Справа № 148/1269/15-к
В И Р О К

Іменем України

22 червня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Тульчині обвинувальний акт із угодою про примирення по кримінальному провадженню № 0000360 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 18.05.2015 року біля 10.00 год. в смт. Кирнасівка Тульчинського району прийшов на неохороняєму територію СТОВ «Кряж» по провулку Колгоспному, 1, де в кабіні автомобіля «ЗИЛ-130» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 помітив різне майно і в нього виник умисел на його крадіжку. З цією метою ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна та впевнившись, що нікого не має і його злочинні дії ніхто не бачить, підійшов до автомобіля та через дверний пройом кабіни, шляхом вільного доступу, таємно викрав два дзеркала заднього виду від автомобіля «ЗИЛ-130» по ціні згідно накладної № 41 від 3.06.2015 року, виданої ФОП ОСОБА_6 80 гр. за 1 дзеркало на суму 160 гривень, одне дзеркало заднього виду від автомобіля ВАЗ-2106, вартістю згідно накладної від 3.06.2015 року, виданої ПП ОСОБА_7 - 45 гривень, шпатель вартістю згідно товарного чеку від 3.06.2015 року, виданого ФОП ОСОБА_8 25 гривень, два шліфовочні бруски по ціні згідно накладної від 03.06.2015 року, виданої ФОП ОСОБА_9 135 грн. за один брусок, на суму 270 гривень та молоток вартістю згідно товарного чеку від 04.06.2015 року, виданого ФОП ОСОБА_8 110 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 610 гривень.

Після чого викрадені речі ОСОБА_4 виніс з території СТОВ «Кряж» смт. Кирнасівка на провулок Колгоспний, тобто мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, однак був затриманий власником викраденого майна ОСОБА_5 та викрадене майно було вилучене працівниками міліції.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

05.06.2015 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_4 з іншого боку уклали угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом була направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік. Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 05.06.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання в виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік.

Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

Речові докази: два дзеркала заднього виду від автомобіля «ЗИЛ-130», дзеркало заднього виду від автомобіля ВАЗ 2106, молоток, шпатель та два шліфовочних бруски, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: