Справа №484/2980/14-к 21.05.0205 21.05.2015 21.05.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000874 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потапівка Буда- Кошелівського району Гомельської області, Республіка Білорусь, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.2 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати у зв`язку з порушеннями вимог КПК України при ухваленні вироку та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду 1 інстанції.

Провадження № 11-кп/784/257/15 Головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_9

Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначено покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.03.2014 року і остаточно призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, а також ухваленим з істотними порушеннями вимог КПК України.

Зазначає, що судом допущена неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд взяв до уваги лише показання потерпілого, та не звернув увагу на його показання та показання його брата - ОСОБА_11 , про вчинення злочину останнім.

Вважає, що суд не дослідив та не проаналізував в повному обсязі докази сторони захисту, не навів мотиви чому надав перевагу одним доказам перед іншими, не усунув протиріччя між показаннями свідків, не встановив особу свідка ОСОБА_12 і не допитав його в судовому засіданні, а послався на докази, які безпосередньо судом не досліджувались.

Вказує також на неповноту досудового розслідування, зокрема в частині не проведення слідчого експерименту для усунення протиріч у показаннях потерпілого, обвинуваченого та свідка.

Стверджує про порушення його права на захист у ході досудового слідства, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст.20 КПК України, йому не роз`яснили його права та не забезпечили своєчасно кваліфіковану правову допомогу і, тільки після взяття його під варту, йому було надано захисника. Вказує на примусовий характер його відмови від захисника у ході досудового розслідування у зв`язку з відсутністю коштів на оплату його послуг.

Посилається на рішення Європейського суду у справі «Яременко проти України» від 12.06.2008 року в якому зазначено, що відмова від захисника під тиском працівників міліції розцінено судом як очевидна відсутність законних підстав для відсторонення захисника та порушення ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В 04.05.2014 року, близько 1 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Первомайську Миколаївської області з припаркованного біля будинку по вул. Островського 62-а автомобіля «Reno Magnum», викрав дизельне паливо об`ємом 200 л. належне ОСОБА_8 , спричинивши матеріальну шкоду на суму 2998 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора та потерпілого, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, судом 1-ої інстанції дані вимоги закону не виконано та постановлено вирок з порушенням норм процесуального права.

Обвинувачений в апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків, викладених у вироку суду, фактичним обставинам справи та недоведеність його вини в інкримінованому злочині.

Однак, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути судове рішення суду 1-ої інстанції та перевірити обґрунтованість доводів апелянта.

На порушення вимог ст. ст. 370, 374 КПК України суд 1-ої інстанції належним чином не мотивував своє рішення, у вироку не дав аналізу зібраних у справі доказів, а лише виклав зміст показів обвинуваченого, потерпілого, свідків та письмових доказів, не вказавши підстави, з яких суд відкидає доводи захисту.

Так, перевіряючи версію обвинуваченого щодо причетності до крадіжки його брата ОСОБА_11 , суд надав оцінку показанням останнього лише щодо механізму проникнення в бак з пальним з огляду на показання свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_14 . Проте залишив поза увагою інші обставини, на які вказував свідок ОСОБА_11 , і які підлягають з`ясуванню та перевірці. Зокрема, щодо кількості та вартості викраденого пального, його зберігання, тощо.

Крім того, суд у вироку, посилаючись на письмові докази у справі: протокол огляду місця події з таблицею зображень, довідку Миколаївської філії ВОГ РІТЕЙЛ не навів аналізу та оцінки цих доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку. Взагалі не дав їм оцінки у сукупності з іншими наявними у справі доказами, зокрема розписки потерпілого про отримання вилученого пального(а.с.75), не звернув увагу на наявність у них істотних суперечностей, та не мотивував, чому надав перевагу одним доказам перед іншими.

Таким чином, оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Отже, виходячи з ч. 1 ст. 412 КПК України, судом 1-ої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до ухвалення необґрунтованого та невмотивованого судового рішення.

У зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону судом 1-ої інстанції та не дослідження ним всіх доказів по справі, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити висновки щодо законності судового рішення про доведеність вини ОСОБА_5 у висунутому обвинуваченні, оскільки це пов`язано з безпосереднім дослідженням доказів та їх оцінкою судом 1-ої інстанції.

Водночас, згідно п. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді 1-ої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Проте, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінально-процесуального кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

А у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Таким чином, оскільки судом 1-ої інстанції при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо істотного порушення судом норм кримінального процесуального закону є слушними, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Разом з тим, порушень права на захист, про які вказано в апеляційній скарзі обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно вимог слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні зокрема у випадку коли підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

З матеріалів провадження вбачається, що ці вимоги закону слідчим виконано.

Так, 24.06.2014р. ОСОБА_5 звернувся із заявою про забезпечення йому захисника (а.с.89) і на таку його заяву слідчим 01.07.2014р. винесено ухвалу про залучення захисника. Відповідно доручення Миколаївського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги захист інтересів підозрюваного ОСОБА_5 здійснював захисник ОСОБА_15 , який також приймав участь і при розгляді провадження у суді першої інстанції.

Відсутні підстави для висновку про примусовий характер відмови ОСОБА_5 від захисника 07.05.14р., про що йдеться у апеляційній скарзі.

Із змісту вище вказаної заяви обвинуваченого вбачається, що підставою його відмови від захисника було його бажання самостійно здійснювати захист своїх інтересів, а не відсутність коштів, як вказано у апеляційній скарзі.

Будь яких даних, які б свідчили про примусовий характер відмови обвинуваченого від захисника матеріали справи не містять. Отже, доводи апелянта про порушення його права на захист колегія суддів вважає неприйнятними.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів враховує тяжкість інкримінованого злочину, дані про його особу, а саме позитивну характеристику, наявність на утриманні двох малолітніх дітей і вважає необхідним звільнити обвинуваченого з під варти, обравши запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, ч.1 ст. 412, 415, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча

Судді: