Провадження №1-кп/485/68/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000244 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовозобов"язаного, з повною середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2015 року близько 12:30 години, ОСОБА_4 знаходився на околиці села Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської оласті з північно-східної сторони від домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані 180 метрів та північно-західної сторони від домоволодіння АДРЕСА_3 , де випасав корів.

Перебуваючи у вказаному місці до ОСОБА_4 несподівано ззаду підбіг ОСОБА_5 та умисно наніс не менше одного удару останньому кулаком правої руки по голові в область правої вушної раковини, чим спричинив тілесне укодження у вигляді синця на правій вушній раковині, яке відноситься до категорії легких.

Своїми вище вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні злочину не визнав, пояснив, що 02 квітня 2015 року близько 11:50 години він з батьками вивели та припнули на пасовище корів. З 12:00 години весь час він знаходився вдома. Близько 16:30 години приїхали працівники міліції й повідомили, що на нього поступила заява про те, що він начебто наніс тілесне ушкодження ОСОБА_4 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він не наносив, той його обмовляє через давній конфлікт, який між ними виник з приводу випасання худоби. Просить його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина у скоєнні інкримінуємого злочину підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами в їх сукупності.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що з обвинуваченим має неприязні відносини з приводу перешкоджання останнього випасати корів на пасовищі неподалік його домоволодіння. 02 квітня 2015 року в ході зборів ініціативних жителів села він та інші жителі с.Нововасилівка почали висловлювати невдоволення з приводу вказаних дій сім"ї Прокопчуків, де були присутні також й батьки обвинуваченого. Пізніше він разом з співмешканкою ОСОБА_7 пригнали на пасовище за межі села корів приблизно у 100 м від домоволодіння ОСОБА_8 . Дружина повернулася додому. У цей час несподівано він відчув сильний удар в область правового вуха, який ззаду йому наніс обвинувачений рукою. Від даного удару він впав на грунт. Після цього, обвинувачений наніс йому ще бльзько 5-6 ударів в область спини ближче до лівого плеча. Від отриманих ударів він скотився вниз із пагорбу в напрямку річки Інгулець. Підвівшись із грунту він побачив батьків обвинуваченого, які почали кричати на нього з приводу випасання худоби у даному місці. Після цього, він зателефонував до міліції з заявою про побиття, а наступного дня звернувся до лікарні;

показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що потерпілий її співмешканець, 02 квітня 2015 року вони разом вигнали корів на пасовище за колишню ферму, після чого вона пішла додому. Це було приблизно 12:30 год. Через 15 хвилин вона повернулася до пасовища. Здалеку помітила, що її чоловік ОСОБА_4 лежить на землі, а біля нього хтось стоїть, хто саме вона не розгледіла. Чоловік їй розповів, що то був ОСОБА_5 , який побив його за корів. У чоловіка було розбите вухо. Після цього, з мобільного вони викликали міліцію;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка ствердила, що 02 квітня 2015 року вона на пустирі біля колишньої ферми на околиці с.Нововасилівка випасала корів та зупинилася біля невеликого будиночку на пагорбі. Близько 12:30 год вона побачила ОСОБА_4 , який також випасав корів. Потім вона почула, що потерпілий кричить, а коли подивилася в його сторону, то побачила, що він лежить на землі, а ОСОБА_5 його б"є ногами. Побачивши це, вона одразу розвернула своїх корів й пішла до низу. Через деякий час ОСОБА_4 повідомив, що викликав міліцію та скаржився на біль у вусі,

показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 02 квітня 2015 року близько 13 години він разом з іншими мешканцями села випасали худобу коли підійшов ОСОБА_4 та сказав, що його побив ОСОБА_11 . Помітив, що у нього було забите вухо,

показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 02 квітня 2015 року о 12 годині вона вигнала корів на пасовище, там були й інші люди, від яких вона дізналася, що була драка. Близько 14 год вона побачила ОСОБА_4 який розповів, що його побив ОСОБА_5 й показував рану на вусі,

показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 02.04 2015 року після 12 год вона садила город й бачила як ОСОБА_4 гнав корів в сторону господарського двору ОСОБА_8 . Обвинувачений в цей час був на власному подвір"ї, а в будиночку на пагорбі нікого не було. Після цього, вона пішла до річки й повернулася близько 13:30 год,

показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що обвинувачений його зять, 02.04.2015 року вони були в гостях у сватів, обвинувачений ніде з дому не відлучався, лише близько 12 години з батьками виводив корів на пасовище, його не було приблизно 30 хвилин,

заявою ОСОБА_4 від 02.04.2015 року до Снігурівського РВ УМВС з проханням притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с.59), за якою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження (а.с.58),

протоколом огляду місця події від 02.04.2015 року (а.с.60-61), де оглянуто ділянку місцевості на околиці с.Нововасилівка в 120 м від житлового домоволодіння, огородженого парканом, де потерпілому було заподіяно тілесне ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року за участі свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона вказала на місце, де ОСОБА_5 наносив ОСОБА_15 удари ногами по тілу та місце з якого вона це бачила (а.с.64-71);

проколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2015 року за участі потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого він показав місце, де ОСОБА_16 заподіяв йому тілесні ушкодження та вказав на механізм їх нанесення (а.с.72-81);

висновком експерта судово-медичної експертизи від 03 квітня 2015 року встановлено, що у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді синця на правій ушній раковині. Вказане тілесне ушкодження утворилося у результаті дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно у строк і при обставинах, встановлених у справі, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,

поясненнями експерта ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що виникнення тілесного ушкодження виявленого у потерпілого у вигляді синця на правій вушній раковині не характерне для ушкоджень , які виникають в результаті падіння з висоти власного зросту або зкочування по землі, враховуюючи відсутність на тілі потерпілого інших тілесних ушкоджень у вигляді синців та подряпин, отримання тілесного ушкодження потерпілим від падіння чи скочування по землі малоймовірне, а тому він зробив висновок про те, що тілесне ушкодження утворилося у результаті дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно від удару рукою;

протоколом загальних зборів громадян с.Нововасилівка від 02 квітня 2015 року, з якого вбачається щодо наявності звернень жителів села, в тому числі й потерпілого, з приводу перешкоджання їм сім"єю Прокопчуків випасання худоби на території колишньої ферми біля с.Нововасилівка (а.с.83-84);

листом заступника начальника Держземагенства у Снігурівському районі Миколаївської області ОСОБА_18 від 15.05.2015 року про те, що земельна ділянка в межах Нововасилівської сільської ради Снігурівського району під господарськими будівлями і дворами (колишня ферма біля с.Нововасилівка) у власність чи в користування не передавалася і належить до земель державної власності;

інформацією сільського голови ОСОБА_19 від 09.04.2015 року про те, що територія поза межами населеного пунку, а саме молочно-товарної ферми с.Нововасилівка в оренду не передана, це є землі державної власності (а.с.86).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 повністю підтверджується сукупністю вказаних та досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів, які повністю узгоджуються між собою, а тому суд не приймає до уваги покази обвинуваченого про те, що тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив й розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. Його показання про те, що потерпілому тілесних ушкоджень він не наносив спростовуюються показаннями потерпілого ОСОБА_15 про те, що саме ОСОБА_5 наніс йому тілесне ушкодження у вигляді синця на вусі, які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , яка безпосередньо вказала на обвинуваченого, який наносив удари потерпілому, протоколом слідчого експерименту за її участі, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, висновком судово-медичного експерта та його поясненнями у судовому засіданні.

Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були надані ними в судовому засіданні не підтверджують невинуватості обвинуваченого та не можливості нанесення ним тілесного ушкодження потерпілому за встановлених обставин. Так, свідок ОСОБА_12 ствердила, що на пасовищі ОСОБА_9 вона не бачила, тоді як свідок ОСОБА_10 пояснював, що на пасовищі було багато людей - ті, що були біля нього та інші, хто саме назвати не зміг, свідок ОСОБА_13 пояснювала, що була відсутня вдома приблизно з 12 до 13.30 години, а тому в цей період часу з території свого городу не могла бачити ні обвинуваченого, ні свідка ОСОБА_9 в будиночку неподалік, свідок ОСОБА_14 не заперечував, що обвинувачений відлучався близько 12 години з території домоволодіння приблизно на 30 хвилин, виганяв корів на посовище, де випасав своїх корів і потерпілий. Наявність довготривалих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим з приводу випасіння худоби на земельній ділянці, яка є державною власністю, не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинене. Відсутність з боку потерпілого претензій матеріального чи морального характеру є його правом, а не обов"язком. Крім того, потерпілий має право пред"явити позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 в нанесенні потерпілому ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених вище зазначених доказів, дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковані вірно.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він має вік 25 років, є працездатним, не працює, на обліку в лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем колишньої військової служби, за місцем проживання до сільської ради надходили скарги з приводу його агресивної поведінки.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний злочин невеликої тяжкості, обставини його вчинення, вказані дані про особу обвинуваченого, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