Справа № 1-392/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2008 р. Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Гримут В.І.

при секретарі Тиводар Г.М.

з участю прокурора Дьолог Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
не одруженого, має середню освіту, громадянина України, раніше не судимого,
в злочині передбаченому ст. 286 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 липня
2008 р., приблизно о 5.40 год.,
підсудний ОСОБА_1 керуючи автомобілем “ІНФОРМАЦІЯ_1” № НОМЕР_1, на
автодорозі між населеними пунктами Н.Апша та Солотвино, у порушення п.п. 12.1,
19.3 Правил дорожнього руху не врахував дорожньої обстановки та не вибрав
безпечної швидкості руху, у темну пору доби на мокрому асфальті, при засліпленні
світлом зустрічного автомобіля не зупинив транспортний засіб, допустив його
виїзд на узбіччя, у наслідок чого автомобіль у стані некерованого заносу наїхав
на бетонну огорожу. У результаті цього зіткнення пасажири автомобіля ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В судовому засісданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні злочину визнав. Показав, що 27.07.2008 р. приблизно о 5.40
год., на своєму автомобілі «ІНФОРМАЦІЯ_2», разом зі своїми знайомими ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4., він рухався по
головній дорозі у напрямку смт. Солотвино. Швидкість руху його автомобіля
становила 100-120 кілометрів на годину. Під час проїзду залізничного переїзду
між селами Н.Апша та Солотвино його засліпило світло зустрічного автомобіля у зв'язку з чим він
виїхав на узбіччя, не справився з керуванням автомобіля і допустив наїзд на
бетонну огорожу розташованої там АЗС. Більше нічого не пам'ятає. З потерпілими
повністю розрахувався і просить його суворо не карати.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку,
що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена
повністю. Крім його особистого визнання це стверджується наступними доказами.

Так свідок ОСОБА_4. у судовому засіданні показав,
що критичного дня він попросив ОСОБА_1 підвезти його з села Н.Апша у с.
Солотвино. Дорога була мокрою. З якою швидкістю рухався автомобіль він сказати
не може, так як знаходився на задньому сидінні і був у нетверезому стані. На
залізничному переїзді їх осліпило світло зустрічного автомобіля, однак ОСОБА_1
пригальмувавши продовжував рух. Їхній автомобіль спочатку винесло на узбіччя, а
потім він вдарився в бетонний бордюр. Що було далі він не пам'ятає так як
втратив свідомість. /а.с. 53, 54/.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися. Надіслали суду заяви у яких просять
розглядати справу у їхній відсутності, претензій до ОСОБА_1. не мають. Під час
допиту на досудовому слідстві дали показання аналогічні показанням свідка
ОСОБА_4 (а.с. 94, 96).

Протоколом огляду місця події та схемою до нього стверджено, що ДТП мала
місце на ділянці дороги між селами Н.Апша та Солотвино біля АЗС «МАН». На місці
події знаходиться пошкоджений автомобіль «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 (а.с. 5-18).

З протоколу огляду автомобіля«ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 вбачається, що він має значні механічні
ушкодження / а.с. 21/.

Актами
судового - медичного дослідження та
висновками судової - медичної експертизи
за № № 602-605, 621-624 стверджено, що у потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
а також у підсудного ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості, у ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.
Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих предметів,
можливо при ударі у такі предмети у салоні автомобіля при перекиОСОБА_4 його в
момент ДТП, яке мало місце 27.07.2008 р. / а.с.26-33, 57, 61, 65, 69/.

Висновками судової автотехнічної експертизи № № 1346 та 1357 від 19.08.2008
р. стверджено, що гальмівна система та
система управління автомобіля «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 були у справному стані,
а умовою виникнення данної дорожньо-транспортної
пригоди, з технічної точки зору, стала обставина пов'язана з діями водія
автомобіля «ІНФОРМАЦІЯ_2», який під час
руху в умовах місця ДТП вибрав швидкість більшу за допустиму по умовах безпеки,
при якій не владнав з керуванням транспортним засобом, втратив керованість, в
результаті чого автомобіль у стані некерованого заносу винесло на праве узбіччя
де і сталося зіткнення із бетонною огорожею /а.с. 79-81, 86, 87/.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, які є
належними та допустимим і не суперечать один одному суд вважає, що наявні всі
підстави для того щоб зробити категоричний висновок про те, що дорожньо -
транспортна пригода в результаті якої потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали
тілесні ушкодження середньої тяжкості, сталася внаслідок порушення ОСОБА_1ом
правил дорожнього руху.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України по кваліфікуючій ознаці - порушення
правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи
міру покарання підсудному суд враховує обставини, які його пом'якшують :
характеризується позитивно, вину свою визнав, відшкодував потерпілим
матеріальну та моральну шкоду, вчинив злочин вперше, молодий за віком;
обставин, які обтяжують покарання суд не знайшов.

Враховуючи наведені пом'якшуючі обставини, особу
підсудного, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку після вчинення
злочину та відношення до потерпілих суд вважає за можливе призначити йому міру
покарання у вигляді штрафу без позбавлення права на керування транспортними
засобами.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у
вигляді штрафу в сумі від 200 до 500 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. Однак така міра покарання була введена в дію Законом України, який
набрав чинності у день його публікації, а злочин ОСОБА_1 вчинив 27.07.2008 р.,
тобто до прийняття цієї поправки до КК України. У відповідності до ч. 2 ст.4 КК
України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки
діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час
вчинення цього діяння. Тому суд вважає за необхідне застосувати до підсудного
ОСОБА_1 санкцію передбачену ч. 1 ст. 286 КК України, яка діяла до 18.10.2008 р.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України
суд,

З
А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши йому
покарання у вигляді штрафу в сумі одна тисяча п'ятсот гривень без
позбавленням права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1. залишити
попередній, підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: автомобіль «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1
залишити у ОСОБА_1.

На вирок може бути поОСОБА_4о апеляцію до апеляційного
суду Закарпатської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення через
Тячівський районний суд.

Головуючий: Гримут В.І.