Справа № 175/5226/14-к
Провадження № 1-кп/175/227/14
Вирок
Іменем України
24 квітня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002416 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 30.08.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.222 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення долі, із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 170 грн.,

· 16.02.2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.229-6 КК України, до 1 року позбавлення волі,

· 20.11.2001 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.141 КК України, до 2 років позбавлення волі,

· 11.04.2005 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

· 15.09.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровським області за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнено 18.06.2013 року по закінченню строку з Синельниківської ВК-94 Дніпропетровської області,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, на початку серпня 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розгляду встановити не виявилося можливим) ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, реалізуючи його, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння, звідки викрав велосипед «ХВЗ спорт турист» 2004 року випуску вартістю 725 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 256 від 22.11.2014 року, після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій моральну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 , - раніше неоднаразово судимий, має чотири не зняті і не погашені в установленому порядку судимості, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_4 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, а також позиції прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 130 (сто тридцять) грн. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (за судово-товарознавчу експертизу № 256 від 22.11.2014 року).

Речові докази: а саме, велосипед «ХВЗ спорт турист», які відповідно до розписки повернутий потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у її розпорядженні.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1