Справа №635/2634/15-к
Провадження № 1-в/635/211/2015
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14 квітня 2015 року Харківський районний суд Харківської області:

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Темнівської виправної колонії УДпСУ в Харківській області (№ 100) ОСОБА_4 ,

розглянувши у виїзному судовому засіданні в с. Темнівка Харківського району Харківської області клопотання ОСОБА_5 , 1972 року народження, громадянина України, з середньою освітою, судимого: 09.11.2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ст.ст. 307 ч.1,307 ч.2, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з іспитовим строком на 3 роки;

11 квітня 2013 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ст..ст. 185 ч.1, 71 ч.1, 71 ч.4, 72 ч.4, 78 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

про звільнення від покарання за хворобою,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв"язку з хворобою.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив суд прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання за хворобою в порядку, визначеному ч.2 ст. 84 КК України.

Пояснив, що він страждає діабетом, церозом печінки, є інвалідом третьої групи.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника Темнівської виправної колонії УДпСУ в Харківській області (№ 100), які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши подані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" №8 від 28 вересня 1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 18.01.2000 N 3/6 (далі Перелік захворювань).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

В розумінні ст.ст. 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається із диспозиції вищевказаних статей, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, являється висновок лікарської комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема, медичної документації. Тобто, без надання вказаної документації, суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Крім того, у разі проведення такого засідання та прийняття рішення про можливість звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання через хворобу, адміністрація установи УДПСУ, за власною ініціативою надсилає на адресу суду загальної юрисдикції (згідно положень ст.ст.537-539 КПК України) відповідне клопотання, для подальшого вирішення питання, згідно чинного законодавства.

Згідно довідки до акту огляду медоко-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 062829 від 27 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано інвалідом ІІІ групи строком на 1 рік, до 01 березня 2016 року.

Засуджений ОСОБА_5 06 березня 2015 року вбув із Софіївської виправної колонії управління ДПтС України у Дніпропетровській області (№ 45) для подальшого відбуття покарання до Темнівської виправної колонії управління ДПтС України в Харківській області (№ 100).

Судом встановлено, що засуджений не проходив експертизу у спеціальній лікарській установі та не звертався до адміністрації установи з цього питання.

Таким чином, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 , щодо звільнення його від відбування покарання за хворобою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, ст. 84 КК України, ст. 154 КВК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1