Справа № 206/6189/14-к
Провадження № 1-кп/206/9/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" лютого 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровська кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001380 від 02.09.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбачених частинами 1,2, ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник- адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

08 серпня 2014 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в провулку садового товариства «Придніпровець», яке розташоване навпроти будинку № 6, по вул. Роторній у м. Дніпропетровську, побачив раніше йому невідому ОСОБА_6 , яка тримала у правій руці пакет з особистим майном. У ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, з корисливих мотивів, він наблизився до неї з заду, та шляхом ривку, викрав пакет з правої руки, в якому знаходилось: жіноча сумочка не представляє матеріальної цінності, мобільний телефон марки «Нокіа - 1280» приблизною вартістю 380 гривень, грошові кошти у сумі 100 гривень. Викравши всього майна потерпілої ОСОБА_6 , на загальну суму 480 грн.

З викраденим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд.

10 серпня 2014 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 проходячи біля будинку № 5, по вул. Карагандинській у місті Дніпропетровську, побачив раніше йому невідому ОСОБА_7 , яка тримала в правій руці пакет з особистим майном. У ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, з корисливих мотивів, скоюючи злочин повторно, він наблизився до ОСОБА_7 з заду, та шляхом ривку, викрав у неї пакет з правої руки, в якому знаходилось: гаманець вартістю 90 гривень з грошима у сумі 200 гривень, мобільний телефон марки «Самсунг» приблизною вартістю 500 гривень, зв`язка ключів, пенсійне посвідчення не представляють матеріальної цінності.

В икравши всього майна потерпілої ОСОБА_7 , на загальну суму 790 грн.

З викраденим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд.

11 серпня 2014 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , проходячи по провулку садового товариства «Придніпровець», яке розташоване навпроти будинку № 6 по вул. Роторній у м. Дніпропетровську, побачив раніше невідому йому ОСОБА_8 , яка тримала у правій руці пакет з особистим майном. У ОСОБА_3 , раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, він наблизився до неї з заду, та шляхом ривку, з правої руки ОСОБА_8 викрав пакет, в якому знаходилось: пенсійне посвідчення - матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки «Самсунг» - приблизною вартістю 200 гривень, грошові кошти у сумі 70 гривень. Викравши всього майна, на загальну суму 270 грн.

З викраденим ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд.

11 серпня 2014 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 проходячи біля будинку № 19, по вул. А. Барто у місті Дніпропетровську, побачив раніше невідому йому ОСОБА_9 яка тримала у лівій руці пакет з особистим майном. У ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, з корисливих мотивів, скоюючи злочин повторно, він наблизився до ОСОБА_9 з заду, та шляхом ривку, викрав у неї пакет з лівої руки, в якому знаходилось: пенсійне посвідчення, дисконтні та кредитні картки не представляють матеріальної цінності, грошові кошти у сумі 160 гривень.

З викраденим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за за ч. 1 ст. 186, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінальних правопорушень вказаних вище, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив всі фактичні обставини викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, заподіяну шкоду потерпілим відшкодував частково, та просив суворо не карати, призначивши покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 кожна окремо, через канцелярію Самарського районного суду м.Дніпропетровська, надали заяви, в яких просили, розглядати кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , за їх відсутності, зазначають що шкода їм відшкодована, претензій матеріального чи морального характеру у них відсутні. Проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечують. Щодо покарання поклались на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 , через канцелярію Самарського районного суду м.Дніпропетровська, надала заяву, в якій просила, розглядати кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , за її відсутності, зазначає що матеріальна шкода їй не відшкодована, та складає 500 грн. Претензій морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , у неї відсутні. Проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечує. Щодо покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

При вивчені матеріалів кримінального провадження, було встановлено що згідно довідки наданої КЗ "ДСПЦ" ДОР - обвинувачений знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2007 року із діагнозом: легка розумова відсталість у зв"язку із чим ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2014 року було призначено проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , за своїм психічним станом, в період інкримінованого йому діяння (діянь), та на даний час може усвідомлювати та віддавати звіт в своїх діях (бездіях) та керувати ними, та нести кримінальну відповідальність (т.4 а.п.73-76).

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами, надані стороною обвинувачення, відповідно до ст.23 КПК України, а саме:

- протоколом пред"явлення речей до впізнання від 12.08.2014 року із фототаблицею, згідно якого ОСОБА_9 , впізнала свої речі (т.1 а.п. 61-64)

- протоколом пред"явлення особи для впізнання із фототаблицею від 13.08.2014 року (т.1 а.п. 69-73), згідно якого потерпіла ОСОБА_9 , вказала на обвинуваченого ОСОБА_3

- протоколом пред"явлення особи до впізнання від 03.09.2014 року з фототаблицею, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 , вказала на ОСОБА_3 ( т.2 а.п.18-22).

- протоколом пред"явлення речей до впізнання від 03.09.2014 року згідно якого потерпіла ОСОБА_8 , впізнала свій мобільний телефон (т.2 а.п.23-24).

- протоколами проведення слідчих експериментів з фототаблицями, від 03.09.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 , (т.2 а.п.37-44, 45-52).

Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_3 , доведена у повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

У відповідності до положень ст.ст.50, 65 КК України а також п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (з наступними змінами) суд при призначенні покарання обов`язково повинен врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, та тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.п.87) у лікаря-психіатра перебуває на обліку із діагнозом легка розумова відсталість з 2007 року (т.1 а.п.88), має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо (т.1 а.п.86), не одруженого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.

З урахуванням вищевикладеного, та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1, ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі, однак враховуючи що він певний час, а саме з 02.09.2014 року перебуває під вартою, що безумовно вплинуло на його виправлення і перевиховання, а також беручи до уваги позицію потерпілих, які не наполягали на позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Витрат на залучення експертів немає, оскільки судові-товарознавчі експертизи не призначались, та розмір матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням не встановлювався.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

За ч.1 ст. 186 КК України у виді двох років позбавлення волі;

За ч.2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 п.2, 3, 4 ст.76 КК України, на час іспитового строку, покласти на засудженого такі обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі, а саме:

- сумка із шкірозаміннику бежевого кольору, в якій знаходився паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я - ОСОБА_6 , пакет з медикаментами "Окселик" та "Линотор" - повернути власниці ОСОБА_6

- мобільний телефон марки "Самсунг Е310М" імеі: НОМЕР_1 - повернути власниці ОСОБА_7

- мобільний телефон марки "Самсунг GT1080" імеі: НОМЕР_2 - повернути власниці ОСОБА_8

- гаманець коричневого кольору в якому знаходиться пластикові картки та пенсійне посвідчення на ім`я, ОСОБА_9 , повернути власниці ОСОБА_9

- гаманець фіолетово-сірого кольору в якому знаходилось пенсійне посвічення та посвіченя дитини війни на ім"я ОСОБА_7 , повернути власниці ОСОБА_7 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 негайно із зали суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1