Провадження № 1-в/761/189/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про визначення підстав для застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2014 році.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку про необхідність її повернення ОСОБА_2 , з наступних підстав.

Відповідно до положень п.1 ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань виконання вироку, зокрема, питань про звільнення від покарання та (або) його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Так, за наданими ОСОБА_2 документами встановлено, що останнього було засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 16 липня 2012 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187, ст.71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

У подальшому, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05 липня 2013 року вказаний вирок в частні засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України скасовано, визнано засудженим ОСОБА_2 за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, відповідно до супровідного листа за підписом заступника начальника Київського СІЗО № О-4863 від 14.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 прибув із Виправної колонії №85 Київської області, слідує транзитом через Київський СІЗО до Львівського СІЗО.

Так, згідно із положеннями ч. 1, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Зі змісту Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи положення ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, вбачається, що питання застосування акту амністії після набрання вироком законної сили відносно засудженого, який відбуває покарання в установах виконання покарань, має вирішуватись у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», а саме судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Враховуючи наведене, виходячи з загальних засад кримінального провадження, оскільки засуджений ОСОБА_2 фактично відбуває покарання у ВК №85 Київської області, а до Київського СІЗО прибув, оскільки слідує транзитом до Львівського СІЗО, то суд вважає за необхідне повернути клопотання та одночасно роз`яснює право останнього на звернення з вказаним клопотанням до суду за місцем відбування покарання, яким на даний час Київській слідчий ізолятор не є.

Крім того додатково слід зазначити, що відповідно до п. є) ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.; статті 86, 86-1 і 142 КК України 1960 р.)

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні» та Законом України Про амністію у 2014 році, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році - повернути без розгляду особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя