УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

Апеляційного суду м Києва у складі:

Головуючого Дембовського
С.Г.,

Суддів Глиняного
В.П., Дмитренко Г.М.,

з участю
прокурора Рабінчук
Т.І.,

засудженого

розглянула
судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді
справи на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2007 року
щодо ОСОБА_1..

Цим вироком ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернополі, гр.
України, не судимий, освіта середня, не працює, проживає в АДРЕСА_1, засуджений
за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_1а визнано винним в тому, що в денний час 23 серпня 2006 року він
проник через вікно до будинку АДРЕСА_2, звідки таємно викрав особисте майно
потерпілого ОСОБА_2. на загальну суму 6159 грн.

28
серпня 2006 року в денний час ОСОБА_1 перебуваючи на
території Русанівських садів проник через вікно до будинку АДРЕСА_3, звідки
таємно повторно викрав майно потерпілій ОСОБА_3. на загальну суму 1100 гривень.

29
серпня 2006 року в денний час ОСОБА_1 проник через вікно
до будинку АДРЕСА_4, звідки таємно повторно викрав особисте майно ОСОБА_4. на
загальну суму 900 гривень.

Крім цього, 20 вересня 2006 року ОСОБА_1 в денний час
через вікно другого поверху проник до будинку АДРЕСА_5, звідки таємно повторно
викрав майно потерпілого ОСОБА_5. на загальну суму 1100 гривень.

Справа № 11-а-
1605 Категорія: ст.185 ч.3 КК

Головуючий у
першій інстанції Дурицька О.М.

Доповідач Глиняний В.П.

В апеляції прокурор
просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_1а
засудити на 5 років позбавлення волі. Своє прохання прокурор обґрунтовує тим,
що призначене покарання є надто м"яким і не відповідає тяжкості вчиненого
злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який не
підтримав вимоги апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_1а, який вважає вирок
законним і просить його не змінювати, перевіривши матеріали кримінальної справи
та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши засудженому
останнє слово, колегія суддів про те, що апеляція задоволена не може бути за
наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1а у вчиненні указаного у вироку злочину
за обставин, встановлених судом, відповідають зібраним по справі доказам, ніким
із учасників процесу не оспорюються і сумнівів у колегії суддів не викликають,
як і кваліфікація дій засудженого за ст.185 ч.3 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження
нових злочинів, при цьому суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують
покарання.

Як вбачається з вироку, при обранні покарання засудженому суд першої
інстанції врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставину, що
пом"якшуе покарання, визнавши за таку щире каяття засудженого, дані які
характеризують ОСОБА_1а, зокрема те, що він не судимий. Обставин, які обтяжують
покарання засудженому судом першої інстанції не встановлено, не вбачає таки по
справі і колегія суддів.

За таких обставин призначене ОСОБА_1у покарання у виді позбавлення волі
відповідає вимогам чинного кримінальному закону і на переконання колегії суддів
є достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових
злочинів.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів не може погодитись з доводами
апеляції прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції
кримінального закону та неправильне тлумачення ст.65 КК України, і не вбачає
підстав для скасування вироку та постановления
нового вироку з призначенням більш суворого покарання засудженому.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора залишите без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.