Провадження № 11-сс/780/361/14 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 01.09.2014

УХВАЛА
Іменем України
01 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
секретаря судових засідань ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора Білоцерківського району Київської області ОСОБА_10 від 09 липня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
14 серпня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову прокурора Білоцерківського району Київської області ОСОБА_10 від 09 липня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, на підставі п.8 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження прокурор повністю дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та обґрунтовано закрив кримінальне провадження за відсутністю згоди Республіки Білорусь на видачу ОСОБА_7 за діяння, передбачене ч.2 ст.366 КК України.
Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2014 року скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову ухвалу, якою постанову прокурора про закриття кримінального провадження скасувати. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України він не вчиняв та згоди на закриття кримінального провадження на підставі п.8 ч.1 ст.284 КПК України не давав, а тому закривши кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, прокурор фактично у позасудовий спосіб визнав його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України та позбавив апелянта можливості довести свою невинуватість у його вчиненні. При цьому, апелянт посилається на докази, які на його думку підтверджують невинуватість у вчиненні зазначеного злочину.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а подану апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляції та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
09 липня 2014 року постановою прокурора Білоцерківського району Київської області ОСОБА_10 кримінальне провадження №0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України відносно ОСОБА_7 , закрито на підставі п.8 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю згоди Республіки Білорусь на видачу ОСОБА_7 за діяння, передбачене цією статтею.
Своє рішення прокурор мотивував тим, що 11 грудня 2012 року слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України стосовно ОСОБА_7
13 грудня 2012 року досудове слідство по даному кримінальному провадженню зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_7 .
08 лютого 2014 року ОСОБА_7 було видано Республікою Білорусь за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. При цьому зазначено, що ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України вчинив у 2008 році, у зв`язку з чим притягнення останнього до кримінальної відповідальності не можливе, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.83 Кримінального судочинства Республіки Білорусь, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за цією статтею складає два роки з моменту вчинення кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у матеріалах провадження доказами у їх сукупності, які перевірялися слідчим суддею під час судового розгляду.
З журналу судового засідання та оскаржуваної ухвали вбачається, що доводи, наведені в скарзі ОСОБА_7 належним чином перевірялись слідчим суддею при її розгляді. При цьому, слідчим суддею було заслухано особу, яка подала скаргу, її захисника, прокурора, досліджено матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000699, а також з`ясовані інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення скарги, в тому числі і ті, на неврахування яких посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , та які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Відповідно до статті 576 КК України, видана в Україну особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності лише за ті злочини, за які здійснена її видача (екстрадиція). Обмеження, висловлені компетентним органом іноземної держави під час прийняття рішення про видачу особи в Україну, є обов`язковими при прийнятті відповідних процесуальних рішень.
Згідно п.8 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Таким чином, на переконання колегії суддів, в даному випадку прокурором правильно застосовано імперативну норму кримінального процесуального закону та закрито кримінальне провадження за ч.2 ст.366 КК України, так як Республікою Білорусь не надано згоди на притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вказаним злочином.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 та підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_11 на постанову прокурора Білоцерківського району в Київській області від 09 липня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, на підставі п.8 ч.1 ст.284 КПК України залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5