Провадження № 1-кп/344/12/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого на посаді експедитора ТзОВ Прикарпатмолоко, згідно ст.89 КК України - раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Весною 2012 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особа, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження (надалі Особа), вступивши в попередню змову, переслідуючи корисливі мотиви, домовились заволодіти коштами ОСОБА_10 шляхом шахрайства. Для реалізації задуманого, знаючи про те, що ОСОБА_10 самостійно проживає у неприватизованій квартирі та зловживає спиртними напоями, вони вирішили зав`язати із ним дружні відносини та допомогти йому приватизувати квартиру, в якій він проживає, за адресою: АДРЕСА_3 , а знаючи, що грошей у потерпілого для здійснення приватизації квартири немає, в подальшому користуючись довірливими відносинами, допомогти у реалізації квартири, та отримані від продажу кошти привласнити.

З цією метою, Особа, згідно заздалегідь розробленого плану, зустрів ОСОБА_10 біля його будинку, познайомився з ним та запропонував свої послуги у приватизації його квартири. В подальшому Особа познайомив ОСОБА_10 із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яких представив своїми друзями. Постійно зустрічаючись зі ОСОБА_10 та розпиваючи з ним спритні напої, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особа увійшли до нього в довіру та підтримуючи нібито дружні відносини, запропонували йому допомогу у виготовленні приватизаційних документів. ОСОБА_10 , будучи впевненим у добросовісності намірів обвинувачених, передав їм всі документи, необхідні для приватизації квартири (свідоцтва про смерть батька та матері, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_10 , ордер на житлове приміщення по АДРЕСА_3 , будинкову книгу, технічний паспорт на квартиру).

Після приватизації квартири та оформлення права власності на ОСОБА_10 , на початку серпня 2012 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особа, повідомили ОСОБА_10 про необхідність передачі їм 5000 доларів США, які вони витратили на приватизацію квартири, на що потерпілий погодився.

У зв`язку із тим, що у ОСОБА_10 не було вказаної суми грошей, обвинувачені, запропонували йому продати свою квартиру по АДРЕСА_3 та із суми коштів отриманих від реалізації квартири, повернути їм 5000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особа, запропонували потерпілому свою допомогу у продажі його квартири та запевнили, що допоможуть придбати йому інше житло.

ОСОБА_10 будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особи, повністю довіряючи їм, погодився на їх пропозицію.

В подальшому, обвинувачені через агенство нерухомості «Місто» знайшли покупця на квартиру ОСОБА_10 , з яким узгодили умови продажу квартири.

ОСОБА_10 15.08.2012 року в приватного нотаріуса ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 підписав договір купівлі- продажу квартири по АДРЕСА_3 , відповідно до якого, вказану квартиру придбала ОСОБА_12 за гроші в сумі 17000 доларів США.

Того ж дня, отримані від продажу квартири кошти в сумі 5000 доларів США, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особі, які ними були використані на приватизацію його житла.

Також ОСОБА_10 передав їм решту коштів в сумі 12 000 доларів США, за які обвинувачені зобов`язались придбати йому житло.

Однак ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Особа, свої зобов`язання щодо придбання житла для ОСОБА_10 не виконали, а кошти в сумі 12000 доларів США, що по курсу НБУ становило 95 916 грн., привласнили чим завдали ОСОБА_10 значної шкоди.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнали частково та відмовились від дачі пояснень скориставшись ст.63 Конституції України.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , їх вина у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України повністю доведена сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, які є достатніми та взаємопов`язаними.

Так, потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 перебував у дружніх відносинах. Останні, допомагали йому в оформленні документів на приватизацію його квартири в АДРЕСА_3 . За вказані послуги, він повинен був повернути їм кошти в сумі 5 000 доларів США, після продажу квартири, яку вони допоможуть йому продати. Жодного тиску з боку обвинувачених з приводу продажу квартири на нього не було. Він проживав у ОСОБА_13 вдома з власної волі, останній при цьому його силою не утримував, жодних перешкод в пересуванні не чинив, він мав змогу вільно покидати та повертатись до помешкання ОСОБА_13 в якому він проживав із своєю сім`єю. Після продажу квартири він переїхав проживати в смт.Богородчани до родичів, а ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 отримавши від продажу квартири кошти в розмірі 17 000 доларів США, обіцяну різницю коштів в розмірі 12 000 доларів США йому так і не повернули, іншого, обіцяного житла не придбали.

