Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Драного О.П.,

суддів Палічука А.О. і ОСОБА_1,

за участю прокурора Замороза О.Р.,

підсудного ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2010 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 23.06.1998 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 141 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 р.) з іспитовим строком на 2 роки;

- 7.11.2000 року тим же судом за ст. 142 ч.3, 43 КК України України (в ред. 1960 р.) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, звільнився 11.03.2005 року умовно-достроково на 10 місяців 5 днів;

- 24.12.2007 року Уманським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України направлена на додаткове розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 14 червня 2009 року близько 22 години, знаходячись у м. Кіровограді по вул. Олександрійській, 29/119, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, відкрито заволодів двома мобільними телефонами, які належать потерпілому ОСОБА_5, чим вчинив

злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України.

Повертаючи справу з судового розгляду на додаткове розслідування, місцевий суд зазначив, що в судовому засіданні встановлена неповнота досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні через специфіку процесуальної форми судового розгляду справ та необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме провести допит свідка ОСОБА_6, та додатковий допит свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, провести відтворення обстановки та обставин події з вищевказаними свідками, провести очні ставки між потерпілим та свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а при необхідності і з свідком ОСОБА_6, провести очні ставки між ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та при необхідності і з свідком ОСОБА_6, встановити, хто після того як пішли з будинку ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 взяв телефон потерпілого, призначити додаткову судово-медичну експертизу, з метою встановлення яка кількість травматичних ударів необхідна для заподіяння потерпілому наявних у нього тілесних ушкоджень, оскільки з показань останнього відомо, що його били тривалий час та при необхідності провести інші слідчі дії, направлені на встановлення обєктивної сторони злочину.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду і вказує на те, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог ст. 281 КПК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», відповідно до яких повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота не може бути усунута в судовому засіданні. Проте, необхідність проведення слідчих дій, які вказані у постанові суду, а саме повторний допит свідків, проведення відтворення обстановки та обставин події, проведення очних ставок та додаткової судово-медичної експертизи, як неповнота досудового слідства не є такою, що не може бути усунута в судовому засіданні, у разі такої необхідності, оскільки суд мав змогу виявлені недоліки досудового слідства усунути під час судового розгляду справи шляхом ретельного допиту свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку ст. 315-1 КПК України, а також шляхом поновлення порушених в ході розслідування справи процесуальних прав учасників процесу. А тому вважає, що направлення справи на додаткове розслідування за таких обставин є неприпустимим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційне подання і просив постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду, пояснення підсудного ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які заперечили задоволення вказаної апеляції прокурора і просили постанову суду залишити без зміни, перевіривши представлені матеріали кримінальної справи та доводи апеляції прокурора судова палата вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 281 ч. 1 КПК України справу може бути повернуто судом на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Проте зазначена у постанові районного суду неповнота не є такою, що не може бути усунута в судовому засіданні, а за наведених обставин справи суду слід було керуватись розясненням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

Вказані обставини свідчать про те, що по справі судом допущено неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Оскільки обставини неповноти та неправильності досудового слідства, на які послався суд першої інстанції у своїй постанові, як на підставу для направлення справи на додаткове розслідування не є такими, що не можуть бути усунуті в судовому засіданні, шляхом ретельного допиту підсудного, потерпілого та свідків, виклику у разі необхідності і допиту нових свідків, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій.

Зазначеним обставинам судом 1ої інстанції в ході розгляду справи дана неправильна оцінка, що свідчить про однобічність судового слідства і це потягло за собою невідповідність висновків суду, фактичним обставинам справи.

За таких обставин колегія вважає, що підстави для повернення справи на додаткове розслідування відсутні, а тому постанову місцевого суду про направлення справи на додаткове розслідування слід скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 369, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2010 року про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 186 ч.2 КК України на додаткове розслідування скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

СУДДІ: