Код суду 233 Справа № 233/2258/15-к
Вирок
Іменем України
04 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000624 від 22 квітня 2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, працює на посаді викладача театрального класу Костянтинівської Школи мистецтв, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинуваченого ОСОБА_6 згідно наказу № 20-К від 02.10.2012 року призначено на посаду завідуючого позашкільним відділом у Міському комунальному закладі культури Палац культури та дозвілля « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь») за адресою: Донецька область м. Костянтинівка пр. Ломоносова, 119. Відповідно до посадової інструкції завідуючого відділу (сектором) клубної установи, затвердженої директором Палацу культури та дозвілля «Октябрь» ОСОБА_7 , на ОСОБА_6 покладено: п. 2.1 керівництво роботою відділу; п. 2.2 розроблення планів та програм по проблематиці відділу (сектору) та несе відповідальність за їх виконання; п. 2.7 ведення обліку і аналізу проведення заходів; п. 2.8 складання інформаційної та облікової документації та звітування заступнику директора в установленому законом порядку; п. 2.9 участь в складанні кошторису по запланованим заходам.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді завідуючого позашкільним відділом МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь», будучи наділений організаційно-розпорядчими функціями, в третій декаді грудня 2012 року, в денний час доби, обумовлений трудовим розпорядком (більш точного часу в ході розслідування встановлено не було), знаходячись на робочому місці у МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова 119, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання додаткових преміальних виплат за виконану роботу, підписав офіційний документ - трудову угоду від 24.12.2012 року між МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, завідуючий позашкільним відділом МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь» ОСОБА_6 , діючи умисно з метою іншого підроблення офіційного документа, достовірно знаючи в силу займаної посади та виконуваної роботи, що ОСОБА_8 не буде виконувати передбачену трудовою угодою роботу, поставив підпис в графі виконавець замість громадянина ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді завідуючого позашкільним відділом МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь», будучи наділений організаційно-розпорядчими функціями, в третій декаді грудня 2012 року, в денний час доби, обумовлений трудовим розпорядком (більш точного часу в ході розслідування встановлено не було), знаходячись на робочому місці у МКЗК Палац культури та дозвілля «Октябрь» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка пр. Ломоносова 119, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання додаткових преміальних виплат за виконану роботу, також склав офіційний документ акт прийому-передачі виконаних робіт, до якого вніс завідомо неправдиві відомості, що мають юридичне значення та не відповідають дійсності, а саме відомості про виконання ролі «Ведмідя» в театралізованій виставі «Пригоди Маші в новий рік» ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що останній фактично роботи не виконував та засвідчив вказані неправдиві відомості своїм підписом.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, - внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ та інше підроблення офіційних документів.
24 квітня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

24 квітня 2015 року між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000624 від 22 квітня 2015 року, та підозрюваним ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, а саме внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ та інше підроблення офіційних документів. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020 грн.) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік.

При цьому ОСОБА_6 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020 грн.) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, - внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ та інше підроблення офіційних документів.
Цивільний позов не пред`являвся.

Відомостей щодо речових доказів прокурором суду не надано.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (проведення судової експертизи почерку та підпису № 29 - 489,44 грн., проведення судової експертизи почерку та підпису № 155 - 368,94 грн.), суд констатує те, що експертизи проведені державним органом, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, а тому відшкодуванню за рахунок обвинуваченого не підлягають.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -
з а с у д и в :
Угоду про визнання винуватості, що укладена 24 квітня 2015 року між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 квітня 2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 1020 грн.) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя