Справа № 1/2506/251/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Мурашко І.А.,

при секретарі Янович Я.В.,

з участю прокурора Герасименко Т.М.,Грицан А.А.,

потерпілого ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/41,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, 24.10.2010 року, приблизно о 12.00, знаходячись біля будинку №169 по вул. 1-го Травня у м. Чернігові, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 2 400 грн.

26.10.2010 року, приблизно о 14.00, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №102 по пр. Перемоги у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 1 590 грн.

28.10.2010 року, приблизно о 10.00, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №169 по вул. 1-го Травня у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 1 500 грн.

30.10.2010 року, приблизно о 18.30, ОСОБА_4, знаходячись біля ЗОШ №31 у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 1 600 грн.

16.11.2010 року, приблизно о 10.00, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №169 по вул. 1-го Травня у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 1 200 грн.

20.11.2010 року, приблизно о 20.00, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №49 по вул. Горького у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 750 грн.

28.11.2010 року, приблизно о 14.00, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №102 по пр. Перемоги у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 1 500 грн.

01.12.2010 року, приблизно о 18.30, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку №49 по вул. Горького у м. Чернігові, діючи повторно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, повідомив останньому неправдиві дані про можливість отримання прибутку з відсотком, чим ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, після чого заволодів грошовими коштами останнього на суму 2 000 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України не визнав та показав, що з потерпілим ОСОБА_1 знайомий з 10 років, проживав з ним поряд у сусідніх корпусах, і до цих подій вони перебували у дружніх відносинах. Активно спілкуватись з ОСОБА_1 він почав з вересня 2010 року. Коли одного разу до нього зайшов ОСОБА_1, то у ході розмови ОСОБА_1 спитав у нього куди можливо вкласти гроші та консультувався у нього з приводу можливості вкласти гроші у Форекс-клаб у мережі Інтернет. Він порадив йому давати гроші під розписку. 24.10.2010 року, коли він переписувався з ОСОБА_1 у мережі Інтернет, то він попросив у ОСОБА_1 позичити йому гроші. ОСОБА_1 він повідомив, що гроші йому потрібні, так як він хоче їх вкласти у електронну комерцію Вебмані. Він повідомив ОСОБА_1, що від нього потрібно тільки позичити кошти, а всім іншим буде займатись він. Від цієї угоди ОСОБА_1 мав особистий інтерес, а саме вони домовились, що ОСОБА_1 буде отримувати 2% чи 2,5% в день від заробітку за операціями у Вебмані, у системі якої він кредитував різних осіб через віртуальні кошти. Ці особи могли потім робити з цими грошима все що завгодно, в тому числі і знімати їх через термінали, які знаходяться у магазинах, або через представників компанії. Через представників та через термінали також можливо і вносити грошові кошти до Вебмані. ОСОБА_1 він сказав, що поверне гроші до кінця 2010 року, а в якості гарантії написав розписку. Потім вони зустрілись біля їх будинку, і ОСОБА_1 передав йому гроші у сумі 2 400 грн. Він не встиг вкласти ці гроші у Вебмані, оскільки до нього звернувся його товариш ОСОБА_5, який просив у нього гроші, і він гроші, які отримав від ОСОБА_1, позичив ОСОБА_5. Потім він ще звернувся до ОСОБА_1 з проханням позичити гроші, при цьому сказав, що ті гроші він не вклав у Вебмані, так як не було надійного чоловіка на отримання кредиту. Він не казав ОСОБА_1, що ті гроші позичив товаришу, а сказав, що йому потрібні ще гроші, щоб вкласти у Вебмані. ОСОБА_1 погодився позичити йому гроші на тих же умовах. Вони зустрілись біля магазину Прогрес, і ОСОБА_1 позичив йому 1 590 грн. Ці гроші він вніс у Вебмані, але кредит нікому не надав, оскільки той чоловік отримав гроші від іншого кредитора. Повернуті кошти від ОСОБА_5 у сумі 2 400 грн. він також вклав у Вебмані. Ці гроші також залишались у системі Вебмані, але кредитів він нікому не надав. Потім він став підраховувати скільки повинно було виходити заробітку, і вийшло так, що він не заробляв відсотків для віддачі ОСОБА_1 Він знову звернувся до ОСОБА_1 позичити гроші, щоб у разі видачі кредиту, за рахунок видачі більшої суми, отримати більший заробіток, і таким чином розрахуватись з ОСОБА_1 за пусті дні, тобто за ті дні, коли він не видавав кредит. Так він позичив у ОСОБА_1 1 590 грн., потім позичив 1 500 грн., 1 600 грн., 1 200 грн, які вклав у Вебмані. Всі отримані від ОСОБА_1 гроші знаходились у системі Вебмані. Сподіваючись видати кредит, він ще звертався до ОСОБА_1 позичити гроші для того, щоб за рахунок більшої суми при видачі кредиту, було можливо отримати більший прибуток для розрахунку з ОСОБА_1 Він побоювався зняти гроші з Вебмані, щоб повернути ОСОБА_1, оскільки він обіцяв повернути ОСОБА_1 гроші з відсотками. Для того, щоб розрахуватись з ОСОБА_1, він поставив всі гроші у букмекерській конторі, однак всі кошти там згоріли.

Про заробіток у Вебмані він розповідав свідку ОСОБА_6, який також заробляв у Вебмані. Раніше він вину визнавав повністю, так як зі слів слідчого Селивона О.О. він зрозумів, що у обвинуваченні мова йде тільки про те, що він винний гроші ОСОБА_1, але коли він поспілкувався з юристами, то виявилось, що він визнав вину у вчиненні кримінального злочину. Свої початкові пояснення, надані працівникам міліції, він не читав, оскільки був психологічно пригніченим, і тому не міг все адекватно сприймати. Не заперечує, що винен ОСОБА_1 гроші, які позичив, але ніякого шахрайства з його боку не було, кримінального злочину він не вчиняв, а його відносини з ОСОБА_1 носять цивільно-правовий характер.

Пояснення(т. 1 а.с.12) він давав, оскільки до нього було застосовано психологічний тиск, а саме працівник міліції розмовляв з ним на підвищеному тоні, погрожував йому, що у нього буде умовний термін, а тому дільничний йому продиктував, що писати. Показання в якості підозрюваного(т. 1 а.с.29-30), він надав слідчому добровільно, однак не такі, як було насправді, а давав такі показання, так як вирішив давати показання, як були його перші пояснення, при цьому слідчий до нього ніякого тиску не застосовував. Також підсудний показав, що даючи показання в якості обвинуваченого(т. 1 а.с.121-122), він повністю визнав свою вину, виходячи з того, що відчував себе винним, бо дійсно узяв гроші у ОСОБА_1, а вийшло, що він зізнався у вчиненні злочину. У ході цього допиту до нього будь-якого тиску слідчим не застосовувалось. Після допиту свідка ОСОБА_5 підсудний показав, що ОСОБА_5 розмовляв з ним на підвищеному тоні, як йому здається, і це він вважає психічним тиском.

Цивільний позов потерпілого визнав повністю.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4О(т.1 а.с.12), які були досліджені у судовому засіданні, ОСОБА_4 пояснив, що ніде не працює, і з 2005 року займався тим, що робив ставки у букмекерській конторі, внаслідок чого періодично програвав гроші. Щоб відігратись, позичав гроші у своїх знайомих. Станом на 2010 рік його борг склав 100 000 грн. На при кінці жовтня він підійшов до знайомого ОСОБА_1 та попросив у нього гроші. Для того, щоб він дав йому гроші, він розповів йому, що цими коштами він буде видавати кредити через електронну систему Вебмані з метою подальшого отримання прибутку. Однак насправді, ця історія була неправдивою, все це він робив для того, щоб виманити гроші у ОСОБА_1 Отримані від ОСОБА_1 кошти він витратив на власні потреби та програв на букмекерській конторі.

Допитаний у ході досудового слідства 06.01.2011 року в якості підозрюваного ОСОБА_4, показання якого були оголошені у судовому засіданні, показав, що отримані гроші від ОСОБА_1 24.10.2010 року у сумі 2 400 грн. він програв у букмекерській конторі. Гроші потрібно було віддавати, а грошей у нього не було, і тому він вирішив узяти у ОСОБА_1 ще грошей, щоб знову поставити ставки у букмекерській конторі, відігратися та віддати борг ОСОБА_1. Загалом він брав у нього гроші вісім разів, і кожного разу у нього знову виникав умисел узяти гроші, щоб поставити ставки, виграти та віддати борг ОСОБА_1(т.1 а.с.29).

Допитаний у ході досудового слідства 28.01.2011 року в якості обвинуваченого ОСОБА_4, показання якого були оголошені у судовому засіданні, показав, що отримані гроші від ОСОБА_1 у сумі 2 400 грн., він здається у той же день поставив через мережу Інтернет у букмекерській конторі, і їх програв. Йому було потрібно віддавати гроші ОСОБА_1, але грошей у нього не було. Тому він вирішив узяти у ОСОБА_1 гроші, щоб знову поставити ставки у букмекерській конторі, відігратись та віддати гроші ОСОБА_1 Загалом він брав у ОСОБА_1 гроші вісім разів. Кожного разу у нього знову виникав умисел узяти у ОСОБА_1 гроші, щоб поставити ставки, виграти гроші та віддати борг ОСОБА_1 В цілому, зловживаючи довірою ОСОБА_1, він заволодів грошовими коштами на загальну суму 12 540 грн. У вчиненому щиро каявся, свою вину визнав у повному обсязі(т.1 а.с.121-122).

Допитаний в якості потерпілого у судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що ОСОБА_4 знає з дитинства. Він працює поваром у кафе Куба, яке ОСОБА_4 почав часто відвідувати. Він почав активно спілкуватись з ОСОБА_4 з осені 2010 року. Він радився з ОСОБА_4, коли йому однокласник запропонував інвестувати кошти. Коли він спілкувався з ОСОБА_4 у мережі, то ОСОБА_4 запропонував йому вкласти кошти у систему Вебмані для кредитування третіх осіб. Враховуючи дружбу з ОСОБА_4, частоту відвідування ним кафе Куба, те, що ОСОБА_4 казав, що займається вантажними перевезеннями, він вважав ОСОБА_4 фінансово забезпеченим, а тому вирішив позичити гроші ОСОБА_4 Він дізнався про систему отримання заробітку у Вебмані, а крім того, ОСОБА_4 йому розповів, що у нього є позичальник, і щоб не втрачати з ним фінансових звязків, а також для отримання прибутку, ОСОБА_4 вирішив звернутись до нього з проханням позичити гроші, так як у ОСОБА_4 грошей на той час не було. Він повинен був отримувати від цієї операції 2,7 % в день від позиченої суми. Так він позичив ОСОБА_4 2 400 грн., а через декілька днів ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням позичити ще грошей, мотивуючи тим, що позичальнику ще знадобились гроші. Таким чином ОСОБА_7 у всіх випадках позичав у нього гроші на тих же умовах, і кожного разу казав, що гроші необхідні йому для вкладення у Вебмані. Коли він потім став питати про повернення коштів, то ОСОБА_4 казав, що йому повинні надіслати кошти по перевезенням, і він з ним розрахується. Із розмови з ОСОБА_6, який раніше навчався разом з ОСОБА_4, він зрозумів, що у ОСОБА_4 багато таких кредиторів, як він. У звязку з тим, що ОСОБА_4 грошей йому не повертав, він звернувся із заявою до міліції. Коли ОСОБА_4 надавав пояснення у міліції, то розповів, що він робив ставки у букмекерській конторі, спочатку виграв, але потім почав програвати. Потім він вирішив зробити ставку на велику суму, але все програв. Також потім він прочитав інформацію про Вебмані, з якої дізнався, що неможливо видати кредит під 2,7 %, так як є організації, які дають кредит під менший відсоток, а в середньому у Вебмані можливо заробити 1%. Коли він давав гроші ОСОБА_4, то ОСОБА_4 зацікавив його таким відсотком, а крім того, він враховував його фінансове становище та їх відносини, і не думав, що ОСОБА_4 буде займатись шахрайством. При їх зустрічах ОСОБА_4 не заперечував, що брав у нього гроші, і сам запропонував написати розписки про отримання грошей. Текст його позовної заяви набирав та роздруковував слідчий.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що раніше він перебував з ОСОБА_4 у дружніх відносинах. Три роки тому ОСОБА_4 почав позичати у нього гроші та спочатку віддавав, а потім перестав, і сума боргу склала 20 000 грн. У минулому році він помітив, що у ОСОБА_4 зявились гроші, так як вони зустрічались у ресторанах. ОСОБА_4 розповів йому, що заробляє гроші у системі Вебмані, обіцяв, що поверне йому гроші. У жовтні 2010 року він позичив йому 100 доларів. Він перевіряв Вебмані, і ніяких підозр у нього не виникло. Для себе він вирішив, що ОСОБА_4 з ним розрахується, і він знову позичив ОСОБА_4 250 доларів. Потім він випадково зустрів ОСОБА_1, від якого дізнався, що ОСОБА_8 позичив у нього більше 10 000 грн. Він особисто блокував рахунок ОСОБА_7 у системі Вебмані у грудні 2010 року. У системі Вебмані можливо прослідкувати, коли рахунок заблокований, і він бачив, що рахунок ОСОБА_4 у Вебмані вже блокували у жовтні-листопаді 2010 року, а потім розблокували, коли він позичив йому 100 доларів. Підтвердив свої показання, надані слідчому(т. 1 а.с.109), та показав, що у розмові з ОСОБА_4 він дізнався, що ОСОБА_4 витрачав позичені гроші на букмекерську контору, де програвав гроші, і про це спочатку нічого не розповідав.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_9 показав, що з ОСОБА_4 він знайомий зі школи. У 2008 році ОСОБА_4 почав у нього позичати гроші, які повертав своєчасно. На початку 2009 року він перестав віддавати йому гроші, при цьому ОСОБА_4 писав розписки про те, що винний йому гроші. ОСОБА_4 казав, що гроші позичає для роботи, оскільки працює приватним підприємцем та займається вантажними перевезеннями, і нічого про витрачання грошей на ігри у казино не розповідав. Коли ОСОБА_4 перестав йому повертати гроші, то у розмові ОСОБА_4 йому розповів, що позичені гроші програвав у казино, і що у нього ігрова залежність.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що одного разу йому зателефонував його друг ОСОБА_1, який повідомив про можливість заробити гроші, які необхідно позичити якомусь чоловіку. Необхідно було позичити 1 600 грн., і вони обумовили його відсоток заробітку, який складав 2 % в день від суми. ОСОБА_1 призначив йому зустріч у дворі школи №31, де він передав гроші ОСОБА_4, які повернути повинен був ОСОБА_1 з відсотками.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_11, який працює слідчим СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, показав, що у його провадженні знаходилась кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4, а потерпілим у справі є ОСОБА_1 У ході досудового слідства ОСОБА_4 надавав показання, які відрізнялись між собою. Спочатку ОСОБА_4 надав показання, що він шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_1 заволодів його грошима. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що витрачав отримані від ОСОБА_1 суми на власні потреби, і не вкладав їх у якусь сферу діяльності. Отримані від ОСОБА_1 кошти ОСОБА_4 витрачав у розважальних закладах, казино, де програвав їх, при цьому ніякими видами діяльності не займався та ніде не працював. Потім ОСОБА_4 надав показання, що нібито він вносив отримані від ОСОБА_1 кошти у електронні гроші, де вони обертались, і приносили йому дохід, але це були загальні показання без будь-якої конкретизації куди саме він вкладав гроші, який відсоток він отримував, або інших конкретних даних. Коли ОСОБА_4 давав показання, то до ОСОБА_4 він ніяких заходів фізичного та психологічного тиску не застосовував.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_5, який працює дільничним інспектором міліції НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, показав, що на початку січня 2011 року, коли він перебував на ринку Вісла, до нього звернувся молодий чоловік, це потерпілий, який повідомив, що його знайомий заволодів його грошовими коштами шахрайським шляхом. Потерпілий написав заяву, по якій проводилась перевірка. При проведенні перевірки ОСОБА_4 пояснив, що увійшов у довіру до потерпілого, узяв у нього гроші нібито прокрутити їх по компютерній програмі та розділити отриманий прибуток, однак насправді гроші він поставив на тоталізатор та програв, і розрахуватись з потерпілим не має можливості. ОСОБА_4 давав пояснення добровільно, ніякого тиску з боку працівників міліції до нього не застосовувалось.

Крім показань ОСОБА_4 у ході досудового слідства щодо визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинах, показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні, а саме:

- протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4О.(т.1 а.с.30-31), відповідно до якого ОСОБА_4 підтвердив свої показання в якості підозрюваного від 06.01.2011 року;

- протоколом виїмки та огляду від 15.01.2011 року(т.1 а.с.36), відповідно до якого у ОСОБА_1 вилучено розписки ОСОБА_4;

- протоколом виїмки та огляду від 15.01.2011 року(т.1 а.с.41), відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено роздруківки з персонального компютера ОСОБА_1, роздруківки з рахунку Приватбанку та з мобільного телефону ОСОБА_1;

- речовими доказами: розписками(т.1 а.с.37-39), роздруківками з персонального компютера ОСОБА_1, з рахунку Приватбанку та з мобільного телефону ОСОБА_1О.(т.1 а.с.42-107).

За наслідками перевірки показань ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього незаконних заходів працівниками міліції, прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників міліції на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання підсудного ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що він не мав умислу на заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_1, доводи захисника підсудного про те, що обвинувачення підсудному не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, що підсудний не мав умислу на заволодіння коштами потерпілого, суд приходить до висновку, що обвинувачення підсудному знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що показання підсудного у судовому засіданні про те, що він не мав умислу на заволодіння грошима потерпілого, є неправдивими, на підставі яких підсудний робить спробу уникнути саме кримінальної відповідальності за злочини, які йому інкриміновані. Навпаки, суд показання підсудного у ході досудового слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого(т.1 а.с.29-30, 121-122), вважає достовірними та обєктивними, такими, що підтверджують предявлене йому обвинувачення, так як вони узгоджуються з іншими доказами, що досліджені у судовому засіданні. При цьому суд враховує, що вони є логічними, за своїм змістом не суперечать його початковим поясненням(т.1 а.с.12), а також повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, які є послідовними. Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зміст цих показань, або вказували на отримання їх слідчим у незаконний спосіб, у судовому засіданні не встановлено, і підсудним не наведено. Крім цього, суд вважає, що не встановлено у судовому засіданні і обставин, які б перешкоджали у ході вказаних допитів надати підсудному показання, аналогічні його показанням у судовому засіданні, враховуючи при цьому і той факт, що підсудний має юридичну освіту. За таких обставин, вказані показання підсудного ОСОБА_4 у ході досудового слідства, суд покладає в основу обвинувачення, і вважає, що вони повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, свідків, даними, що містяться у протоколах: очної ставки, виїмки та огляду, речових доказах, і які у своїй сукупності підтверджують предявлене підсудному обвинувачення та спростовують показання підсудного у судовому засіданні та доводи його захисника. Враховуючи викладене, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), та ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190, ч.1 ст.190 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи: спосіб вчинення злочинів, кількість епізодів вчинених злочинів, суми грошових коштів, якими заволодів підсудний, наявність цивільного позову по справі, і що шкода заподіяна злочинами відшкодована на незначну суму, що потерпілий погодився з прокурором щодо призначення міри покарання підсудному, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту підсудного, його стан здоровя, відповідно до даних, що містяться у справі та документів, наданих його захисником, даних про його трудову діяльність, формально позитивну характеристику за місцем проживання підсудного, позитивну характеристику за місцем попередньої роботи, що він не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання підсудному, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений підсудним більш тяжкий злочин, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши йому мінімальний іспитовий строк, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів. У звязку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_1 по справі щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди, враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, обґрунтований, визнається підсудним, і з врахуванням відшкодування коштів підсудним, підлягає задоволенню частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: розписки ОСОБА_4В.(т.1 а.с.37-39), документи(т.1 а.с.42-107), - необхідно залишити на зберігання у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді одного року чотирьох місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді одного року чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обовязки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації у органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4, до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 12 400 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: розписки ОСОБА_4В.(т.1 а.с.37-39), документи(т.1 а.с.42-107), - залишити на зберігання у справі.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: І.А.Мурашко