Справа № 192/36/15-к
Провадження № 1-в/192/34/15
УХВАЛА

"16" січня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 засуджено 19 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Раніше судимий 11.02.2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186

Початок строку 29.06.2011 року, кінець строку 29.12.2015 року.

Засудженй відбув 3/4 строку покарання.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання прибув 18 листопада 2011 року.

13 січня 2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що він розкаюється у способі свого життя, він повірив у Бога, налагодив стосунки з рідними.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого.

Пояснив, що у поведінці засудженого є позитивна динаміка, але поведінка його не стабільна, тому передчасно приймати рішення про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечував проти умовно-дострокового звільнення, оскільки поведінка засудженого свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як видно з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_6 за час відбування у Солонянській ВК-21 допустив сорок сім порушень режиму утримання, не працює за власним бажанням, не бере участі в організації виховних заходів та у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, уникає виконання робіт із благоустрою установи (а.с. 12,13).

З огляду на наведене суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною. Одне заохочення до засудженого було застосоване 22.10.2014 року за підсумками 3 кварталу 2014 року, більше засуджений не заохочувався.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий