Справа № 1-238/12
Вирок

іменем України

13.03.2012

Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Тарасенко Н.В.

при секретарі - Здрак Г.Л.

з участю прокурора - Кенюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 02.10.2000 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 101, ст. 102, ст. 42 КК України (в редакцій 1960 року) до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 10.03.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 16.09.2005 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі, звільнився 01.06.2010 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину , передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2010 року відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд на один рік шість місяців зі встановленням наступних обмежень: проходити реєстрацію в територіальних органах внутрішніх справ кожного вівторка кожного місяця; заборона виїзду по службовим чи особистим справам за межі району без дозволу ОВС; заборона залишати своє місце проживання з 21 години до 05 години наступного дня, про що ОСОБА_1 було оголошено та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак ОСОБА_1, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, діючи умисно до ОВС у визначений строк не прибув без поважних причин, на облік став 14 липня 2010 року, 30 вересня 2010 року, 29 жовтня 2010 року, 02 грудня 2010 року, 04 січня 2011 року, 12 лютого 2011 року самовільно залишив місце свого проживання, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що відносно нього після звільнення з місць позбавлення волі було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік 6 місяців та встановлені обмеження у виді заборони залишати місце проживання з 21 год. до 05 год., заборони виїжджати за межі свого району без відповідного дозволу органів внутрішніх справ, ходити на реєстрацію у відділ міліції кожного вівторка кожного четверга. Постанова про встановлення адміністративного нагляду йому була оголошена, він був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Однак приблизно через місяць після звільнення він покинув місце свого проживання: квартиру ІНФОРМАЦІЯ_5, кілька місяців проживав у будинку бабусі в с. Тополі Драбівського району Черкаської області, потім проживав в різних місцях, дільничного інспектора про зміну місця проживання не повідомляв. Після порушення кримінальної справи він постійно проживає за місцем реєстрації.

Винність підсудного ОСОБА_1 в скоєному злочині, крім визнання ним своєї вини також підтверджується зібраними по справі доказами:

- показами свідка ОСОБА_1 даними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні (а.с. 61) про те, що його син ОСОБА_1 звільнився з місць позбавлення волі в червні 2010 року, відносно нього було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік шість місяців, після звільнення син через деякий час залишив місце свого проживання, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_6, до них додому кілька разів приходив дільничний та перевіряв чи є син, однак той був відсутній, про що складались відповідні акти;

- постановою Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2010 р. про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на один рік шість місяців (а.с. 16);

- актами перевірки місця проживання ОСОБА_1, а саме квартири АДРЕСА_1, від 30.09.2010 року, 29.10.2010 року, 02.12.2010 року, 04.01.2011 року, 12.02.2011 року, згідно яких ОСОБА_1 за місцем проживання був відсутній (а.с. 26, 29, 36, 41, 46).

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, оскільки він самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу, який раніше неодноразово судимий, працює не офіційно, за місцем відбування покарання в Березанській виправній колонії характеризується негативно, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття в скоєному. Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд, відповідно до ст.67 КК України, визнає рецидив злочину.

Приймаючи до уваги викладене, тяжкість злочину, дані про особу, обставини справи, суд призначає покарання підсудному ОСОБА_1 у виді арешту, яке є достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з часу затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 залишити без змін- підписка про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя