Ухвала

іменем україни

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого
Франтовської Т.І.,

суддів:
Тельнікової І.Г., Лагнюка М.М.,

при секретарі Мельник
Г.А.,

за участю прокурора Щербака
А.М.,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0002146, за
обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Білозір'я
Черкаського району Черкаської області,
громадянина України, раніше не
судимого, проживає та зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Зарафшан
Навоійської області Узбекистан,
громадянина України, зареєстрованого
та проживаючого у АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307
КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 квітня 2014 року
засуджено:

ОСОБА_1 - за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
чотирьох років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2
роки з покладенням певних обов'язків
передбачених ст. 76 КК України;

ОСОБА_2 - за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до п'яти
років позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки з покладенням певних обов'язків
передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Черкаської
області від 17 червня 2014 року вирок
місцевого суду в частині призначеного
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання скасовано.
Постановлено новий вирок, яким:

Виключено з вироку вказівку на
кваліфікуючу ознаку щодо повторності
вчинення злочину стосовно діянь
ОСОБА_1, а також виключити зі змісту
вироку вказівку на перевезення ОСОБА_1
психотропної речовини з метою збуту.

В решті вирок
районного суду щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишено без зміни.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Черкаської області у своїй
касаційній скарзі, не оспорюючи
доведеності вини та правильності
кваліфікації дій засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, порушує питання про скасування
судового рішення апеляційної
інстанцій і призначення нового
розгляду кримінального провадження у
суді апеляційної інстанції у зв'язку з
невмотивованістю рішення суду, щодо
застосування ст. 69 КК України при
призначенні покарання засудженим, а як
наслідок невідповідністю призначеного
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання тяжкості
вчинених ними кримінального
правопорушення та даним про їх особи
внаслідок м'якості.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано винними та засуджено за
вчинення кримінального правопорушення
за наступних обставин.

ОСОБА_2 24.01.2014 року близько 17 год. 30 хв.,
знаходячись біля будівлі податкової
інспекції за адресою: м. Черкаси, вул.
Хрещатик, 235, отримав у невстановленого
в ході досудового слідства чоловіка
для подальшої реалізації та з метою
повернення боргу, який у нього виник
через те, що він несвоєчасно віддав
борг невстановленій особі, психотропну
речовину - амфетамін, який, незаконно
зберігаючи при собі, громадським
транспортом перевіз до місця свого
проживання у АДРЕСА_1, де розфасував її
до 5 поліетиленових пакетів та 13
фольгових згортків і незаконно
зберігав з метою збуту.

Вранці 28.01.2014 року ОСОБА_2 взяв з собою 13
фольгових згортків з психотропною
речовиною і незаконно перевіз до
центрального ринку м. Черкаси, де
зберігав при собі за місцем роботи в
магазині «Спорттовари» з метою
подальшого незаконного збуту. Того ж
дня, близько 12.00 год. ОСОБА_2 в магазині
«Спорттовари», що розташований на
території Центрального ринку за
адресою: м. Черкаси, вул. Леніна, 30, за
домовленістю зустрівся з ОСОБА_1 та,
діючи спільно і за попередньою змовою,
незаконно збув частину психотропної
речовини, передавши останньому для
збуту сторонній особі три фольгових
згортка з амфетаміном з умовою
повернення грошей за вказану речовину
після її продажу, а 10 фольгових
згортків продовжував зберігати при
собі.

Отримавши вказану психотропну
речовину, ОСОБА_1 зайшов до вбиральні
магазину «Ажур» на території
Центрального ринку та відсипав частину
психотропної речовини ще в один
фольговий згорток, й у той же день
близько 12 год. 42 хв. в магазині «Тютюн»,
що розташований на території
Центрального ринку у м. Черкаси,
продовжуючи реалізовувати спільний з
ОСОБА_2 злочинний намір на незаконний
збут психотропної речовини, зустрівся
з ОСОБА_3, який дав добровільну згоду на
проведення контрольованої закупки, та,
отримавши від нього гроші в сумі 200 грн.,
збув йому два фольгових згортка з
психотропною речовиною, які останній
того ж дня видав працівникам міліції.

В той же день, близько 14 год. 25 хв.,
ОСОБА_2 був затриманий працівниками
міліції в приміщенні магазину
«Спорттовари», та під час обшуку з
лівої кишені його джинсів виявлено та
вилучено один згорток з фольги з
порошкоподібною речовиною та з правої
кишені його джинсів виявлено та
вилучено дев'ять згортків з фольги, в
середині кожного з яких знаходиться
порошкоподібна речовина, а загалом у
нього виявлено та вилучено 10 фольгових
згортків з порошкоподібними
речовинами.

В цей же день біля 14 години 30 хв. в
приміщенні магазину «Тютюн»
працівниками міліції був також
затриманий ОСОБА_1, під час особистого
огляду якого з внутрішньої кишені його
куртки було вилучено два згортки з
фольги, в яких знаходилась
порошкоподібна речовина, а також
грошові кошти в сумі 228 гривень, серед
яких знаходились 4 купюри по 20 грн. за
номерами: МП 1254257, МД 1418657, МБ 4191706, МС
4842335; 2 купюри по 10 грн.: МЖ 0877244, АР 1718357; 2
купюри по 50 грн. кожна за номерами: КИ
6606466, РГ 1757865, на яких згідно з висновком
судово-хімічної експертизи № 2/137 від
11.03.2014 року виявлено нашарування
спеціальної хімічної речовини у
вигляді напису «ЗБУТ».

