Справа №10-9/2010 21.01.2010 21.01.2010 21.01.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 10-9/10р. Головуючий 1-ї інстанції Чебанова-Губарева Н.В.
Категорія: постанова про затримання Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

в складі: головуючого Ржепецького О.П.

суддів Фаріонової О.М., Салтовської І.Б.

за участю прокурора Коваль Н.М.

захисника ОСОБА_2

21 січня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2009 р.,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого про її затримання.

Як вбачається з постанови судді, ОСОБА_3 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із скаргою на постанову про її затримання 27 листопада 2009 року. Вказувала, що була затримана незаконно, так як кримінальна справа була порушена за ч. 1 ст. 185 КК України, однак, згідно до вимог ст. 425 КПК України досудове слідство за ч. 1 ст. 185 КК України не проводиться, крім того, вказувала, що копія постанови про її затримання їй не вручалась.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, суддя вказала, що згідно до матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_3 була затримана як особа, яка підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України після вилучення за її місцем проживання вкраденого у потерпілого ОСОБА_4 мобільного телефону.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та повернути справи за скаргою ОСОБА_3 на новий судовий розгляд.

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок. Так, суд залишив поза увагою та не відобразив в рішенні ті обставини, що ст. 112 КПК України не передбачає проведення досудового слідства у справах про злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України. Вказує, що затримання підозрюваного є тимчасовим запобіжним заходом, тому необхідно враховувати обставини, передбачені ст.ст. 148,150 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що суд відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_3 на підставі пояснень слідчого Колдаєва В.О, які не відповідають ані матеріалам кримінальної справи, ані дійсності.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_2 на підтримку своєї апеляції, думку прокурора про законність та обґрунтованість постанови судді, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.

З наданих матеріалів та матеріалів кримінальної справи вбачається, що кримінальна справа була порушена 27 листопада 2009 р. за фактом викрадення майна ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. В той же день була порушена кримінальна справа за фактом викрадення у нього паспорту та інших документів за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.357 КК України. Обидві справи були порушені за заявою ОСОБА_4 та об'єднані в одне провадження.

З матеріалів кримінальної справи також вбачається, що ОСОБА_3 27 листопада 2009 року була затримана за підозрою в крадіжці мобільного телефону ОСОБА_4 З протоколом затримання вона була ознайомлена.

За таких обставин суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про законність затримання підозрюваної та обґрунтовано відмовив в задоволенні її скарги.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2009 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про її затримання залишити без змін.

Головуючий:

Судді: