Справа № 133/23/15-к
Провадження №11-кп/772/490/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000697 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, раніше судимий: 29.11.2013 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 11.12.2013 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень; 25.09.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 289 ч. 2, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, відбуваючий на даний час зазначене покарання у Ковельській виховній колонії управління ДПтС України у Волинській області,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_9 цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 вересня 2014 року і остаточно за сукупністю злочинів визначено йому до відбування покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Козятинського міськрайонного суду від 11 грудня 2013 року вирішено виконувати самостійно.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 визначено рахувати з 25 вересня 2014 року.
В строк відбутого покарання зараховано період утримання його під вартою, а саме з 14 серпня по 29 листопада 2013 року включно.
Стягнуто з обвинуваченого судові витрати та вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

12 червня 2014 року, приблизно о 19 годині, в с. Сестринівка Козятинського району ОСОБА_9 зайшов на територію дачної ділянки гр-на ОСОБА_10 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 , де з метою вчинення крадіжки чужого майна проник у середину дачного будинку, належного гр-ну ОСОБА_10 , звідки таємно викрав металеву плиту типу «буржуйка», вагою 80 кілограм, верхню металеву плиту пічного опалення, вагою 8 кілограм, та саморобні колісники, вагою 5 кілограм, а всього, загальною вагою 93 кілограми, при вартості одного кілограма металобрухту 2 грн. 10 коп., на загальну суму 195 грн. 30 коп.

Після чого, ОСОБА_9 разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 195 грн. 30 коп.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вироку суду, виправдати її підзахисного. Вважає, що вирок винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на пояснення ОСОБА_9 та вказує на неправдиві показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

До закінчення апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор ОСОБА_8 звернулася до суду з листом про відмову від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ адвоката ОСОБА_7 на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про відсутність у діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, сам обвинувачений під час судового розгляду визнав факт свого перебування в будинку потерпілого ОСОБА_10 та детально розповів про перевезення металобрухту.

Показання ОСОБА_9 про те, що він допомагав ОСОБА_11 перевозити металеві речі і не знав, що вони викрадені, судом вірно оцінено критично.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд у вироку докладно обґрунтував чому в основу вироку поклав показання, які відповідають фактичним обставинам справи.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є послідовними та узгоджуються з іншими доказами по справі.

У зв`язку з цим доводи адвоката, викладені ним в апеляційній скарзі, про наявність істотних суперечностей в їх показаннях є безпідставними і на увагу не заслуговують.

Проаналізувавши всі дослідженні по справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд обґрунтовано визнав доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, суд першої інстанції урахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів та прийшов до правильного висновку про те, що таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального та неправильного застосування кримінального закону, які б були безумовною підставою для скасування судового рішення по справі, не встановлено.

При цьому слід зазначити, що ст. 407 КПК України встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Вимога адвоката ОСОБА_7 про постановлення виправдувального вироку є процесуально некоректною, оскільки відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст. 403, 405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 закрити.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: