Справа № 11a-1374 2007 року Головуючий в 1 інстанції - Сіянко В.М.
ст. 121 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого
судді - Годуна В.А.

суддів: Буженко Н.В; Сажинова В.В.;

з участю
прокурора - Литвиненка О.О.;

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за
апеляціями засудженогоОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на вирок Бериславського
районного суду Херсонської області від 9 жовтня 2007 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1,

20 липня 1972
року народження, раніше, згідно до ст. 89 КК України - не судимий;

засуджений
за ст. 121 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі з відбуванням покарання
в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 обрано - тримання під вартою з 24.10.2006 року.

Стягнуто з
ОСОБА_1 витрати на
виготовлення експертиз та вирішено питання про речові докази.

Згідно
до вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 24.10.2006 року
в денний час він, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, поблизу АДРЕСА_1,
під час сварки з ОСОБА_3, що виникла на ґрунті особистих неприязний відносин,
діючи умисно, з метой заподіяння тілесних ушкоджень, наніс йому не менше двох
ударів кулаками в область обличчя. В результаті чого потерпілий

ОСОБА_3 отримав
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, від яких
він помер.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 вважає, що судом та досудовим слідством невірно
втановлені фактичні обставини справи, тому його дії неправильно кваліфіковані
за ст. 121 ч.2 КК України, вважає, що його дії не мали умисний характер.
Просить змінити вирок, перекваліфікувавши його дії з ст. 121 ч.1 на ст. 119 КК
України.

Адвокат ОСОБА_2 в апеляції
вважає, що смерть потерпілого сталася внаслідок необережного заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень, тому просить змінити вирок, перекваліфікувавши дії
засудженого із ст. 121 ч.2 на ст. 119 КК України та застосувати ст. 69 КК
України при призначенні покарання, оскільки судом не врахована позитивна
характеристика засудженого, його вік, а також ставлення до нього потерпілих,
які просили суворо його не карати.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав за необхідне
залишити апеляції без задоволення, а вирок без змін, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Як
встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства і судом дотримано
вимог ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об'єктивної
істини. Викладені у вироку висновки суду про винністьОСОБА_1 у вчиненні
вказаного злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам
справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними
у вироку доказами.

Зокрема,
його винність підтверджується особистими показами засудженогоОСОБА_1 на
досудовому слідстві та у суді, який підтвердив той факт, що 23 жовтня 2006 року
він вживав алкогольні напої разом з потерпілим та його братом. Коли сиділи на
лавочці біля АДРЕСА_1
, між ним та ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої він два рази вдарив
останнього кулаком в обличчя. Потерпілий опору не чинив, після удару провис між
сидінням та спинкою лавочки. Потім він з ОСОБА_4 відвезли потерпілого на тачці
та викинули його на узбіччі дороги. Ввечері узнав, що ОСОБА_3 помер з невідомих
йому причин, але наміру на його вбивство він не мав, вважає, що потерпілий не
міг померти від його ударів.

Потерпілий
ОСОБА_4 поясняв, що 23.10.2006 року вдень від ОСОБА_5 він дізнався, що
його брат ОСОБА_3
спить п'яний на лавочці. Він взяв тачку та разом з ОСОБА_1 повезли брата
додому. По дорозі брат

отямився та
почав лаятись, тому вони його викинули на узбіччі. На тому з місті, але пізніше
брат помер.

Свідок
ОСОБА_5 пояснив, що 23.10.2006 року в нього вдома працювали брати ОСОБА_3та
ОСОБА_1. Вдень він бачив всіх трьох у стані сп'яніння на лавочці біля двору. У
ОСОБА_3, який спав п'яний на лавочці на підборідді була кров. По його
розпорядженню ОСОБА_3на тачці ОСОБА_1 з братом потерпілого відвезли додому. Але
ввечері він дізнався, що ОСОБА_3знайшли на узбіччі мертвим. В опорному пункті
ОСОБА_1 зізнався, що вдарив ОСОБА_3, але не вірив, що від цього той міг
померти.

Свідок
ОСОБА_6 показав, що 23.10.2006 р. брати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вживали спиртні
напої біля його двору. Через деякий час чиясь дитина сказала йому, що ОСОБА_1
вдарив ОСОБА_3Коли він
вийшов, побачив ОСОБА_3, який сидів на лавочці у нього з носа текла кров. Потім
ОСОБА_3 відвезли на тачці його брат та ОСОБА_1, а ввечері від ОСОБА_7 дізнався,
що ОСОБА_3 знайшли
мертвим біля дороги.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9
підтвердили той факт, що 23.10.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3С. після вживання
спиртних напоїв виникла сварка під час якої ОСОБА_1 двічі вдарив ОСОБА_3кулаком
в обличчя, від чого останній відкинувся на лавочці і в нього пішла кров,
можливо з носа. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_3. помер. Свої покази свідки
підтвердили та уточнили під час відтворення обстановки та обставин події
(а.с.42-44, 45-47).

Свідок
ОСОБА_10 пояснила, що 23.10.2006 року вона бачила як ОСОБА_1 та ОСОБА_4 везли
ОСОБА_3 в тачці. Ввечері того ж дня вона пішла провідати хвору родичку та
побачила, що біля посадки лежить ОСОБА_3., Вона підійшла ближче, перевернула
його, оскільки він лежав лицем донизу, та зрозуміла, що він мертвий.

Згідно
до висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_11 були заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку,
субарахноідальних крововиливів, крововиливів в м'які тканини голови під мозкові
оболонки, забиття голови, від яких настала смерть потерпілого. З урахуванням
характеру та локалізації виявлених ушкоджень, останні могли виникнути в
результаті. нанесених ударів руками при механізмі і способі, зазначеному у
протоколах відтворення обстановки та обставин події від 25.10.2006 року
(а.с.50-54).

Твердження
засудженогоОСОБА_1 у апеляції про те що він не міг спричинити тяжкі тілесні - є
безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відсутні
й дані, які б свідчили про необ'єктивність чи упередженість з боку слідчих
органів та суду щодоОСОБА_1 на стадіях досудового та судового слідства.

Аналіз
матеріалів справи свідчить, що під час досудового та судового слідства не
допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів
достовірність доказів та висновки суду про винністьОСОБА_1 у вчиненні злочину,
за який його засуджено.

Давши
належну оцінку доказам, які були перевірені в судовому засіданні, суд правильно
кваліфікував злочинні діїОСОБА_1 за ст.121 ч.2 КК України, а призначене
судомОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

З
урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженогоОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, вирок
Бериславського районного суду Херсонської області від 9 жовтня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - залишити без змін.