Також 28.01.2014 року близько 16 год. 10 хв.,
під час проведення санкціонованого
обшуку помешкання ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_1, було виявлено та вилучено в
спальній кімнаті на столі у коробці
п'ять поліетиленових пакетів з
порошкоподібними речовинами, які
згідно з висновком експерта № 2/140 від
10.02.2014 року містять у своєму складі
психотропну речовину - амфетамін, маса
якого (в перерахунку на амфетамін
основу) складає 1.707 г; 0.059 г; 0.472 г; 2.080 г та
3.355 грама відповідно, а всього маса
амфетаміну (в перерахунку на амфетамін
основу), вилученого під час обшуку
житла ОСОБА_2, складає 7.628 грама. Таким
чином, загальна маса амфетаміну (в
перерахунку на амфетамін основу), яку
збув, а також зберігав для збуту ОСОБА_4,
складає 7,871 грама, що є великим
розміром.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який підтримав касаційну
скаргу прокурора, перевіривши
матеріали провадження і обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає що вона не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 кримінального правопорушення
за зазначених у вироку обставин та
кваліфікація їх дій ґрунтується на
досліджених в судовому засіданні
доказах, належно оцінених судом та
ніким в касаційному порядку не
оскаржується.

Доводи прокурора про невідповідність
призначеного покарання, а саме ст. 69 КК
України, тяжкості вчиненого ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 кримінального
правопорушення та даним про їх особи,
на думку колегії суддів, є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України,
при призначенні покарання суду
необхідно враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності
кількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного суд,
умотивувавши своє рішення, може
призначити основне покарання, нижче
від найнижчої межі, встановленої в
санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу, або
перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в
санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу за цей
злочин.

Так, прокурор, який брав участь у
розгляді кримінального провадження
судом першої інстанції, не погодившись
з вироком суду першої інстанції, подав
апеляцію, в якій порушував питання про
скасування вироку щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з мотивів неправильного
застосування кримінального закону та
невідповідності призначеного
покарання, із застосуванням ст. 69 КК
України, тяжкості вчиненого
засудженими кримінального
правопорушення та особам винних
внаслідок м'якості, а як наслідок, і
безпідставного звільнення засуджених
від відбування покарання на підставі
ст. 75 КК України.

Апеляційний суд, скасовуючи вирок
районного суду в частині призначеного
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, а саме в
частині звільнення засуджених від його
відбування на підставі ст. 75 КК України,
та призначаючи засудженим покарання,
яке вони мають відбувати реально із
застосуванням ст. 69 КК України, навів у
вироку підстави прийняття свого
рішення, та дав вичерпну відповіді на
доводи апеляції прокурора, належним
чином мотивуючи своє рішення.

Як убачається з матеріалів справи, при
вирішенні питання про призначення
засудженим покарання, яке вони мають
відбувати реально, із застосуванням ст.
69 КК України, апеляційний суд у повній
мірі дотримався вимог зазначених
законів. Зокрема, враховано ступінь
тяжкості вчиненого засудженими
кримінального правопорушення,
відсутність обставин, що обтяжують
покарання. Колегія суддів вважає
обґрунтованим призначене ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 апеляційним судом покарання за
ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України, оскільки суд врахував
ступінь тяжкості вчиненого
засудженими кримінального
правопорушення, яке відповідно до ст.12
КК України є тяжким, обставини, які
пом'якшують покарання судом визнано
визнання засудженими у повному обсязі
своєї вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю кримінального
правопорушення. Апеляційним судом
також враховано наявність у ОСОБА_1
малолітньої дитини (а.с. 62) та наявність
у ОСОБА_2 матері похилого віку, та
прийшов до обґрунтованого висновку про
призначення засудженим основного
покарання, нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК
України, у виді позбавлення волі
строком та не призначення додаткового
покарання у виді конфіскації майна.

За наявності кількох обставин, що
пом'якшують покарання, враховуючи
принцип індивідуалізації покарання,
відношення засуджених до вчиненого,
суди першої та апеляційної інстанції
дійшли обґрунтованого висновку про
можливість застосування до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ст. 69 КК України.

Вважати призначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2
покарання із застосуванням ст. 69 КК
України несправедливим внаслідок його
м'якості, про що йдеться у касаційній
скарзі прокурора, немає підстав. Обране
покарання і рішення суду слід визнати
таким, яке є необхідним для виправлення
засуджених та попередження вчинення
ними нових злочинів.

Вирок апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального
процесуального закону, які перешкодили
чи могли перешкодити судам повно та
всебічно розглянути дане кримінальне
провадження і постановити законне та
обґрунтоване рішення, колегією суддів
по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Черкаської області залишити без
задоволення.

Вирок Апеляційного суду Черкаської
області від 17 червня 2014 року щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________
___________________

Т.І. Франтовська І.Г. Тельнікова М.М.
Лагнюк