Справа № 443/173/14-к
Провадження № 1-кп/443/24/14
УХВАЛА
судового засідання

12 березня 2014 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у залі судових засідань Жидачівського районного суду у відкритому судовому засіданні справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001207 від 10.12.2013 року щодо обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , працюючої завідуючою дошкільного навчального закладу "Берізка" Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, з повною вищою освітою, не одруженої, українки, громадянкки України, такої, що має судимості, запобіжний захід щодо якої слідчим не обирався,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, в якому згідно із зміного обвинувачення ОСОБА_3 працюючи на посаді завідуючої дошкільного навчального закладу "Берізка" Новострілщанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, будучи службовою особою, 24.10.2013 року та 24.11.2013 року у приміщенні ДНЗ "Березіка" в смт. Нові Стрілища особисто склала і подала до бухгалтерії Новострілищанської селищної ради табелі обліку робочого часу працівниками ДНЗ "Берізка", в яких вказала завідомо неправдиві відомості, а саме у табелі обліку робочого часу працівників ДНЗ "Берізка" за жовтень 2013 року вказала, що ОСОБА_6 , який із 15.10.2013 року рахувався на посаді кочегара вказаного навчального закладу, перебував на роботі у жовтні 12 повних робочих днів, відпрацювавши 96 годин, хоч фактично останній в жовтні 2013 року на роботу не виходив, а також у табелі обліку робочого часу працівників ДНЗ "Берізка" за листопад 2013 року вказала, що ОСОБА_6 перебував на роботі у листопаді 2013 році 22 повних дні, відпрацювавши 176 годин, хоч фактично останній в листопаді 2013 року з 01 до 15 числа на роботу не виходив, відпрацювавши у цьому місяці десять повних днів - 80 годин.

Під час судового розгляду 12 березня 2014 року між прокурором прокуратури Жидачівського району Львівської області ОСОБА_4 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України, надано повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

За змістом укладеної угоди, сторони погодилися на беззастережне і повне визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі зміненої підозри й призначення останній покарання за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначення покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити угоду та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як випливає з положень ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, а також умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторонами під час укладення угоди про визнання винуватості не в повній мірі були враховані обставини, визначені у ст.470 КПК України, оскільки при вирішенні питання про звільнення обвинуваченої від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що вказано в санкції ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.69 КК України не були дотримані вимоги вказаної статті.

Вимогами ст.69 КК України встановлено, що суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті Особливої частини цього Кодексу як обов"язкове, за наявності кількох обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Однак із змісту угоди про визнання винуватості в якості обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченої ОСОБА_3 зазначено лише щире каяття у вчиненому, тобто лише одну таку обставину.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Жидачівського району Львівської області ОСОБА_4 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України, надано повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 та судове провадження продовжувати в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 470 474, КПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Жидачівського району Львівської області ОСОБА_4 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України, надано повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 та судове провадження продовжувати в загальному порядку.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий-суддя__________________________________________

12 березня 2014 року