Справа № 192/423/15-к
Провадження № 1-кп/192/73/15
В И Р О К
Іменем України
"21" квітня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000093 відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не військовозобовязаного, холостого, має неповнолітню дитину, мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , не працюючого, судимого Солонянським районним судом Дніпропетровської області:

1) 01.08.2002 року за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі строком на 4 роки;

2) 29.07.2008 року за ч.2 ст.309, 75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 2 роки;

3) 20.08.2009 року за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 роки 6 місяців. Звільнений 26.05.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк: 7 місяців 6 днів;

4) 26.02.2015 року за ч.2 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 31.03.2015 року;

5) 10.03.2015 року за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 10 квітня 2015 року,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

1. 01 вересня 2014 року близько 15-ї години ОСОБА_4 , у лісосмузі біля ставка МКДС сел.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, викопав, тим самим придбав без передбаченого законом дозволу споряджений корпус гранати типу Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин промислового виготовлення та придатний до здійснення вибуху, (споряджений вибуховою речовиною тротил, вагою 50-56 г). Того ж дня вказану вибухову речовину ОСОБА_4 переніс до себе додому на АДРЕСА_2 , та заховав у літній кухні, де зберігав без передбаченого законом дозволу до 02 березня 2015 року, коли цю вибухову речовину було виявлено та вилучено міліцією при огляді його житла.

2. 04 січня 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, прийшов на подвіря ОСОБА_6 у АДРЕСА_3 .

Реалізуючи умисел на крадіжку, ОСОБА_4 , відкрив кришку бензобаку автомобіля ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на подвірї, та за допомогою шлангу злив у каністру, яку приніс із собою, 25 літрів дизельного палива, вартістю 16,99 грн. за літр, яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому шкоди на суму 424 грн. 75 коп.

3. 14 лютого 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, прийшов на подвіря ОСОБА_7 у АДРЕСА_4 .

Реалізуючи умисел на крадіжку, ОСОБА_4 , відкрив кришку бензобаку автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , та шлангом злив з бензобаку у 3 каністри обємом по 50 л, які приніс із собою, 150 літрів дизельного палива, вартістю 18,49 грн. за літр, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому шкоди на суму 2773 грн. 50 коп. Каністри з викраденим паливом ОСОБА_4 склав у тачки, яку привіз із собою, та зник з місця скоєння злочину.

4. 22 лютого 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, прийшов на подвіря ОСОБА_8 у АДРЕСА_5 .

Реалізуючи умисел на крадіжку, ОСОБА_4 , відкрив кришку бензобаку автомобіля ГАЗ-5205, державний номерний знак НОМЕР_3 , та через шланг злив у каністру обємом 50 л, яку приніс із собою, 40 літрів дизельного палива, вартістю 20,49 грн. за літр, на суму 819,60 грн., яке належить ОСОБА_8 .

У той же спосіб ОСОБА_4 злив у 2 каністри 80 л дизельного палива на суму 1639, 2 грн. з автомобіля МАЗ 5549, державний номерний знак НОМЕР_4 , який знаходився у на подвірї ОСОБА_8 , тим самим таємно, повторно викрав майно потерпілого на загальну суму 2458 грн.80 коп. Каністри з викраденим паливом ОСОБА_4 склав у тачку, яку привіз із собою, та зник з місця скоєння злочину.

Викрадене у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дизпаливо ОСОБА_4 наступного дня після крадіжок збував невстановленим особам.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в предявленному йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєних ним злочинів.

Пояснив, що в інкримінований період часу він не працював та вчиняв крадіжки, щоб здобути харчі або кошти на прожиття.

1 вересня 2014 року у лісопосадці біля ставка МКДС сел.Солоне він шукав металобрухт та викопав з землі гранату, яку приніс до себе додому. Вдома він корпус гранати з вибухівкою: тротилом, поклав у скляну банку та зберігав у своєму житлі: літній кухні на подвірї своєї тітки по АДРЕСА_2 . Усвідомлював, що граната з тротилом є вибухівкою: тротилом. Дозволу на придбання та зберігання вибухівки йому ніхто не надавав. 02 березня 2015 року міліція при огляді його житла з його дозволу у присутності понятих виявила та вилучила у нього вибухівку.

Підібравши напередодні крадіжок дизпалива обєкти: вантажні автомобілі, що стояли біля жилих будинків по вул Бр.Бєльченко та по вул.Кірова у селищі Солоне, він у нічний час шлангом сточував у свої каністри дизпаливо з бензобаків машин.

4 січня 2015 року він викрав 25 л солярки з машини ГАЗ-52 ОСОБА_6 14 лютого 2015 року 150 л з автомобіля КАМАЗ по вул. Кірова, що належить ОСОБА_7 22 лютого 2015 року 120 л солярки з двох автомобілів: ГАЗ-52 та МАЗ ОСОБА_8 .

Викрадене дизпаливо він перевозив додому, а наступного дня продавав водіям-далекобійникам на вул.Радянській смт.Солоне біля кафе Лагуна.

Вартість викраденого майна він не оспорює і має намір повністю відшкодувати шкоду потерпілим, коли матиме заробіток.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 :

- в придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, його діяння кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України;

- в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєному повторно, його діяння кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що помякшують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в звязку зі вживанням опіоїдів.

Обставини справи, які помякшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, що свідчить про його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі. Призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України, суд уважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів: у даному провадженні та, за які обвинувачений засуджений вироками Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року (який на даний час набрав законної сили), та від 10.03.2015 року , суд уважає за доцільне також застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При вирішенні початку строку відбування покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 взятий під варту із зали суду 26 лютого 2015 року при винесенні попереднього вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2015 року.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою не обирався, оскільки на момент надходження справи до суду обвинувачений знаходився у Дніпропетровському слідчому ізоляторі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

- за ч.2 ст.185 КК України - строком на 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.263 КК України - строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироками Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року та від 10.03.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 лютого 2015 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення, а ОСОБА_4 у той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий