього в присутності великої кількості людей було виявлено належні ОСОБА_7 документи та речі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснив, що 09.10.2014 року він працював охоронцем в магазині «Гранд» на вул. Свердлова м. Вінниці, чув про крадіжку, бачив як обвинувачені зайшли з сумкою до магазину, проте більше нічого не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду пояснив, що він восени 2014 року працював продавцем в магазині по вулиці Свердлова в м. Вінниці та його запросили бути понятим, він бачив коли на лавці по вулиці Свердлова в м. Вінниці ОСОБА_5 сам дістав з кишені пенсійне посвідчення.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду пояснив, що він являється інспектором патрульно-постової служби міліції, 09.10.2014 року він був на чергуванні разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Коли вони прибули на виклик, до них підійшли жінки та сказали, що з сумки викрали гроші та документи, в цей час ОСОБА_5 сидів на лавці. вони викликали слідчо-оперативну групу. В присутності понятих ОСОБА_5 видав банківські картки, пенсійне посвідчення та гроші.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні суду пояснив, що він працював інспектором патрульно-постової служби міліції, виїжджав на виклик 09.10.2014 року він виїжджав на виклик, де жінка затримала злодія по вулиці Свердлова в м. Вінниці. Потерпіла вказала на ОСОБА_5 як на особу яка викрала її сумку, гроші та посвідчення. Викликали слідчо-оперативну групу. ОСОБА_5 був один, при огляді останнього в нього виявили посвідчення потерпілої, банківські картки, гроші. Пізніше привезли ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні суду пояснив, що він працював менеджером в магазині по вулиці Свердлова м. Вінниці, восени 2014 року до нього підійшла жінка, яка сказала, що в неї зникла сумка та просила допомогу, а саме показати їй запис з камер відеоспостереження. Він викликав відеоінженера. В цей час хтось, чи донька потерпілої чи потерпіла, завела обвинувачених в магазин, в них в руках була сумка, проте їх вигнали на вулицю, щоб там розбирались. Коли прийшов відеоінженер, оглянули відео, з якого було видно, що потерпіла сиділа на лавочці, поряд на лавці сиділи обвинувачені, коли потерпіла пішла від лавки, залишивши сумку, після чого один з чоловіків це був ОСОБА_5 взяв сумку та приніс до себе на лавку, поставив між ними на лавці, подивились, що є в сумці, взяли її та пішли за магазин.

В судовому засіданні також було досліджено наступні докази, які підтверджують вину обвинувачених у скоєнні злочину, а саме:

- витяг з кримінального провадження №0007351 від 10.10.2014 року (т.1 а.с. 129);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про злочин від 09.10.2014 року (т.1 а.с. 130);

- протокол огляду місця події від 09.10.2014 року, згідно якого об`єктом огляду являється ділянка місцевості, які знаходиться ні відстані 3 метрів від входу в торгівельний комплекс «Гранд», що по вулиці Свердлова, 149 в м. Вінниці, де знаходиться ОСОБА_5 , який при огляді його кишень, показав речі, які в них находились, зокрема: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , дві пластикові картки «ПриватБанк», пластикову картку «Хрещатик», видану на ім`я ОСОБА_22 , грошові кошти в сумі 1647 гривень, які були вилучені та поміщені разом з іншими вилученими речами до спец пакету НДЕКЦ №1631737 (т.1 а.с. 131-133);

- протокол огляду предмету від 11.10.2014 року, зокрема двох банківських карток ПАТ КБ «Приватбанк», банківської картки банку «Хрещатик», пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , 1956 року народження, грошей (а.с. 134-161) та постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.1 а.с. 162-163);

- заяву ОСОБА_7 про доручення речових доказів в кримінальному провадженні, а саме: сумки, гаманця (а.с. 166) та протокол огляду вказаних предметів від 13.10.2014 року (т.1 а.с. 167-172) і постанову про визнання вказаних речей речовими доказами в кримінальному провадженні №0007351 з передачею їх на відповідальне зберігання ОСОБА_7 (а.с. 173),

- висновком експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області від 16.10.2014 року, згідно якого вартість на вторинному ринку жіночої сумки на момент проведення експертизи може складати 130 гривень, вартість на вторинному ринку гаманця на момент проведення експертизи може складати 60 гривень (т.1 а.с. 176-178);

- протокол огляду місця події від 21.10.2014 року, згідно якого об`єктом огляду являється прилегла територія до торгівельного комплексу «Гранд», що розташований по вул. Свердлова, 149 в м. Вінниці (т.1 а.с.180-183);

- постанову про визнання речовим доказом DVD-диска з записом з камери зовнішнього спостереження ТК «Гранд», що по вулиці Свердлова, 149 у м. Вінниці та приєднанням його до кримінального провадження;

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що з чотирьох пред`явлених осіб для впізнання свідок ОСОБА_12 впізнала особу, зображену на фото №1, як таку, що 09.10.2014 року вчинила крадіжку жіночої сумочки, що належить її матері ОСОБА_7 (а.с.186-187), довідку до протоколу про впізнання у кримінальному провадженні №0007351, згідно якої на фото №1 зображений ОСОБА_5 (а.с. 188);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що з чотирьох пред`явлених осіб для впізнання свідок ОСОБА_12 впізнала особу, зображену на фото №2, як таку, що 09.10.2014 року вчинила крадіжку жіночої сумочки, що належить її матері ОСОБА_7 (а.с.189-190), довідку до протоколу про впізнання у кримінальному провадженні №0007351, згідно якої на фото №2 зображений ОСОБА_6 (а.с. 191).

Заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вину у вчиненні злочину не визнали, показання потерпілої, свідків, дослідивши усі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до переконання, що вина обвинувачених у вчиненні злочину доведена повністю, а дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Так, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених у скоєнні злочину, виходячи з наступного.

В своїх показаннях обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , хоча і не визнали вину у скоєнні інкримінованого злочину, проте підтвердили той факт, що вони дійсно помітили на лавочці поряд із собою сумочку, яку забула жінка, та взяли її, а пізніше повернулась потерпіла, яка викликала працівників міліції. При цьому ОСОБА_6 в своїх показаннях вказав, що ОСОБА_5 заглянув в сумку. Такі показання обвинувачених узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_21 , який вказав, що при перегляді відеозапису з камер спостереження було видно, що жінка, яка сиділа на лавочці поряд з обвинуваченими, залишила там свою сумку, після чого ОСОБА_5 взяв сумку та приніс до себе на лавку, поставивши її між ним і ОСОБА_6 , та чоловіки подивились, що є в сумці, взяли її та пішли за магазин.

Разом з тим, суд вважає нещирими показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо того, що вони не викрадали ні сумки, ні грошей, а взяли сумку з метою відшукати власника та розцінює їх як природну захисну реакцію та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки такі показання обвинувачених спростовуються як показаннями свідка ОСОБА_21 так і показаннями потерпілої, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , які зазначили, що вони виявили обвинувачених, які розглядали вміст сумки ОСОБА_7 за магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при цьому згодом працівниками міліції у ОСОБА_5 було виявлено її кредитні картки «ПриватБанк» та «Хрещатик», пенсійне посвідчення та частину грошових коштів, оскільки ОСОБА_6 з місця скоєння злочину пішов.

При цьому суд не вбачає підстав для довіри показанням ОСОБА_5 щодо того, що речі потерпілої йому підкинули працівники міліції, оскільки такі показання ОСОБА_5 спростовуються як показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_12 , понятого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 .. ОСОБА_20 . При цьому суд враховує, що ніхто зі свідків чи потерпілих до цього не був знайомий з обвинуваченими, а тому у них немає підстав оговорювати обвинувачених, що не заперечувалось самими обвинуваченими, тому суд розцінює такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Щодо вчинення злочину у співучасті, суд дійшов такого висновку, оскільки з показань свідків, випливає, що обвинувачені помітивши поряд залишену сумку, взяли її, поставивши між собою та заглянули в неї, разом направились за магазин, де потерпіла зі своєю донькою застали їх, коли вони разом оглядали вміст сумки, тобто діяли узгоджено за попередньою змовою, а саме узгодивши свої дії за допомогою вказаних конклюдентних дій. Крім того, жоден із обвинувачених не заперечував той факт, що вони знали про знайдену сумку, обдивлялись її та нібито намагалися разом знайти власника.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, вперше вчинив злочин (т.1 а.с.194), однак свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 202 - 203), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 201), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_23 2004 року народження, встановлення судом відсутності обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують, а також тих, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.205), однак свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, при цьому позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 203), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 207-208), встановлення судом відсутності обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують, а також тих, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, думки потерпілої, яка наполягала на суворому покарання для обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з врахуванням вимог ст. 68 КК України, вважаючи за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України, із покладенням, обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, думки потерпілої, яка наполягала на суворому покарання для обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з врахуванням вимог ст. 68 КК України, вважаючи за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України, із покладенням, обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених в рівних долях слід стягнути на користь держави вартість проведення криміналістичного дослідження за висновком експерта №883 від 16.10.2014 року, проведення якого було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими злочину (т. 1 а.с.175).

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України цивільний позов ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з них в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_7 внаслідок вчинення відносно неї злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли за попередньою змовою, завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2890 гривень. При цьому, суд враховує, що сумочка та гаманець, загальною вартістю 180 гривень повернуті ОСОБА_7 , крім того, в обвинуваченого ОСОБА_5 вилучено грошові кошти в сумі 1647 гривень, які передані на зберігання на депозитний рахунок Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області та мають бути повернуті потерпілій після набрання вироком законної сили. Таким чином, враховуючи, що цивільний позов потерпілої знайшов своє підтвердження та доводиться зібраними в справі доказами, однак, зважаючи на те, що частина шкоди потерпілій відшкодована, враховуючи вартість повернутого потерпілій майна, а також кількість коштів, які будуть повернуті потерпілій, суд приходить до переконання, що цивільний позов про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 1053 гривні.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з них в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає їх завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 3000 грн., при цьому зазначаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях, які позивачка зазнала внаслідок вчинення відносно неї злочину, а саме душевних переживань через викрадення грошей, які позивачка тривалий час збирала на лікування чоловіка та необхідністю позичати гроші, яких не вистачає, водночас судом враховано й матеріальний стан обвинувачених.

Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

При цьому, суд враховує, що потерпілою надано квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату нею послуг на правову допомогу в розмірі 2000 гривень (т.1 а.с.37, а.с. 38), як це визначено і в наданій нею угоді №1 від 26.01.2015 року з адвокатом ОСОБА_8 , а тому вважає, що витрати на правову допомогу потерпілою обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, а тому приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 76 КК України ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 1053 (одну тисячу п`ятдесят три) гривні у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 124 КПК України стягнути в рівних долях з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави 307 (триста сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновком експерта №883 від 16.10.2014 року (т. 1 а.с.175).

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 1647 (одна тисяча шістсот сорок сім) гривень, які поміщені на депозитний рахунок Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області (т.1 а.с. 162-164) повернути ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили;

- сумку і гаманець, які передані на зберігання ОСОБА_7 (т.1 а.с. 179) залишити останній, після набрання вироком законної сили

- речові докази, які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому, після набрання вироком законної сили (а.с. 165);

- речові докази, які знаходяться в матеріалах справи залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: