суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 5 липня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційним поданням заступника прокурора
Миколаївської області на вирок Первомайського
міськрайонного суду Миклаївської
області від 18 грудня 2006 року, яким
судимого 3 лютого 2005 року за ч.2,
України із застосуванням ст.69
2 роки позбавлення волі,
ст.75 КК України від
призначеного покарання
випробуванням, і встановлено
засуджено за ч.2
ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК України до
призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім
вироком від 3 лютого 2005 року та остаточно визначено 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від
відбування покарання звільнено з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 2
роки.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він,
проживаючи в м.Миколаєві, за обставин, встановлених судом вчинив і детально наведених у вироку,
вчинив незаконні дії у сфері обігу наркотичних засобів - придбав,зберігав і
перевозив наркотичний засіб (1кг.788 г. макової соломки), який був виявлений і
вилучений працівниками міліції 17 вересня 2005 року у м. Первомайську

В апеляційному порядку справа щодо
ОСОБА_1 не розглядалася.

У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування вироку щодо
ОСОБА_1, покликаючись на невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та
особі винного через м`якість призначеного покарання.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні такого слід відмовити.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
незаконних дій в сфері обігу наркотичних засобів та правильність кваліфікації
його дій за ч.2 ст.309 КК України грунтується на достатніх та допустимих
доказах, котрі ретельно досліджені в судовому засіданні, і такі висновки не
оспорюються у касаційному поданні прокурора.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно
є справедливим, відповідає вимогам ст.65 КК України. Місцевий суд врахував
характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який
повністю визнав свою винність, щиро розкаявся у скоєному, позитивно
характеризується, має на утриманні матір-пенсіонерку, яка потребує стороннього
догляду, і дійшов вірного висновку про можливість застосування до нього ст.75
КК України. При цьому колегія судді враховує також фактичні обставини справи,
те, що прокурор, який брав участь у розгляді справи місцевим судом, також просив
суд застосувати до ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст.75 КК України, і
чинним законодавством не заборонено застосування такого покарання до осіб, які
раніше звільнялися від покарання з випробовуванням. А отже, підстав для скасування вироку за м`якістю призначеного
ОСОБА_1 покарання, про що йдеться у
касаційному поданні, немає.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а:

у задоволенні
касаційного подання заступника прокурора
Миколаївської області на вирок
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 18 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

С у д
д і:

Коновалов В.М. Пивовар В.Ф. Скотар А.М.