Справа № 1-156
ВИРОК

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2008
року Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Коваля Ф.І.

при секретарі Демчишиній Н.Г.

з участю прокурора Паламарчук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Розсохи
Деражнянського району Хмельницької області, українця, громадянина України,
освіта повна вища, не одруженого, працюючого в відкритому акціонерному
товаристві по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз”, жителя АДРЕСА_1 на
підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ст. 122 ч.1 КК України, -

встановив:

10 серпня 2008 року біля 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 в приміщенні
бару „Мрія” в с. Зяньківці Деражнянського району наніс удар кулаком в обличчя
потерпілому ОСОБА_2., умисно заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді
переломів нижньої щелепи справа в області кута, зліва в області тіла нижньої
щелепи, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних
ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і показав, що 10 серпня 2008
року в нічний час він увійшов до приміщення бару в с. Зяньківці і, коли через
деякий час вийшов звідти на вулицю, виявив подряпини на поверхні кузова
належного йому автомобіля. Під час з'ясування осіб, котрі могли бути причетними
до заподіяння підсудному шкоди, йому було повідомлено, що біля автомобіля
проходив потерпілий ОСОБА_2. Відтак у приміщенні бару він побачив потерпілого
і, наблизившись до нього, наніс йому удар кулаком в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_2. дав показання, аналогічні за своєю суттю з
показаннями підсудного щодо обставин заподіяння
йому тілесних ушкоджень.

Наведені обставин ніким та нічим не оспорюються.

Сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного немає.

Тому суд вважає винність підсудного доведеною повністю.

Судом кваліфікуються дії підсудного за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121
цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом'якшують та обтяжують
його покарання.

Підсудний раніше судимий, проте судимість його погашена. Він скоїв злочин,
який класифікується як злочин середньої тяжкості.

За місцем проживання та роботи підсудний характеризуються позитивно. Він
щиро кається у скоєному, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну йому
шкоду, що пом'якшує його покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, судом не встановлено.

Приймається судом до уваги і позиція потерпілого ОСОБА_2., котрий не
наполягає на суворому покаранні підсудного.

В судовому засіданні підсудний заявив клопотання про звільнення його від
кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому
колективу відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
„Хмельницькгаз”, подавши відповідне клопотання трудового колективу. Вирішуючи
клопотання, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 47 КК України підлягає
звільненню від кримінальної відповідальності особа, яка вперше вчинила злочин
невеликої або середньої тяжкості. Однак судом з'ясовано, що підсудний раніше
вчиняв злочин. Так, в матеріалах справи наявна копія вироку Деражнянського
районного суду від 21 січня 2003 року, згідно з яким його було засуджено за ст.
358 ч.3 КК України до покарання у виді штрафу. Враховуючи наведене, підсудний
не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з передачею його на
поруки колективу за місцем роботи.

Виходячи із сукупності всіх обставин, за яких вчинене злочинне діяння, суд
приходить до висновку про доцільність призначення підсудному покарання у виді
обмеження волі зі звільненням від відбування такого покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити
йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік та
зобов'язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1. до набрання вироком законної
сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької
області через районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Коваль
Ф.І.