Провадження № 1-кп/127/1105/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженні № 0000153 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця, Вінницького р-ну, Вінницької області, громадянина України, українця, одруженого, учасника бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_5 10 серпня 2014 року призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України АДРЕСА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №193 від 11.08.2014 року ОСОБА_5 призначений на посаду кухаря відділення забезпечення 9 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №209 від 26.08.2014 року ОСОБА_5 призначений на посаду кулеметника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення, де проходить військову службу по даний час.
17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
16 квітня 2015 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що дислокується в АДРЕСА_1 . Знаходячись за межами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
09 травня 2015 року солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 квітня 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, та в подальшому проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 і лише 09 травня 2015 року повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто був відсутній на службі 23 доби.
Прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 05 серпня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що розуміє характер обвинувачення щодо якого він визнав себе винуватим за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.
Суд при вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вимогам Кримінального процесуального кодексу України враховує, що угода укладена добровільно за участі захисника обвинуваченого, не суперечить вимогам названого кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права і свободи та інтереси сторін або інших осіб, а тому суд кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб вчинене в умовах особливого періоду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 05 серпня 2015 року, укладена між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 407 КК України, ст.ст. 374,375,474, 475 КПК України суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити покарання узгоджене сторонами угоди.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу, у сумі ста двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (дві тисячі сорок) грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: