Справа №303/463/15-К
1-КП/303/89/15
В И Р О К
іменем України
20 лютого 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 03.11.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, старшого солдата, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію» призваним для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), після чого наказом командира військової частини НОМЕР_3 №121 від 27.08.2014 року зараховано до складу вказаної військової частини. В подальшому 20.10.2014 року ОСОБА_4 направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), де наказом командира військової частини № НОМЕР_4 від 20.10.2014 року призначено на посаду робітника-підсобника інженерно-будівельного взводу інженерно-будівельної роти.
У подальшому ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, діючи умисно, не маючи на меті назавжди ухилитися від проходження військової служби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 22 жовтня 2014 року близько 8 години 00 хвилин самовільно залишив місце служби військову частину ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та маючи об`єктивні можливості прибути в місце проходження служби, незаконно та без поважних причин ухилявся від проходження служби до 12 січня 2015 року включно, перебуваючи весь вказаний період поза місцем його розташування та проводячи час на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини ПП НОМЕР_1 , яку покинув 22 жовтня 2014 року, а повернувся у січні 2015 року. На даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правові наслідки такого розгляду і встановлено наступний порядок дослідження доказів у порядку ст. 348 КПК України: допитати обвинуваченого та дослідити матеріали, які його характеризують, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини справи, немає сумнівів у добровільності їх позиції і такі ніким не оспорювались.
Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 3 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, кваліфіковано вірно.
Згідно вимоги ВІТ УМВС України в Закарпатській області та довідки Сокальського районного відділу ГУМВС України у Львівській області від 10.12.2014 року № 7786 ОСОБА_4 відповідно до ст. 89 КК України не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
За місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується задовільно.
Згідно із довідкою № 2737/01-3 від 02.12.2014 року на обліку у психіатра та нарколога ОСОБА_4 не перебуває.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, який характеризуються задовільно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, та приходить до висновку, що необхідне і достатнє покарання для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено. Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча ОСОБА_1