Справа № 744/126/15
Провадження № 1-кп/744/17/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000296 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмач Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2014 року близько 15 години 20 хвилин, знаходячись в будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, реалізуючи свій злочинний намір до кінця, діючи свідомо, з корисливим умислом, відкрито для ОСОБА_6 , викрав з морозильної камери холодильника заморожені м`ясні котлети, масою 1 кг., вартістю 29 гривень та 1 кг. м`яса, вартістю 65 гривень та, утримуючи при собі викрадене, місце скоєння правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 94 гривні.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв відкрите викрадення чужого майна повторно(грабіж).
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаюється при цьому заявив, що враховуючи своє право, яке передбачене ст..63 Конституції України не бажає давати свідчення по даній справі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просить розглянути справу без її участі. Винести рішення на розсуд суду. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Вина доведена доказами, які представлені суду стороною обвинувачення та судом досліджені, а саме:
- даними протоколу огляду місця події від 16 грудня 2014 року , згідно яких оглянуто господарство АДРЕСА_2 де виявлено відсутність продуктів харчування з холодильника (а.с. 28-31);
- даними висновку судово - психіатричної експертизи № 34, згідно яких « у ОСОБА_5 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, на даний час утримання, але в умовах, що виключають вживання (Р 10.21 - за Міжнародною класифікацією хвороб X перегляду), тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане» (а.с.34-37);
- даними висновку судово - психіатричної експертизи № 33, згідно яких « ОСОБА_5 психічним захворюванням та тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав та не страждає на теперішній час, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані. Він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення» (а.с.38-41);
- даними довідки, згідно яких станом на 16 грудня 2014 року ринкова вартість 1 кілограма напівфабрикатних котлет складає 29 гривень 00 копійок, 1 кілограм м`ясної свинини складає 65 гривень 00 копійок (а.с. 46).
Досліджуючи представлені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органами слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна, повторно (грабіж).
Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання за скоєне кримінальне правопорушення, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується позитивно, стан здоров`я, який є задовільним, раніше засуджений вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2015 року, який не набрав законної сили, пом`якшуючі обставини повне визнання вини, щире каяття, завдання незначних матеріальних збитків, відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про необхідність на підставі вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчинених злочинів, а саме: повне визнання вини, щире каяття, незначна сума завданих матеріальних збитків, з урахуванням особи обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно, призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини другої статті 186 КК України.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням з метою виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Органом досудового слідства у обвинувальному акті зазначені обтяжуючі обставини, посилаючись на ст.66 КК України, а саме: скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Суд не може погодитись з такою правовою позицією органу досудового слідства, та вважає за необхідне, виключити вищезазначені обтяжуючі обставини з огляду на такі підстави.

У предоставлених суду доказах у судовому слідстві не встановлено, що обвинувачений скоїв злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у пред`явленому обвинуваченні відсутнє посилання на те, що обвинувачений знаходився у стані алкогольного сп`яніння у період скоєння злочину,також відсутні будь-які докази, які підтверджували стан алкогольного сп`яніння, обвинуваченого у період вчинення ним злочину.

Вчинення злочину повторно прямо зазначено у санкції частини другої статті 186 Кримінального Кодексу України, і судом врахована при кваліфікації дій обвинуваченого.

Відповідно до пункту 19 Постанови пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 року за № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки».

Якщо рецидив злочинів утворює їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті особливої частини Кримінального Кодексу України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 Кримінального Кодексу України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому обставину , яка пом`якшує покарання, але не зазначена у обвинувальному акті - завдання потерпілій незначних матеріальних збитків, які складають всього 94 гривні і претензій потерпіла до обвинуваченого не має.

По справі доведено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2015 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вирок не вступив у законну силу, але після постановлення вироку стало відомо, що ОСОБА_5 винний ще в іншому злочині.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, якщо, після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Витрати по кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
Обрану міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді утримання під вартою в Новгород-Сіверському слідчому ізоляторі № 31 Управління ДДУПВП у Чернігівській області залишити до вступу у законну силу.
Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його тримання під вартою з дня затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України на підставі вимог ч.1 ст..69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією статті, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за новим вироком та за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2015 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк його тримання під вартою з дня затримання, тобто з 16 грудня2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді утримання під вартою в Новгород-Сіверському слідчому ізоляторі № 31 Управління ДДУПВП у Чернігівській області залишити до вступу у законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1