У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Коновалова В.М.,

суддів

Кузьменко О.Т., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні 13 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок
Березівського районного суду Одеської області від 5 квітня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уродженця с. Старі Біляри Одеської області,

судимого 3 листопада 1998 р. за ч. 3 ст. 140 КК України

на 7 років позбавлення волі, звільненого 24 серпня

2004 року умовно-достроково на 6 місяців 12 днів,

засуджено
за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК
України частково приєднане невідбуте покарання за попереднім вироком від 3
листопада 1998 року й остаточно визначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що
він:

- 22 січня 2005 року у с. Гуляївка Березівського району проник у приміщення
столярної майстерні, звідки таємно викрав належне СФГ “Люкс” майно вартістю 825
грн.;

- 2 липня 2005 року у м. Березівці
проник у домоволодіння ОСОБА_2., звідки
таємно викрав його майно вартістю 9 499
грн.;

- 7 грудня 2005 року у м. Березівці проник у домоволодіння подружжя
ОСОБА_3, звідки таємно викрав майно
потерпілих вартістю 4 777 грн.

У касаційній скарзі засуджений зазначає, що крадіжку майна СФГ “Люкс” 22
січня 2005 року не вчиняв, у справі відсутні докази вчинення ним цього злочину.
Просить закрити справу за цим епізодом, пом'якшити покарання і виключити
застосування ст. 71 КК України, оскільки умовно-достроковий строк закінчився 9
березня 2005 року, а першу крадіжку він учинив 2 липня 2005 року.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчиненні зазначеного злочину ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку,
які, крім показань ОСОБА_1., не досліджувалися у судовому засіданні згідно з ч. 3 ст. 299 КПК України,
оскільки останній не оспорював фактичні обставини справи.

З даних, які містяться у протоколі судового засідання,
убачається, що ОСОБА_1повністю визнав свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні у тому числі за епізодом крадіжки майна СФГ “Люкс” та не
заперечував проти розгляду справи у такому порядку. Суд роз'яснив йому, що у
такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи,
та переконався у добровільності й істинності його позиції.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1також і під час досудового слідства повністю визнавав свою вину за всіма епізодами
крадіжок, та показував, у який спосіб їх учинив. Його показання
узгоджуються з показаннями потерпілих, свідків й об'єктивно підтверджуються даними, які містяться у протоколах огляду
місця події, добровільної видачі речей та іншими
матеріалами справи.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК
України, врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених
злочинів, дані про його особу, обставини справи, які впливають на ступінь його
відповідальності, і обрав покарання, яке є обґрунтованим, необхідним та
достатнім для виправлення ОСОБА_1. та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_1був умовно-достроково звільнений від
відбування покарання за попереднім вироком від 3 листопада 1998 року на строк 6
місяців 12 днів і у цей період учинив злочин, суд правильно призначив йому
остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши
невідбуте покарання за попереднім вироком.

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень
кримінального та кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
постановлених у справі судових рішень.

Отже, передбачені ч. 1 ст. 398 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1. до касаційного розгляду
відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Коновалов В.М. Кузьменко О.Т. Мороз М.А.