АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Чернівці 23 червня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 квітня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією постановою, кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глибока, громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, приватного підприємця, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Глибока, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

Провадження №11/794/21/15 Головуючий в І Інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 281 КПК України (в редакції 1960 р.) Суддя-доповідач: ОСОБА_9
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_10
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України,

повернуто прокурору Чернівецької області для додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що 20 вересня 2005 року при проведенні працівниками ДП «Укрспецюст» прилюдних торгів по реалізації арештованого майна Глибоцького МКДО «Райагробуду», а саме: приміщення контори та котельні, стартовою ціною 14 955,2 грн., в порушення порядку проведення аукціонів та прилюдних торгів, при явці підставної особи ОСОБА_11 , завели в оману працівника ДП «Укрспецюст», створили видимість законності торгів, в результаті чого ОСОБА_6 був визнаний їх переможцем.

Після проведення фіктивних торгів та отримання відповідних документів ОСОБА_6 29 вересня 2005 року надав їх приватному нотаріусу ОСОБА_12 та оформив право власності на приміщення контори та котельні, тим самим незаконно заволодів шляхом шахрайства цією нерухомістю, чим заподіяв Глибоцькому МКДО «Райагробуд» шкоду у великих розмірах на суму 42 500 грн.

Достовірно знаючи про наявність ухвали суду про заборону відчуження майна ОСОБА_6 , до вступу її в законну силу, з метою приховати злочинне походження цього майна та укриття спірного майна, 30 вересня 2005 року розпорядився ним, уклавши фіктивний договір дарування, згідно з яким нібито подарував це приміщення контори та котельні за адресою: АДРЕСА_3 , своєму батькові - ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, ОСОБА_6 , будучи фактичним власником будинку АДРЕСА_3 , шляхом його подрібнення та присвоєння нових інвентарних номерів нерухомості, 01 серпня 2006 року отримав дозвіл виконавчого комітету Глибоцької селищної ради на реконструкцію цього будинку під 8-ми квартирний жилий будинок.

Провівши мінімальну реконструкцію цієї будівлі, але не виконавши всіх необхідних будівельних робіт для нормальної експлуатації квартир та безпечного проживання мешканців, розділив їх попередньо на окремі житлові квартири з 1 по 8 номер та 08 вересня 2006 року, шляхом умовляння членів комісії та обіцянок виконати всі необхідні роботи в майбутньому, ОСОБА_6 ввів вказаний будинок в експлуатацію, згідно акту державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, який був затверджений розпорядженням голови Глибоцької районної державної адміністрації 11 вересня 2006 року.

В подальшому ОСОБА_6 , переслідуючи мету швидкої реалізації здобутої злочинним шляхом нерухомості та отримання готівкових коштів, на початку жовтня 2006 року створив організовану злочинну групу, до складу якої залучив ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , розподіливши між ними злочинні ролі.

Члени цієї організованої злочинної групи в період з жовтня 2006 року по травень 2007 року, шляхом обману, під видом оформлення кредитів на придбання квартир для проживання громадянам, протиправно заволоділи коштами цих громадян та фінансових установ м. Чернівці на загальну суму 1 535 050 грн., які незаконно привласнили та використали на власні потреби.

Вони уклали між собою удавані договори купівлі продажу квартир, підшуковували осіб, які хотіли б придбати житло та, обіцяючи їм швидке придбання дешевої нерухомості без фінансових затрат на її оформлення, не повідомляли, що житло не придатне до експлуатації і обіцяли закінчити будівельні роботи в квартирах, тим самим вводили потерпілих в оману.

В свою чергу ОСОБА_6 домовлявся з працівниками фінансових установ м. Чернівці про оформлення кредитів під заставу квартир, надання їм для цього необхідних документів, отримував кредитні кошти та розприділяв їх між членами злочинної групи.

Районний суд розглядаючи дану справу в судовому засіданні дійшов висновку про неповноту і неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні й повернув її для проведення додаткового розслідування.
При цьому у постанові суду зазначено, що пред`явлене ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення є формальним та неконкретним, що позбавило останніх можливості захиститися від пред`явленого їм обвинувачення; органом досудового слідства не всі особи притягнуті до кримінальної відповідальності; крім того органом досудового слідства вказано, що злочини вони вчинили у складі організованої групи, до якої входить і ОСОБА_13 , однак було прийнято рішення про виділення матеріалів в окреме провадження відносно нього та кримінальна справа слухається Сторожинецьким районним судом Чернівецької області, хоча їх дії тісно взаємопов`язані між собою і не можуть розглядатись окремо; органом досудового слідства не прийнято відносно працівників ВДВС Глибоцького РУЮ та членів приймальної комісії жодного рішення, хоча в їх діях вбачаються ознаки злочину.

Суд першої інстанції вважає, що ці порушення діючого законодавства є істотними та такими, що перешкоджають повно та всебічно розглянути справу і постановити рішення по суті.

На дану постанову суду, старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 подала апеляцію в якій просить суд скасувати вказану вище постанову, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дана постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, істотно порушує вимоги кримінально-процесуального закону та не підтверджується доказами, оскільки досудовим слідством дотримано вимоги кримінально-процесуального законодавства (в редакції 1960 р.) щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, достовірно встановлено час, місце, спосіб, мету, мотив та інші ознаки злочину, які викладені в пред`явленому обвинуваченні.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи поданої апеляції і просив її задовольнити, захисника, обвинувачених, які просили відмовити у задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України (в редакції 1960 р.) прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України (в редакції 1960 р.) та п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 11 лютого 2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, однак лише в тих випадках, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Досудове слідство визнається неповним, у процесі якого, залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію і з безсумнівністю дійти висновку про винуватість або невинуватість обвинувачених, форму їх провини і зв`язок їх дії із шкідливими наслідками, що настали. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення яких справа не може бути розглянута в суді.

Приймаючи рішення про направлення справи на додаткове розслідування районний суд діяв відповідно до вимог вказаного закону і на думку колегії навів переконливі мотиви прийнятого ним рішення про необхідність проведення додаткових слідчих дій з використанням можливостей досудового слідства для повного та всебічного дослідження обставин справи, натомість прокурор в поданій ним апеляції, не навів жодних належних доводів про те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення норм кримінально-процесуального закону та які б спростували вказівки суду щодо направлення справи на додаткове розслідування.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством, неповним визнається таке досудове розслідування, у процесі якого, залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію і з безсумнівністю дійти висновку про винуватість або невинуватість обвинувачених, форму їх провини і зв`язок їх дії із шкідливими наслідками, що настали.
Такі порушення органами досудового слідства були допущені, оскільки з матеріалів справи вбачається, що органами досудового слідства не конкретизовано та не зазначено щодо дій кожного з підсудних у вчинені злочинів та в частині розподілу функцій учасників групи, спрямованих на досягнення плану, наявність стійкого об`єднання з стабільною і згуртованою обізнаністю всіх учасників такої групи з цим планом, всупереч вимогам ч. 3 ст. 28 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями».
Також є правильною вказівка суду першої інстанції, що окремий розгляд справ щодо осіб дії яких тісно пов`язані є неможливим, а тому необхідно вирішити питання про об`єднання даної кримінальної справи з кримінальною справою відносно ОСОБА_13 , яка знаходиться на розгляді в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення районного суду про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, відповідає вимогам закону і районним судом правильно мотивовано необхідність проведення додаткових слідчих дій, а посилання прокурора в апеляції на незаконність рішення є безпідставними.
Під час додаткового розслідування слідчим органам належить усунути неправильність та неповноту досудового слідства, зазначену у постанові районного суду, конкретизувати обвинувачення після чого направити справу до суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 64, 281, 365, 366 КПК України (в редакції 1960 р.), п. п. 11, 13 та 15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, залишити без зміни.
Головуючий ОСОБА_9
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3