Цивільний позов із зменшиними позовними вимогами на суму 12 000 тисяч доларів США, що становить 95 916 грн. матеріальної шкоди, відповідно до поданої на адресу суду заяви, просить відшкодувати в повній мірі та стягнути дані кошти з обвинувачених.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що через рієлтора ОСОБА_15 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 для своєї дочки. З рієлтором домовлялась про суму в розмірі 20 000 доларів США, однак з виниклими боргами по комунальних платежах, суму зменшили до 17 000 доларів США. В нотаріуса були присутніми вона, її дочка, рієлтор ОСОБА_16 та ОСОБА_10 . Кошти в розмірі 17 000 доларів США особисто передавала потерпілому ОСОБА_10 про що останній написав відповідну розписку. Договір купівлі продажу було підписано між її дочкою та потерпілим ОСОБА_10 . ОСОБА_17 в той час чекав потерпілого, а після отримання коштів вони обидвоє направились в автомобіль, яким прибули. Через деякий час потерпілий виписався з проданого житла, в нотаріуса повідомляв, що буде проживати в бабусі в Богородчанах. Жодних заперечень стосовно продажу не висловлював. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на час вчинення правочину вона не бачила.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що із потерпілим ОСОБА_10 знайомий з дитинства, а також йому відомо, що останній періодично зловживає алкогольними напоями. Від потерпілого він дізнався, що останній познайомився з ОСОБА_19 який разом з друзями допоможе приватизувати йому квартиру, а потім її реалізувати. Про сам процес продажу йому нічого не відомо. Рекомендував потерпілому з приводу продажу порадитись із братом.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона являється ріелтором агенства нерухомості Місто та займається підшукуванням та продажем нерухомості. Так в 2012 році, вона телефонувала до свідка ОСОБА_20 та цікавилась про можливість придбати однокімнатну квартиру. Останній дав їй номер телефону ОСОБА_13 , через якого відбувся продаж однокімнатної квартири по АДРЕСА_5 . Передача коштів відбувалась в її присутності, орієнтовна сума до продажу складала близько 20 000 доларіва США, покупцеві була написана розписка. На показ квартири власник не прийшов. Однак при укладенні правочину були присутніми як потерпілий ОСОБА_21 та покупець з яким укладалась угода, так і обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Того дня бачила їх на вулиці.

Свідок ОСОБА_20 дав аналогічні покази та при цьому додав, що ОСОБА_13 , знав, як особу, яка скуповує квартири для перепродажу, а також підтвердив, що рієлтору ОСОБА_22 давав номер телефону саме ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_23 суду вказав, що являється сусідом ОСОБА_13 . З потерпілим ОСОБА_10 він познайомився саме в ОСОБА_13 , так як ОСОБА_10 виконував різні роботи в його господарстві. Саме від потерпілого він дізнався, що останній має намір продати квартиру, а за отримані кошти придбати транспортний засіб.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.01.2013 року, потерпілий ОСОБА_10 повідомив про обставини скоєного стосовно нього злочину, зокрема особами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Особою, які ввійшовши до нього в довіру, під приводом допомоги в оформленні приватизаційних документів на квартиру, заволоділи документами на житло, останнє продали, а кошти між собою розділили.

Відповідно до розписки на ім`я ОСОБА_24 , від 15.08.2012 року, ОСОБА_10 , продав останній квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та фактично отримав кошти в розмірі 17 000 доларів США., в чому розписався в присутності свідка ОСОБА_15 та приватного нотаріуса ОСОБА_25 .

Відповідно до протоколів про результати здійснення оперативно-технічних заходів та додатків до них ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Особа обговорювали плани з приводу підшукування одиноких осіб, які зловживають алкоголем та вчинення шахрайства з майном останніх, шляхом входження до них в довіру. Зокрема, в продовженні додатку до протоколу ОРЗ (а.с.53), Особа, із телефону ОСОБА_8 викликає на зустріч ОСОБА_10 з метою введення останнього в оману, а в подальшому ОСОБА_8 отримавши копію ордеру на квартиру ОСОБА_10 їде з ним до БТІ. Окрім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та Особа, ведуть розмови стосовно дій з документами на житло ОСОБА_10 та обговорюють суми коштів, які були на це потрачені.

Відповідно до протоколу огляду справи на приватизований об`єкт нерухомого майна будинковолодіння АДРЕСА_3 від 20.02.2013 року, на 3-му аркуші справи міститься заява ОСОБА_26 від 22.06.2012 року про державну реєстрацію прав; а також свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_27 та копія договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2012 року, де ОСОБА_28 придбала в ОСОБА_10 вищевказану нерухомість.(а.с.158-162).

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особи винних, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак згідно ст.89 КК України вважається не судимим, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОКПНД не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює на посаді експедитора ТзОВ Прикарпатмолоко, проживає із дружиною в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_29 , 2006 року народження.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОКПНД не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює неофіційно, проживає із дружиною в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_30 , 2007 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає: часткове визнання вини, каяття обвинувачених у вчиненому, а також те, що мають на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити їм покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, та попередження вчинення ними злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 зі зміненими позовними вимогами, про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в сумі 95 916 грн. слід задоволити, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на суму 12000 доларів США, що по курсу НБУ становить 95 916 грн. В ході судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_10 подав на адресу суду заяву (а.с.142 том 2), в якій просив стягнути із обвинувачених на його користь саме цю суму, а тому із обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в солідарному порядку, слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_10 95 916 грн. матеріальної шкоди.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволити. Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку, на користь ОСОБА_10 95 916 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень матеріальної шкоди.

Речові докази:

- три СД-диски з телефонними розмовами ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.150 том 3) - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1