Справа № 346/724/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Коломиї скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Коломийської міжрайпрокуратури ,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати заступника прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_4 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України, щодо колишнього директора філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6 .

Скаргу мотивує тим, що 05.01.2015 року ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Дана заява - повідомлення була прийнята від нього Коломийською міжрайонною прокуратурою в Івано-Франківській області, що підтвержується штампом Коломийської міжрайонної прокуратури на заяві від 05.01.2015 року.

В поданій ним заяві йшлося про те, що у 2008 році його засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок щодо нього винесено на підставі сфальсифікованих щодо нього доказів, які сфальсифікував на той час слідчий Коломийської міської прокуратури ОСОБА_7 . Він заявляв, що колишній директор філії ДП «Івано Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 і головний бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 , вчинили злочини, передбачені ст. 384 ч. 2 КК України.

Він повторно надає інформацію про факти, які явно вказують, що жодних коштів на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» він не перераховував; також він стверджує, що довідка ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про те, що він начебто перераховував дані кошти є неправдивою, а також є такою, що не може бути доказом у даній кримінальній справі, адже службові особи ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» можуть посвідчити довідкою лише те, що дані кошти надійшли підприємству, однак факт того, що дані кошти надійшли саме від нього, може підтверджуватися лише платіжними документами, які мають містити його підпис.

Крім цього, вказана вище довідка, яку видано за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи та яку також покладено в обгрунтування винесеного щодо нього вироку, не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки дана довідка не містить ні номера ні дати й року її видачі, а також не містить підпису директора ДП «Івано-Франківськстандартметрологія». Отже, вказана вище довідка не може вважатися офіційним документом. Таким чином він стверджує, що в ході судового розгляду зазначеної вище кримінальної справи судом не витребувано та не досліджено платіжні документи про перерахування на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., що також свідчить про допущення суддею неповноти судового слідства у даній кримінальній справі, внаслідок допущення якої судом протиправно визнано його винним у вчиненні незаконних дій, яких він насправді не вчиняв.

Кошти у розмірі 316,44 грн. він від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував (даний факт підтверджується довідкою Коломийського відділення ВАТ «ПЛЮС БАНК» від 21.01.2009 р. №35-8/319 та доданого до вказаної довідки реєстру, відповідно до яких перечислення готівкових коштів на поточний рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» 12.03.2007 р. в сумі 316,44 грн. проводилось не ним, а насправді проводилось невідомими йому 11 жителями Коломийського району в складі, як вказано у вироку приватних підприємців: ОСОБА_8 с. Мишин Коломийського р-н. оплата в розмірі 29.09грн.; ОСОБА_9 с. Сопів Коломийського р-н оплата в розмірі 29.09грн.; ОСОБА_10 с. Ковалівка Коломийського р-н оплата в розмірі 29.09грн.; ОСОБА_11 с.Мишин Коломийського Р-Н оплата в розмірі 29.09грн., ОСОБА_12 с.В.Вербіж Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_13 с.Мишин Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_14 с.В. Вербіж Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_15 с.Вербіж Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_10 с.Ковалівка Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_16 с.В.Ключів Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; ОСОБА_17 с.Мишин Коломийського р-н оплата в розмірі 28.38грн.; загальна сума 316 грн. 44 коп.

Покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 містять неправдиві дані і вони проти нього у суді дали завідомо неправдиві покази про те, що начебто він протягом 2007 року одержав від вказаних вище підприємців кошти за повірку ЗВТ і начебто перерахував на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія».

Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства не вчинялося.

12 січня 2015 року він отримав відповідь заступника прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури радника юстиції ОСОБА_4 від 06.01.2015р. про відмову у внесенні наданих ним відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства.

16.01.2015р. звернувся з скаргою на бездіяльність прокуратури та Коломийського МВ УМВС, у прийнятті якої йому було відмовлено судом. Після, чого неодноразово повторно звертався, просив поновити строк звернення до суду, однак його скарги повертались судом.

