Справа № 752/3764/15-к
Провадження №: 1-кп/752/360/15
підготовчого судового засідання
30.07.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, студента Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, працюючого на посаді майстра копіювально-друкованих форм в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
представника Служби у справах дітей ОСОБА_6
представника ВКМСД Голосіївського РУ ГУ м. Києва ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_3
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_3
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду та просила долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження.
Захисник заперечив з приводу призначення провадження до судового розгляду, та проси повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки під час вручення обвинувального акту його неповнолітньому підзахисному було порушено його право на захист.
Обвинувачений та законний представник підтримали думку захисника.
Інші учасники процесу підтримали думку прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що 24.11.2014 року приблизно о 16 год. 20 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176 скоїв повторне таємне викрадення майна, яке належить ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» матеріального збитку на суму 315, 80 грн.
Далі, як вбачається із тексту обвинувального акту, на основі встановлених фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна.
Однак, при дослідженні даного обвинувального акту судом було встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у ньому викладені не повно, а саме не вказана кількість, вартість та найменування кожного предмету викраденого майна та не описано яким чином ОСОБА_3 скоїв повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ».
Крім того, з фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не вбачається в чому саме полягала повторність вчинення даного кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим не відповідають викладеному в даному обвинувальному акті формулюванню обвинувачення.
Відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
З матеріалів обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за та реєстру матеріалів досудового розслідування долученого до нього відповідо до вимог ст. 291 КПК України вбачається, що захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 є адвокат ОСОБА_9 .
Однак, з розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, яка долучена до обвинувального акту вбачається, що 24.02.2015 року вищевказаний обвинувальний акт з додатками до нього отримав захисник ОСОБА_10 , що на думку суду є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства та права на захист неповнолітнього обвинуваченого, оскільки адвокат ОСОБА_10 в подальшому не здійснював захист неповнолітнього ОСОБА_3 , а відповідно до вимог ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальних провадженнях щодо неповнолітніх.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Однак, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України долучений до обвинувального акту, не зазначено таке процесуальне рішення як складання обвинувального акту.
З урахуванням наведеного, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: в ньому вказаний не повний виклад фактичних обставин події кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, грубе порушення права на захист неповнолітнього обвинуваченого та враховуючи усі перераховані вище недоліки у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
У зв`язку з чим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314-317 КПК України, суд
Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.
Суддя