Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: судді Шилової
Т.С.,

суддів: Зубара
В.В., Матієк Т.В.,

з участю прокурора Опанасюка
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні 02
вересня 2014 року в м. Києві матеріали
справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 листопада 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Вінницької області від 16 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького
міського суду Вінницької

області зі скаргою на постанову
слідчого в особливо важливих справах
прокуратури Вінницької області від 10
травня 2011 року в частині закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за
ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України за фактом
заволодіння шляхом обману грошовими
коштами ОСОБА_1 Вважає, що зазначену
постанову слід скасувати, як незаконну.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 25
листопада 2013 року скаргу ОСОБА_1
залишено без задоволення з підстав
пропуску строку, визначеного ст.236-5 КПК
України 1960 року на оскарження
постанови про закриття справи.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 16 грудня 2013 року
постанову суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
судові рішення скасувати, матеріали
справи направити на новий судовий
розгляд. При цьому посилається на те, що
строк на оскарження постанови слідчого
він не пропустив, що судові рішення є
незаконними.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
який заперечував проти задоволення
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-5 КПК України
1960 року постанова органу дізнання,
слідчого, прокурора про закриття
кримінальної справи може бути
оскаржена особою, інтересів якої вона
стосується, або її представником до
районного (міського) суду за місцем
розташування органу або роботи
посадової особи, яка винесла постанову,
протягом семи днів з дня отримання її
копії чи повідомлення прокурора про
залишення скарги на цю постанову без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 23 вересня 2013 року
звернувся до місцевого суду зі скаргою
на постанову слідчого від 10 травня 2011
року про закриття кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за фактом
заволодіння шляхом обману грошовими
коштами ОСОБА_1, тобто - за перебігом
строків, визначених ст.236-5 КПК України
1960 року.

Переглядаючи зазначену скаргу,
місцевий суд, на підставі зібраних та
досліджених доказів, прийшов до
висновку, що ОСОБА_1 15 липня 2011 року
отримав відповідь з обласної
прокуратури на подану ним скаргу на
постанову про закриття кримінальної
справи і без поважних на те причин,
пропустив визначений ст.236-5 КПК України
1960 року строк оскарження до суду цієї
постанови. Відповідно до ст.236-6 КПК
України 1960 року суд, за результатами
розгляду, залишив скаргу без
задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 подав апеляцію, доводи якої за
змістом є аналогічними доводам його
касаційної скарги.

Апеляційний суд перевірив доводи
апеляції ОСОБА_1 та визнав апеляцію з
зазначенням в ухвалі відповідних
підстав, необґрунтованою. При цьому,
апеляційний суд погодився з висновком
суду першої інстанції про своєчасне
направлення та отримання
ОСОБА_1 у 2011 році копії постанови про
закриття кримінальної справи від 10
травня 2011 року і повторне отримання
цієї постанови у 2013 році не є датою, з
якої починається перебіг визначеного
ст.236-5 КПК України 1960 року строку на
оскарження постанови.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст.377 КПК України 1960 року.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону,
передбачених ст.370 КПК України у
касаційній скарзі не наведено і судом
касаційної інстанції при розгляді
справи не встановлено.

Поважних причин пропуску строку, понад
2 роки, на оскарження постанови про
закриття справи ОСОБА_1 не наведено.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про
незаконність судових рішень є
безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п. п.
11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 25
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області
від 16 грудня 2013 року - без зміни.

Судді:

Зубар В.В. Матієк
Т.В. Шилова Т.С.