Справа № 339/183/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000263 щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє 23.04.2015 року Болехівським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 3-місяців арешту, згідно ст.89 КК України судимість не погашена,

за ч.2 ст.185 КК України ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи засудженим Болехівським міським судом 10.12.2008року за ч.3 ст.185 КК до 3 років позбавлення волі, 23.04.2015року до 3 місяців арешту за ч.2 ст.185 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин при таких обставинах.

На початку березня 2015 року обвинувачений, перебуваючи біля приміщення недобудованого комплексу «Дитячого садка» по вул.Д.Галицького,39 в м.Болехів близько 17год. шляхом вільного доступу підійшов до вікон, що знаходяться на першому поверсі зазначеної будівлі, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, за допомогою сили рук, демонтував та таємно викрав дві металеві решітки розмірами 150х150 см кожна. Своїми діями які виразились у таємному викраденні чужого майна заподіяв виконавчому комітету Болехівської міської ради матеріальну шкоду на загальну суму 1105 грн.

ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та пояснив, що крадіжку вчинив через те, що немав засобів до існування. Перебуваючи на початку березня 2015 року близько 17 год . біля недобудованого комплексу "Дитячий садок" з метою особистого збагачення вирішив вчинити крадіжку двох металевих решіток. Власноручно демонтував за допомогою рук та викрав зазначені решітки, а потім їх заховав з метою продажу. При цьому зазначив, що цю крадіжку він вчинив вдруге з території садочку, першу крадіжку, за яку засуджений, він вчинив в двадцятих числах лютого 2015року. Він не встиг реалізувати викрадене, оскільки зізнався працівникам міліції у вчиненому та добровільно видав викрадені решітки. На даний час усвідомив неправомірність своїх дій , у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Представник потерпілого Болехівської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає, збитки відшкодовано, обвинуваченого суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюється.

Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, а також обставини справи, що пом`якшують йому відповідальність та позицію представника потерпілого не призначати суворого покарання обвинуваченому .

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не знаходиться, посередньо характеризується, у відповідності до вимог ст. 89 КК є особою, судимість якого непогашена, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і був засуджений за вчинення аналогічного злочину, не зайнятий корисним ділом, проявляє схильність до протиправної поведінки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до переконання, що його виправлення можливо тільки в умовах тимчасової ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_4 осудив свій вчинок та, не оспорюючи фактичні обставини справи, щиро покаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки.

Обставин, які б обтяжували йому покарання, відсутні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 23 квітня 2015 року Болехівським міським судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту за вчинення злочину 24 лютого 2015року. Злочин, за який обвинувачується ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні вчинений ним на початку березня 2015року.

Тому при призначенні покарання необхідно застосувати правила ч.4 ст. 70 КК України, де зазначено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то в цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Речові докази дві металеві решітки розмірами 150х150 см кожна підлягають поверненню Болехівській міській раді так, як їй належать відповідно до ст.100 КПК .

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у виді три місяці арешту, призначеного за попереднім вироком від 23 квітня 2015року більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 ( чотири) місяці арешту , зарахувавши у строк відбування призначеного покарання перебування його під вартою за попереднім вироком з 23 квітня 2015року .

Речові докази - дві металеві решітки розмірами 150х150 см кожна, як передані на збереження в.о. начальника Болехівського ККП ОСОБА_6 - повернути власнику Болехівській міській раді.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1