Справа
№ 175/1339/13-к
Вирок

Іменем України

07 червня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці
Я.С.,

за участю прокурора Ключко
М.Л.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника обвинуваченого ОСОБА_2,

захисника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0000514 відносно

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця с. Антонівка
Солонянського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, пенсіонера,
зареєстрованогопо АДРЕСА_1,
проживаючого по АДРЕСА_2 раніше не
судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

27.12.2012 року, близько 07.00 годин, ОСОБА_4,
керуючи технічно справним автомобілем
«ІЖ-2715» державний номерний знак НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_5, на підставі
технічного паспорту НОМЕР_2, рухався по
автодорозі
«Дніпропетровськ-Олександрівка» зі
сторони села Одінковка в напрямку села
Олександрівка, зі швидкістю близько 50
км на годину, в правому ряду руху.

В дорозі, ОСОБА_4, при зміні напрямку
руху автомобіля, не переконався, що це
буде безпечним, виїхав на полосу
зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Фіат-Уно»,
державний номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_1, який належить
ОСОБА_6, який рухався на зустріч. При
зіткненні потерпілому ОСОБА_1
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді: забійної рани в
тімяно-потиличній частині по центру,
закритого перелому дна верблюжної
западини ліворуч, без зміщення уламків,
які відносяться згідно висновку
судово-медичної експертизи № 885-е до
середньої тяжкості, що зумовило
тривалий розлад здоров'я, строком понад
три тижні.

Порушення Правил безпеки дорожнього
руху виражається в тому, що ОСОБА_4,
керуючи автомобілем, порушив вимоги
п.п.1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху
України, які свідчать:

П.1.3 - „Учасники дорожнього руху
зобов'язані знати й неухильно
виконувати вимоги цих Правил, а також
бути взаємно ввічливими",

П.1.5 - „Дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків,

П.10.1 - „Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху", невиконання яких
знаходиться в причинному зв'язку з
наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_4 провину у вчиненні злочину при
викладених обставинах визнав повністю
і підтвердив, що 27.12.2012 року, близько 07.00
години, керуючи автомобілем «ІЖ-2715»
державний номерний знак НОМЕР_1,
рухався по автодорозі
«Дніпропетровськ-Олександрівка» зі
сторони села Одінковка в напрямку села
Олександрівка, зі швидкістю близько 50
км на годину, в правому ряду руху, при
зміні напрямку руху автомобіля, не
переконався, що це буде безпечним,
виїхав на полосу зустрічного руху, та
здійснив зіткнення з автомобілем
«Фіат-Уно» державний номерний знак
НОМЕР_3, який рухався на зустріч.

Щиросердно каявся і просив суворо не
карати.

Цивільний позов потерпілого
ОСОБА_1 про стягнення з нього моральної
та матеріальної шкоди у сумі 65550, 21
гривень він визнає частково, вважає, що
сума позову дуже велика, яку він не
зможе сплатити потерпілому у зв'язку з
тим, що він пенсіонер і має хвору
дружину.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні
свій цивільний позов підтримав
повністю, просив суд стягнути з
обвинуваченого моральну шкоду у сумі
50000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 15550,
21 грн., оскільки йому були заподіяні
моральні і фізичні страждання, фізична
біль, переживання, та він знаходився на
тривалому лікуванні,

Вина ОСОБА_4 у вчинені
вказаних судом діянь підтверджується
наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який в
судовому засіданні пояснив, що 27.12.2012
року рухаючись по автодорозі в
напрямку м. Дніпропетровська із с.
Олександрівка Дніпропетровського
району Дніпропетровської області
керуючи технічно справним автомобілем
«Фіат-Уно», державний номерний знак
НОМЕР_3, в правому ряді руху зі
швидкістю 60 км на годину, на шляху
прямування рухався зустрічний
транспорт, несподівано із зустрічної
смуги руху виїхав автомобіль «ІЖ-2715»,
застосовуючи заходи гальмування
відчув удар і відбулося зіткнення
транспортних засобів. В наслідок чого
отримано тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_7, яка в
судовому засіданні пояснила, що 27.12.2012
року рухались на автомобілі «Фіат-Уно»,
державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням її чоловіка ОСОБА_1 в
правому ряді руху зі швидкістю 60 км на
годину по автодорозі в напрямку м.
Дніпропетровська із с.
Олександрівка Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, на
шляху прямування рухався зустрічний
транспорт, несподівано із зустрічної
смуги руху виїхав автомобіль «ІЖ-2715»,
ОСОБА_1 були застосовані заходи
гальмування але уникнути зіткнення
транспортних засобів не вдалося. В
наслідок чого отримано тілесні
ушкодження.

Письмовими доказами - матеріалами
кримінального провадження:

- Протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце в селі Олександрівка
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, від 27.12.2012
року, фототаблицею до нього та схемою
ДТП (а.с. 5-17).

- Висновком автотоварознавчої
експертизи № 12/13 від 23.01.2013 року,
автомобіля «Фіат-Уно» державний
номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 29-44)., додатком
№ 1, № 2 та фото додатком до висновку №
12/13 огляду транспортного засобу від
17.01.2013 року (а.с. 45-77).,

- Висновком автотехнічної
експертизи №70/27-62 від 30.01.2013 року (а.с.
95-96).,

- Висновком судово-медичної
експертизи № 591/Е від 12.02.2013 року, згідно
якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепо-мозкової травми, струсу
головного мозку, забійної рани
слизової оболонки верхньої губи,
глибоких саден на шкірі під нижньою
губою ліворуч, у лівого кута роту та на
лівій щоці, що відносяться до легких
тілесних ушкоджень, як такі, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, тривалістю понад 6 діб, але не
більше, як три тижні(21 день) (а.с. 101-103 ).

- Висновком судово-медичної
експертизи № 636/Е від 14.02.2013 року, згідно
якого у ОСОБА_1 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді забійної рани в
тім'яно-потилочній частині по центру,
що відносяться до легких тілесних
ушкоджень, як такі, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я,
тривалістю понад 6 діб, але не більше, як
три тижні (21 день) (а.с. 107-109).

- Висновком судово-медичної
експертизи № 885/Е від 04.02.2013 року, згідно
якого у ОСОБА_1 виявлені тілесні
ушкодження відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості, що зумовило
тривалий розлад здоров'я, строком понад
3 тижні (більше, як 21 день)(а.с. 118-119).

Оцінивши у сукупності надані по
кримінальному провадженню докази,
досліджені у судовому засіданні, суд
дійшов висновку про повне
підтвердження вини обвинуваченого
ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом
діянь, і в його порушенні Правил
безпеки дорожнього руху, що спричинило
потерпілому тілесні ушкодження
середньої тяжкості та кваліфікує за ч.1
ст.286 КК України.

При визначенні виду та міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
справи та особу ОСОБА_4, - раніше не
судимий, вперше притягується до
кримінальної відповідальності,
пенсіонер, частково відшкодував шкоду
в сумі 1200 грн, за місцем проживання
характеризується задовільно, на обліку
у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого, суд визнає щире каяття
та повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують його покарання,
суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_4, вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, який вчинив
невеликої тяжкості злочин, а також
думки представника державного
обвинувачення про вид і міру покарання,
суд вважає за необхідне призначити
покарання у вигляді штрафу, вважаючи,
що таке покарання буде достатнім для
виправлення обвинуваченого та
попередження нових злочинів.

Обговорюючи питання про додаткове
покарання, суд, з урахуванням всіх
наявних у справі даних, вважає за
необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове
покарання у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами,
оскільки від його, хоча і необережних
дій, потерпілому заподіяно шкоду
здоров'ю.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку спеціаліста
автотоварознавця ОСОБА_8 №12/13 від
23.01.2013 року вартість матеріальної
шкоди, завданої внаслідок пошкодження
автомобіля «Фіан уно» д/н НОМЕР_3
складає 13220 грн. 21 коп. і дорівнює його
ринкової вартості. Доводи
обвинуваченого щодо відсутності у
ОСОБА_1 матеріального права на
відшкодування завданої шкоди є
необґрунтованими, оскільки положення
щодо захисту права власності
поширюється також на особу, яка хоч і не
є власником, але володіє майном на
відповідній правовій підставі (п.9
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» №6 від 27 березня
1992 року).

Разом з цим, цивільна відповідальність
обвинуваченого ОСОБА_4 на момент ДТП
була застрахована відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/5868593 ПРАТ СК «Провідна», а
забезпеченим транспортним засобом був
зазначений вище автомобіль «ІЖ-2715»
державний номерний знак НОМЕР_1, (а.с. 159).
Даним полісом встановлено ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну здоров'ю потерпілого у
розмірі 100 000 грн. та майну потерпілого
50 000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Правовідносини в сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів врегульовані
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», що спрямований
на забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Відповідно до пункту 22.3 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» потерпілому відшкодовується
також моральна шкода, передбачена
пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5 відсотків
ліміту визначеного у пункті 9.3 статті
9 цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєні дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини другої
статті 23 статті ЦК України, таке
відшкодування у розмірі, визначеному
судом, здійснює особа, яку визнано
винною у скоєні дорожньо-транспортної
пригоди.

Враховуючи, що розмір завданої
потерпілому матеріальної шкоди, не
перевищує встановлений договором та
законом ліміт відповідальності ПРАТ СК
«Провідна» і сторони кримінального
провадження із заявами про здійснення
страхових виплат до страховика не
звертались, суд не знаходить підстав
для стягнення відповідних сум з
обвинуваченого ОСОБА_4

Позовні вимоги заявлені до ПРАТ СК
«Провідна» суд вважає передчасними з
огляду на наведені вище підстави та
такими що не можуть бути задоволеними у
вказаному провадженні з огляду на те,
що страхова компанія являється
неналежним відповідачем по даному
цивільному позову.

Вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди суд вважає
обґрунтованими, оскільки він зазнав
душевних страждань внаслідок
пошкодження його здоров'я. Згідно ст. 23
цК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
нанесеної в результаті порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами і
доповненнями «Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при рішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її спричиненні. Суд
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт спричинення
позивачу моральних або фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин або якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі або в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду і з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру і об'єму страждань
(фізичних, душевних, психічних і тому
подібне), яких отримав позивач,
характер немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення і
тому подібне) і з урахуванням інших
обставин. Зокрема, враховуються стан
здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін в його життєвих і
виробничих відносинах, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час і зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд повинен виходити з принципів
законності, зваженості і
справедливості.

Таким чином суд бере до уваги, що
потерпілому ОСОБА_1 діями
обвинуваченого ОСОБА_4 нанесена
моральна шкода, яка полягає у
фізичному болі і стражданнях, які
потерпілий отримав у зв'язку з
пошкодженням здоров'я в результаті
дорожньо-транспортної події. При цьому
суд приймає характер і об'єм фізичних,
душевних і психічних страждань
потерпілого ОСОБА_1, заподіяних
протиправними діями обвинуваченого
ОСОБА_4

При цьому суд оцінює і
матеріальне положення обвинуваченого
ОСОБА_4, розумність заявленої
потерпілим суми з урахуванням реальної
можливості її виплати обвинуваченим,
виплату обвинуваченим в ході
досудового слідства суми 1200 грн.

Розглядаючи питання про суму моральної
шкоди, заявленої потерпілим, суд бере
до уваги, що злочини, передбачені ст.286
КК України відноситься до злочинів з
необережною формою вини.

При таких обставинах суд вважає, що
позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди в сумі
50000 грн. підлягають частковому
задоволенню в сумі 8000 грн., також
різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєні
дорожньо-транспортної пригоди, а з
урахуванням добровільної сплати
обвинуваченим потерпілому ОСОБА_1 1200
грн., суд доходить висновку, що
підлягає стягненню з обвинуваченого
становить сума моральної шкоди
становить 1800 грн.

Відповідно до п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року N 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», постановляючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватися за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно вирішує питання про
передачу цього майна після
відшкодування збитків потерпілому
особі, відповідальній за шкоду.

Враховуючі, що відновлювальна вартість
ремонту автомобіля «Фіан уно» д/н
НОМЕР_3 за висновком спеціаліста
автотоварознавця складає 94841 грн. 73 коп.
і відновлювати даний транспортний
засіб є економічно недоцільним, суд
зобов'язує потерпілого ОСОБА_1, після
повного відшкодування йому збитків
передати автомобіль обвинуваченому
ОСОБА_4

Цивільний позов заявлений прокурором
прокуратури Дніпропетровського району
в інтересах держави в особі КЗ
«Дніпропетровська обласна клінічна
лікарня імені І.І. Мечникова» про
відшкодування шкоди, завданої
злочином, суд вважає законними,
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню у повному обсязі, на
підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу
України.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК суд стягує
з обвинуваченого документально
підтверджені витрати на проведення
експертизи.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України піддати покаранню у вигляді
штрафу в розмірі 450
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто в розмірі 7650 (сім тисячі
шістсот п'ятдесят)грн. в дохід держави з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
(три) роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
потерпілого ОСОБА_1 1800 грн. моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь КЗ
«Дніпропетровська обласна клінічна
лікарня імені І.І. Мечникова» 15889 грн. 76
коп. в рахунок відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
ОСОБА_1 та постраждалої ОСОБА_7
(розрахунковий рахунок 0014 ГУДКСУ
в Дніпропетровській області КЕКВ22220
одержувач КЗ «Дніпропетровська
обласна клінічна лікарня імені І.І.
Мечникова», МФО 805012, ОКПО 01985423).

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_4 на
користь НДЕКЦ при ГУМВС України в
Дніпропетровській області 392,00 грн.
витрат на проведення експертизи
№70/27-62 від 29.01.2013 року (отримувач
платежу НДЕКЦ при ГУМВС України в
Дніпропетровській області м.
Дніпропетровськ вул. Короленка, 4а
рахунок 0050 в ГУДКСУ в
Дніпропетровській області, МФО 805012,
).

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя О.Л.
Воздвиженський