Вважає, що заступником прокурора ОСОБА_4 , всупереч нормам ст.214 КПК України, було допущено бездіяльність. Відомості, викладені ним в заяві повинні були негайно, але не пізніше 24 год. після подання заяви вноситись до ЄРДР.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подано письмові заперечення в яких проти задоволення скарги заперечується з тих підстав, що у заяві ОСОБА_3 немає даних, які б мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування, оскільки свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час проведення слідства та судового розгляду по кримінальній справі №301213 від 25.01.2008 року давались показання, які, в подальшому, Коломийським міськрайонним судом були досліджені під час судового розгляду та прийняті як правдиві та достовірні, що стало підставою для прийняття їх судом в якості доказів вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України. Вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 ОСОБА_3 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 за ч. 2 ст. 191 КК України залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 15.04.2010 вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення. Вивченням заяви ОСОБА_3 встановлено, що в ній відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку ОСОБА_3 , злочину, не можуть бути підставами для реєстрації його заяви у ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана заява названа як заява про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Зазначені у заяві ОСОБА_3 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та прокурора вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

У поданій заяві Коломийському міжрайонному прокурору ОСОБА_3 просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення директором ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_5 , та головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України,

Заступником Коломийського міжрайонного прокурора з підстав відсутності будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину за конкретних обставин ОСОБА_3 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У відповідності до частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального Кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, предмет, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із змісту заяви прокурору, ОСОБА_3 зазначав, що в матеріалах кримінальної справи є сфальсифіковані документи, а саме довідка за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 , про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи, та яку також покладено в обґрунтування винесеного щодо нього вироку не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки вона не містить необхідних реквізитів. Він коштів у розмірі 316 грн. 44 коп. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував, що підтверджується довідкою відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21.01.2009 року №35-8/319 та доданим реєстром, відповідно до якого перерахування коштів проводилося невідомими йому жителями Коломийського району. Свідчення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 містять неправдиві дані про те, що він начебто протягом 2007 року одержав від підприємців кошти.

Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року ОСОБА_3 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, що він будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив ввірені йому кошти на загальну суму 1396 грн.

Коломийським міськрайонним судом досліджувалися докази, в тому числі показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та також письмові докази, серед яких була довідка видана ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» та реєстр документів про відшкодування підсудним завданих збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2009 року апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Коломийського місьрайонного суду від 21 липня 2008 року щодо нього без змін.

В даній ухвалі вказано, що винуватість ОСОБА_3 підтверджується як показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 так і показаннями інших свідків, а також даними, що містяться у довідках, виданих підприємцями, в тому числі ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про відшкодування збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15 квітня 2010 року у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_3 відмовлено.

У вказаній ухвалі вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Вважати, що свідки, в тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обмовили засудженого чи їх показання були необ`єктивними, у суду підстав не було. Зазначені обставини, та дані які містяться у довідках, виданих приватними підприємцями, довідці ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», інших письмових матеріалах давали суду підстави дійти висновку про вчинення ОСОБА_3 зазначеного злочину.

Довідка Коломийського відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21.01.2009 року №35-8/319 та доданий до неї реєстр були Апеляційним судом Івано-Франківської області долучені за клопотанням ОСОБА_3 до матеріалів кримінальної справи, а тому були об`єктом дослідження, крім того доданий реєстр документів за змістом є аналогічним, тому який міститься у матеріалах кримінальної справи, і досліджувався Коломийським міскрайонним судом.

Оскільки зазначені у заяві ОСОБА_3 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку, а ОСОБА_3 не наведено будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинів передбачених ст. 384 ч.2 КК України, то в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Крім того, у задоволенні скарги з аналогічними вимогами ОСОБА_3 було відмовлено з тих же підстав ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайсуду від 11.03.2015р., яка не оскаржувалась.

На підставі наведеного, та керуючись ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1