У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Філатова В.М., Нікітіна Ю.І.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 06 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на судові рішення щодо неї.

За вироком Корюківського районного
суду Чернігівської області від 25 березня 2005 року ОСОБА_1, 1953 року
народження, громадянка України, раніше не судима,

засуджена
за ст. 122 ч.1 КК України до 10 місяців виправних робіт з відрахуванням 10 % із
суми заробітку засудженої в доход держави.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_1: 600 грн. моральної шкоди на користь
потерпілої ОСОБА_2; 130 грн. 70 коп. на відшкодування витрат за лікування
потерпілої.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2005 року
зазначений вирок залишено без змін.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що 05 березня 2003 року, приблизно о 9
годині, коли вона перебувала на подвір'ї біля будинку АДРЕСА_1, між нею та
потерпілою ОСОБА_2 на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків з ОСОБА_2
виникла сварка, яка переросла в бійку. У ході цієї бійки ОСОБА_1 рукою ударила
потерпілу по обличчю і укусила її за один із пальців лівої кисті. В результаті
потерпіла отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді крайового
перелому середньої фаланги пальця лівої кисті.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, засуджена ОСОБА_1 ставить
питання про скасування постановлених щодо неї судових рішень, посилаючись на
відсутність у її діях складу злочину, оскільки вважає, що вона діяла у стані
необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді та обговоривши доводи,
викладені у касаційній скарзі засудженої, колегія суддів вважає, що її слід
залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 398 КПК України підставами для
скасування або зміни зазначених у ч.2 ст. 383 КПК України судових рішень, є:
істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого.

Висновки суду щодо необхідності кваліфікації дій засудженої ОСОБА_1 за ст.
122 ч.1 КК України відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам і така
кваліфікація є правильною.

Із змісту показань потерпілої ОСОБА_2, які вона дала в судовому засіданні
видно, що 05 березня 2003 року між нею та ОСОБА_1 відбулась сварка, яка
переросла в бійку, вході якої засуджена вкусила її зубами за середній палець
лівої руки.

Показання потерпілої узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 Факт конфлікту та бійки з потерпілою не заперечувала в судовому
засіданні і сама засуджена ОСОБА_1

Згідно наявних в матеріалах справи висновків судово-медичної експертизи
виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження, зокрема, у виді крайового перелому
середньої фаланги пальця лівої кисті відносяться до категорії середньої
тяжкості та могли утворитися від укусу в указаний період. Будь-яких даних, які
б ставили під сумнів правильність висновку експертизи по справі не встановлено.

Посилання засудженої на те, що вона оборонялась від нападу потерпілої, у
зв'язку з чим в її діях відсутній склад злочину, колегія суддів вважає
надуманими і такими, що суперечать фактичним обставинам.

Так, зокрема, не тільки із показань потерпілої, а й з показань свідка
ОСОБА_4 видно, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпочався за ініціативою
засудженої, та мав взаємний характер.

Що стосується призначення ОСОБА_1 покарання, то вирішення судом першої
інстанції цього питання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б могли
вплинути на правильність висновків суду, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Філатов В.М. Нікітін
Ю.І. Федченко О.С.