ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000331 від 15.02.2013 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, середньою освітою, не працюючому, раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 та ч. 2 ст. 185 КК України,-
встановив:
Громадянин ОСОБА_4 , 14.06.2010 року, близько 21 години перебуваючи біля продуктового магазину в центрі м.Чоп, побачив, що невідомий громадянин зупинився на автомобілі іноземного виробництва з іноземними номерними знаками біля вище вказаного магазину, вийшов з автомобіля та не зачинивши його увійшов у приміщення магазину, де гр. ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, скориставшись відсутністю власника автомобіля та переконавшись, що його дії непомічені, проник через відчинені дверцята автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , звідки скоїв крадіжку гаманця в якому знаходились офіційні документи належні громадянину Угорської республіки ОСОБА_6 , а саме: посвідчення особи, картка прописки, картка соціального страхування , військовий квиток, картка латника податків та одна банківська картка, які були заповненні на громадянина Угорської республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця, АДРЕСА_2 .
Тим самим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконне заволодіння важливими особистими документами.
Окрім того, гр.. ОСОБА_4 21.08.2014 р. будучи притягненим до кримінальної відповідальності Ужгородським РВ УВМС України в Закарпатській області по матеріалам кримінального провадження по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став скоїв нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:
25 жовтня 2014 року, близько 11 год. 00 хв., гр. ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях в житловому будинку що розташований в АДРЕСА_3 , де проживає громадянка ОСОБА_5 09.02.1970 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де діючи умисно таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих спонукань заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA 6020» належного гр. ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 23/614 від 06.11.2014 року, становить 203 гривні 00 копійок.
Таким чином потерпілій ОСОБА_5 , злочинними діями гр. ОСОБА_4 , було завдано матеріальних збитків на вище вказану суму.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри гр. ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і прохає затвердити угоду про примирення.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 прохає затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового розгляду була подана угода про примирення укладена від 08.12.2014 р. між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється потерпілою по кримінальному провадженні №0000331 з одного боку та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї Угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яка згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, укладена добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції статей ч. 2 ст. 185 КК України, а тому укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.
Кримінальне провадження за обвинуваченням, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000331 від 15.02.2013 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України ухвалою суду закрито на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України, а обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст.49 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 468, 469, 475 КПК України суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення від 08.12.2014 р. між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється потерпілою по кримінальному провадженні №0000331 з одного боку та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не застосувався.
Витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 245,70грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1