Справа № 361/8626/13-к
Провадження № 1-кп/361/3/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 420 131 000 000 00137 від 11.08.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Чижівка Звенигородського району Черкаської області,громадянина України,

із вищою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей

працюючого,оперативним черговим-помічником начальника чергової частини

Києво - Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області,

зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого.

у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.

Конела Жашківського району Черкаської області, громадянина України, із

вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину

тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту, слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури області радником юстиції ОСОБА_13 встановлено, що старшим прокурором групи прокурорів оголошено підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Установлено, що 01.01.1999 ОСОБА_11 прийнятий на службу в міліцію, яка в Україні згідно ст. 1 Закону України «Про міліцію» є державним озброєним органом виконавчої влади, що захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

12.02.1999 ОСОБА_11 прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382.

27.01.2011 наказом заступника начальника ГУМВС України в Київській області № 117 о/с ОСОБА_11 призначений на посаду помічника начальника районного відділу оперативного чергового чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області.

Проходячи службу в підрозділах міліції, 30.04.2011 відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про міліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, ОСОБА_11 присвоєне чергове спеціальне звання підполковника міліції.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_11 як працівник міліції був представником державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами, у тому числі і підлеглими. При виконанні покладених на нього обов`язків ОСОБА_11 повинен керуватись тільки законом, діяти в його межах і підпорядковуватись своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатись в його законну діяльність. Ніхто не мав права покласти на ОСОБА_11 як працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_11 як працівник органу державної влади зобов`язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, на ОСОБА_11 як працівника міліції покладався обов`язок дотримуватись Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів, а також Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 цього ж Статуту на ОСОБА_11 покладався обов`язок дотримуватись службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, серед іншого, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників тощо.

Згідно ст. 2 Закону України "Про міліцію" на ОСОБА_11 як працівника міліції покладенні, серед іншого, завдання запобігати правопорушенням та припиняти їх.

У своїй службовій діяльності ОСОБА_11 відповідно до ст. 3 Закону України "Про міліцію" та прийнятої Присяги керувався принципами законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості тощо, а згідно ст. 5 цього ж закону - виконував свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом; ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не могли бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_11 як працівник міліції був зобов`язаний, серед іншого, виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішення слідчого судді, суду тощо.

Для реалізації покладених повноважень статтями 11, 12 та 14 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_11 як працівнику міліції надавались, серед іншого, права застосовувати до особи електронні засоби контролю в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України; входити безперешкодно у будь-який час доби до житла чи до іншого володіння особи, яка перебуває під домашнім арештом або адміністративним наглядом, з метою перевірки виконання встановлених судом обмежень; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, для складення протоколу або розгляду справи по суті, якщо ці питання не можуть бути вирішені на місці, - на строк до трьох годин тощо.

Безпосередні обов`язки ОСОБА_11 як помічника начальника районного відділу оперативного чергового чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, у тому числі при забезпеченні належного застосування електронних засобів контролю при здійсненні кримінального провадження, визначались Кримінальним процесуальним кодексом України, Положенням про порядок застосування електронних засобів контролю, затвердженим наказом МВС України від 09.08.2012 № 696 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за № 1503/21815 (далі Положення), Інструкцією з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженою наказом МВС України від 28.04.2009 N 181 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.08.209 за N 786/16802 (далі Інструкція № 181), Інструкцією з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженою наказом МВС України від 22.10.2012 № 940 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03.01.2013 за № 54/22586 (далі Інструкція № 940), а також функціональними обов`язками, затвердженими начальником Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області та зареєстрованими 10.01.2012 за № 86 вн, відповідно до яких на нього, серед іншого, покладено:

- організацію негайного реагування на події, повідомлення про які надійшли в чергову частину райвідділу міліції, з використанням сил добового наряду у складі слідчо-оперативної групи, оперативної групи, групи швидкого реагування та інших нарядів;

- цілодобовий контроль за використанням підозрюваним електронного засобу контролю (далі ЕКЗ), у тому числі щодо місця його знаходження, для чого надано право використовувати відповідні технічні засоби, автомобільний транспорт, а також сили реагування;

- ставити вимогу до підозрюваного, який порушує правила та порядок носіння електронного браслета або персонального трекера, про припинення дій, що перешкоджають здійсненню його зобов`язань;

- виносити на місці усне попередження особам, які допустили порушення щодо порядку носіння електронного браслета або персонального трекера, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань;

- повідомити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Функціональними обов`язками ОСОБА_11 визначена його відповідальність за контроль та організацію роботи чергової частини райвідділу під час чергування тощо.

Отже, зважаючи на обсяг своїх повноважень, визначених Конституцією України, Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, прийнятою Присягою, Положенням, Інструкціями № № 181, 940 та функціональними обов`язками, ОСОБА_11 на час вчинення злочину був особою, яка постійно здійснювала функції представника влади та обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто був службовою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_11 як працівник міліції у межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Незважаючи на свій обов`язок служити закону, бути відданим народові України, суворо дотримуватись Конституції та чинного законодавства України, у тому числі і нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, виконувати Присягу, ОСОБА_11 08.08.2013 не виконав та неналежно виконав свої службові обов`язків через несумлінне ставлення до них, тобто без належного дотримання нормативно-правових актів, якими регламентуються робота уповноваженого органу при застосуванні електронних засобів контролю, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 23.01.2013 наказом начальника Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області № 9 ОСОБА_11 , серед інших, визначено відповідальним за використання електронних засобів контролю (далі ЕЗК).

Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Київській області "Про створення тимчасових зон моніторингу із забезпечення електронного контролю за місцезнаходженням підозрюваного (обвинуваченого)" № 175 від 14.03.2013 на території Київської області створено 3 тимчасові зони моніторингу із забезпечення електронного контролю за місцем знаходження підозрюваного, до якого застосовано ЕЗК. Одна з таких зон створена у Києво-Святошинському РВ ГУМВС України в Київській області і м. Ірпінь включений в територію її обслуговування.

01.08.2013 Печерський районний суд м. Києва застосував до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000467 за ч. 4 ст. 368 КК України ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Згідно ухвали суду підозрюваному ОСОБА_14 заборонено цілодобово залишати зареєстроване місце його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням відвідування та перебування у лікувальних закладах м. Києва та м. Ірпеня Київської області, а також для участі у процесуальних діях в кримінальному провадженні № 0000467.

07.08.2013 з метою забезпечення виконання умов запобіжного заходу до руки підозрюваного ОСОБА_14 за місцем його реєстрації закріплений електронний пристрій, виконаний у вигляді браслета (далі електронний браслет), з метою його дистанційної ідентифікації та відстеження місцезнаходження, який призначений для носіння на тілі і захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізує про спробу особи здійснити такі дії. Крім того, підозрюваному ОСОБА_14 вручено мобільний контрольний пристрій - електронний пристрій, призначений для носіння спільно з електронним браслетом з метою відстежування його місцезнаходження за допомогою глобальних навігаційних супутникових систем GPS/ГЛОНАСС.

08.08.2013 о 9 год. 00 хв. ОСОБА_11 заступив на добове чергування.

Цього ж дня о 21 год. 21 хв. на стаціонарний пульт моніторингу, встановлений в черговій частині Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, надійшло повідомлення про порушення контакту електронного браслету з тілом підозрюваного ОСОБА_14 .

Незважаючи на отриманий сигнал тривоги, ОСОБА_11 обмежився лише телефонним повідомленням про цю подію оперативному черговому Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, при цьому зазначивши, що згідно даних пульту моніторингу через деякий час контакт електронного браслету з тілом підозрюваного відновився, що не відповідало дійсності.

Незважаючи на виявлене порушення контакту електронного браслету з тілом підозрюваного, ОСОБА_11 не виконано ряд службових обов`язків, покладених на нього функціональними обов`язками, п. п. 3.6. 3.7. Положення, Інструкцій № № 181 та 940, та не з`ясував за допомогою телефону або іншого технічного пристрою місцезнаходження підозрюваного та причини отриманого сигналу тривоги.

У результаті службової недбалості ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_14 позбувся ЕЗК та безперешкодно покинув зареєстроване місце проживання.

Вже 09.08.2013 близько 03 год. 20 хв. підозрюваний ОСОБА_14 , користуючись відсутністю контролю з боку органів внутрішніх справ, перетнув державний кордон України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_11 щодо здійснення цілодобового контролю за місцезнаходженням підозрюваного ОСОБА_14 , стосовно якого застосовано ЕЗК, державному органу виконавчої влади України Міністерству внутрішніх спав України та державі Україна в цілому спричинено тяжкі наслідки, які виразилися у:

- підриві авторитету МВС України та держави Україна шляхом формування негативної суспільної думки громадськості щодо здатності правоохоронного органу до імплементації норм Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, на які неодноразово у своїх виступах наголошував Президент України;

- інформуванні громадськості у засобах масової інформації та набранні негативного суспільного резонансу факту перетину державного кордону України підозрюваним ОСОБА_14 та уникнення ним від досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000476 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 368 КК України, неможливістю упродовж тривалого часу прийняти судом законного, обґрунтованого рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення;

- умисному уникненні ОСОБА_14 від суду у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошенні підозрюваного ОСОБА_14 у міждержавний розшук, у зв`язку з чим залучено значну кількість працівників правоохоронних органів, що стало причиною здійснення незапланованих витрат з Державного бюджету України.

Таким чином, своїми діянням, які виразились у службовій недбалості, тобто у невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України.
Також, слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури області радником юстиції ОСОБА_13 встановлено, що старшим прокурором групи прокурорів оголошено підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Установлено, що 30.09.1993 ОСОБА_12 прийнятий на службу в міліцію, яка в Україні згідно ст. 1 Закону України «Про міліцію» є державним озброєним органом виконавчої влади, що захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

22.06.1994 ОСОБА_12 прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382.

29.12.2011 наказом начальника ГУМВС України в Київській області № 1593 о/с ОСОБА_12 призначений на посаду заступника начальника начальника міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області.

Проходячи службу в підрозділах міліції, 30.01.2012 відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про міліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, ОСОБА_12 присвоєне чергове спеціальне звання підполковника міліції.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_12 як працівник міліції був представником державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами, у тому числі і підлеглими. При виконанні покладених на нього обов`язків ОСОБА_12 повинен керуватись тільки законом, діяти в його межах і підпорядковуватись своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатись в його законну діяльність. Ніхто не мав права покласти на ОСОБА_12 як працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_12 як працівник органу державної влади зобов`язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, на ОСОБА_12 як працівника міліції покладався обов`язок дотримуватись Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів, а також Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 цього ж Статуту на ОСОБА_12 покладався обов`язок дотримуватись службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, серед іншого, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників тощо.

Згідно ст. 2 Закону України "Про міліцію" на ОСОБА_12 як працівника міліції покладенні, серед іншого, завдання запобігати правопорушенням та припиняти їх.

У своїй службовій діяльності ОСОБА_12 відповідно до ст. 3 Закону України "Про міліцію" та прийнятої Присяги керувався принципами законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості тощо, а згідно ст. 5 цього ж закону - виконував свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом; ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не могли бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_12 як працівник міліції був зобов`язаний, серед іншого, виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішення слідчого судді, суду тощо.

Для реалізації покладених повноважень статтями 11, 12 та 14 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_12 як працівнику міліції надавались, серед іншого, права застосовувати до особи електронні засоби контролю в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України; входити безперешкодно у будь-який час доби до житла чи до іншого володіння особи, яка перебуває під домашнім арештом або адміністративним наглядом, з метою перевірки виконання встановлених судом обмежень; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, для складення протоколу або розгляду справи по суті, якщо ці питання не можуть бути вирішені на місці, - на строк до трьох годин тощо.

Безпосередні обов`язки ОСОБА_12 як заступника начальника начальника міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області, у тому числі при забезпеченні належного застосування електронних засобів контролю при здійсненні кримінального провадження, визначались Кримінальним процесуальним кодексом України, Положенням про порядок застосування електронних засобів контролю, затвердженим наказом МВС України від 09.08.2012 № 696 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за № 1503/21815 (далі Положення), Інструкцією з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженою наказом МВС України від 28.04.2009 N 181 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.08.209 за N 786/16802 (далі Інструкція № 181), Інструкцією з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженою наказом МВС України від 22.10.2012 № 940 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03.01.2013 за № 54/22586 (далі Інструкція № 940), а також функціональними обов`язками, затвердженими начальником Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області та зареєстрованими 31.01.2013 за № 2013, відповідно до яких на нього, серед іншого, покладено:

- організацію негайного реагування на події, повідомлення про які надійшли в чергову частину міськвідділу міліції, з використанням сил добового наряду у складі слідчо-оперативної групи, оперативної групи , групи швидкого реагування та інших нарядів;

- цілодобовий контроль за використанням підозрюваним електронного засобу контролю (далі ЕКЗ), у тому числі щодо місця його знаходження, для чого надано право використовувати відповідні технічні засоби, автомобільний транспорт, а також сили реагування;

- ставити вимогу до підозрюваного, який порушує правила та порядок носіння електронного браслета або персонального трекера, про припинення дій, що перешкоджають здійсненню його зобов`язань;

- виносити на місці усне попередження особам, які допустили порушення щодо порядку носіння електронного браслета або персонального трекера, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань;

- повідомити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати;

- особисто виїжджати на місця вчинення подій, що набули суспільного резонансу.

Функціональними обов`язками ОСОБА_12 визначена його персональна відповідальність за організацію покладених на міський відділ завдань, а також визначенні його повноваження щодо: керівництва діяльністю міського відділу у межах делегованих йому начальником повноважень; організації адміністративно-правозастосовної діяльності; виконання постанов прокурорів, суддів, слідчих у передбачених законом випадках; організації взаємодії міського відділу з іншими правоохоронними органами тощо.

Отже, зважаючи на обсяг своїх повноважень, визначених Конституцією України, Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, прийнятою Присягою, Положенням, Інструкціями № № 181, 940 та функціональними обов`язками, ОСОБА_12 на час вчинення злочину був особою, яка постійно здійснювала функції представника влади та обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто був службовою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_12 як працівник міліції у межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Незважаючи на свій обов`язок служити закону, бути відданим народові України, суворо дотримуватись Конституції та чинного законодавства України, у тому числі і нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, виконувати Присягу, ОСОБА_12 08.08.2013 не виконав та неналежно виконав свої службові обов`язків через несумлінне ставлення до них, тобто без належного дотримання нормативно-правових актів, якими регламентуються робота уповноваженого органу при застосуванні електронних засобів контролю, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 01.08.2013 до Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області надійшло доручення старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в Київській області про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України у кримінальному провадженні № 0000467. Цим дорученням слідчий уповноважив Ірпінський МВ ГУМВС України в Київській області виконати ухвалу Печерського районного суду м. Києва про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом постановки підозрюваного на облік та застосування щодо нього електронних засобів контролю.

01.08.2013 начальник Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області шляхом накладення резолюції уповноважив ОСОБА_12 на виконання доручення слідчого.

Ця ж ухвала про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надійшла до Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області 07.08.2013 з Печерського районного суду м. Києва для виконання. Цього ж дня начальник Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області шляхом накладення резолюції доручив виконання ухвали ОСОБА_12 .

Однак, ОСОБА_12 , несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, ігноруючи вимоги законодавчих актів, протягом 01-07.2013 належним чином не організував контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_15 , якому судом заборонено цілодобово залишати зареєстроване місце проживання, за виключенням відвідування лікувальних закладів та участі у проведенні процесуальних дій. У результаті халатного відношення ОСОБА_12 до організацію роботи по контролю за виконанням підозрюваним покладених судом обов`язків ОСОБА_14 вдалось вчинити ряд нотаріальних дій, у результаті яких перереєструвати право власності на майно і тим самим уникнути можливої в майбутньому конфіскації як додаткової міри покарання за вчинений злочин.

Тим самим ОСОБА_12 порушив вимоги ч. 5 ст. 181 КПК України, а також свої функціональні обов`язки щодо керівництва діяльністю міського відділу у межах делегованих йому начальником повноважень; організації адміністративно-правозастосовної діяльності; виконання ухвали слідчого судді.

Крім того, в присутності ОСОБА_16 на виконання доручення слідчого 07.08.2013 до руки підозрюваного ОСОБА_14 за місцем його реєстрації закріплений електронний пристрій, виконаний у вигляді браслета (далі електронний браслет), з метою його дистанційної ідентифікації та відстеження місцезнаходження, який призначений для носіння на тілі і захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізує про спробу особи здійснити такі дії. Крім того, підозрюваному ОСОБА_14 вручено мобільний контрольний пристрій - електронний пристрій, призначений для носіння спільно з електронним браслетом з метою відстежування його місцезнаходження за допомогою глобальних навігаційних супутникових систем GPS/ГЛОНАСС.

Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Київській області "Про створення тимчасових зон моніторингу із забезпечення електронного контролю за місцезнаходженням підозрюваного (обвинуваченого)" № 175 від 14.03.2013 на території Київської області створено 3 тимчасові зони моніторингу із забезпечення електронного контролю за місцем знаходження підозрюваного, до якого застосовано ЕЗК. Одна з таких зон створена у Києво - Святошинському РВ ГУМВС України в Київській області і м. Ірпінь включений в територію її обслуговування.

Близько 21 год. 50 хв. 08.08.2013 в чергову частину Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області по телефону поступило повідомлення від оперативного чергового Києво -Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області про те, що згідно інформації, отриманої на стаціонарний пульт моніторингу, о 21 год. 21 хв. цього ж дня зафіксовано порушення контакту ЕКЗ з тілом підозрюваного ОСОБА_14 .

Діючи згідно з отриманим інструктажем, проведеним начальником Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області при заступанні на чергування добового наряду, близько 22 год. 08.08.2013 черговий цього міськвідділу міліції двічі по телефону повідомив про цю подію ОСОБА_12 .

Будучи обізнаним з загальним порядком реагування на такі повідомлення, у тому числі щодо виявлення порушень підозрюваним умов носіння ЕКЗ, ОСОБА_12 не виконав обов`язки, покладенні на нього Інструкціями № № 181, 940, Положенням, та обмежився лише усним наказом черговому Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області про необхідність повідомити черговому Києво -Святошинському РВ ГУМВС України в Київській області, щоб той зв`язався з підозрюваним ОСОБА_14 та з`ясував причину відсутності контакту ЕКЗ з тілом.

У той же час ОСОБА_12 , неналежно відносячись до виконання своїх службових обов`язків, не використав наданні йому повноваження, передбаченні п. 3.7 Положення, щодо використання відповідних технічних засобів, автомобільного транспорту, а також сил реагування для встановлення місцезнаходження підозрюваного при виявленні сигналу порушення функціонування ЕЗК.

Також, ОСОБА_12 не виконав свої службові обов`язки, визначенні, Інструкціями № № 181, 940, щодо організації перевірки повідомлення, яке надійшло від чергового Києво - Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, та не організував виїзд на місце події відповідної групи реагування, а також особисто не виїхав на місце події.

У результаті службової недбалості ОСОБА_16 , підозрюваний ОСОБА_14 позбувся ЕЗК та безперешкодно покинув зареєстроване місце проживання.

Вже 09.08.2013 близько 03 год. 20 хв. підозрюваний ОСОБА_14 , користуючись відсутністю контролю з боку органів внутрішніх справ, перетнув державний кордон України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_12 щодо здійснення цілодобового контролю за місцезнаходженням підозрюваного ОСОБА_14 , стосовно якого застосовано ЕЗК, державному органу виконавчої влади України Міністерству внутрішніх спав України та державі Україна в цілому спричинено тяжкі наслідки, які виразилися у:

- підриві авторитету МВС України та держави Україна шляхом формування негативної суспільної думки громадськості щодо здатності правоохоронного органу до імплементації норм Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, на які неодноразово у своїх виступах наголошував Президент України;

- інформуванні громадськості у засобах масової інформації та набранні негативного суспільного резонансу факту перетину державного кордону України підозрюваним ОСОБА_14 та уникнення ним від досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000476 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 368 КК України, неможливістю упродовж тривалого часу прийняти судом законного, обґрунтованого рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення;

- умисному уникненні ОСОБА_14 від суду у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошенні підозрюваного ОСОБА_14 у міждержавний розшук, у зв`язку з чим залучено значну кількість працівників правоохоронних органів, що стало причиною здійснення незапланованих витрат з Державного бюджету України.

Таким чином, своїми діяннями, які виразились у службовій недбалості, тобто у невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину не визнав взагалі, вважаючи висунуте йому органом досудового слідства обвинувачення, безпідставним та надуманим. Заявив, що в його діях відсутні ознаки будь якого злочину, оскільки він діяв виключно в межах своїх повноважень. Від дачі подальших показань відмовився, відповідно до вимог ст.63 Конституції України.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину не визнав взагалі, вважаючи, що висунуте йому органом досудового слідства обвинувачення є безпідставним та надуманим. Заявив, що в його діях відсутні ознаки будь якого злочину, оскільки він діяв виключно в межах своїх повноважень. Від дачі подальших показань відмовився, відповідно до вимог ст.63 Конституції України.

Як на підтвердження вини підозрюваних ОСОБА_11 . ОСОБА_12 у скоєнні ними кримінального злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України, сторона обвинувачення покладається на:

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який показав, що він працює старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України, повідомив, що з обвинуваченими він особисто не знайомий та доручення що до застосування ЕЗК надавали інші слідчі за його дорученням. 24.07. 2013 року в ЄРДР було внесено відомості що до Мельника, справа знаходилась у нього в проваджені. 27.07. 2013 року о 14 годині , відповідно до ст..208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_18 , та в подальшому доставлено до суду. 01.08. 2013 року Печерським РВ м.Києва до останнього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Ухвалою суду було роз`яснено право працівників міліції застосувати відносно ОСОБА_18 ЕЗК. 01.08. 2013 року свідком було надано доручення начальнику Ірпінського МВ про виконання ухвали суду в тому числі і застосуванні ЕЗК. 02.08. 2013 року свідком було отримано лист з ОСОБА_19 про те, що виконані всі вимоги доручення крім застосування ЕЗК. 06.08. 2013 року з ОСОБА_19 свідок отримав додатковий лист що до застосування ЕЗК відносно ОСОБА_18 в якому йшлося про те , що раніше ЕЗК Ірпінським МВ не застосовувалися, так як вони там відсутні, та про те, що начальник ОСОБА_19 звернувся до начальника ГУ МВС України в Київській області надати ЕЗК для застосування. В період часу з 02.08. 2013 року по 06.08. 2013 року проводилися інші слідчі дії, було оголошено та роз`яснено ухвалу суду. Ухвала підлягала негайному виконанню. 06.08. 2013 року свідок знову надав запит до ОСОБА_19 про те, чи застосовані ЕЗК до ОСОБА_18 , а 08.08. 2013 року він отримав відповідь про те, що 07.08.2013 року о 20.15 до ОСОБА_18 було застосовано ЕЗК. Крім того йому було надано телефони ОСОБА_20 та чергових частин ОСОБА_19 та ОСОБА_21 - Святошинського РВ. Він кожного дня телефонував ОСОБА_20 , це було 08.08. 2013 року та 09.08. 2013 року, цікавився де знаходься ОСОБА_18 . Бедрій повідомляв, що ОСОБА_18 виконує ухвалу, що він був в лікарні, а потім дома за місцем проживання. Під час слідства виникло питання про те, що ОСОБА_18 ухиляється від виконання ухвали, тобто знаходиться в будинку навпроти, таке повідомлення було в ЗМІ. З 31.07. 2013 по 02.08. 2013 року були отримані ухвали суду про накладення арешту на майно ОСОБА_18 , які були надані в реєстраційну службу 05.08. 2013 року тоді ж стало відомо, що ОСОБА_18 переоформив належне йому майно, а отже можливо виїжджав до нотаріуса ОСОБА_22 . Так 08.08. 2013 року було прийнято рішення, про зміну ОСОБА_18 запобіжного заходу на тримання під вартою. 08.08. 2013 року о 17.15 год. він прибув за місцем проживання ОСОБА_18 , оголосив йому клопотання про зміну запобіжного заходу та надав копії матеріалів, що обґрунтовують дане клопотання. Допитав ОСОБА_18 з участю адвоката ОСОБА_23 , також він попередив ОСОБА_18 , про необхідність 09.08. 2013 року о 10-й годині з`явитися до Печерського районного суду м.Києва, для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу. Так 09.08.2013 року о 9.00 год. він надав до реєстрації вказане клопотання в Печерський РС м.Києва та зателефонував адвокату Мельника, який повідомив, що той виїхав до суду окремо від нього, приблизно о 9.15-9.25 год. зателефонував ОСОБА_20 . У нього виникли сумніви, бо ОСОБА_20 повідомив, що сигнал поступає, вночі були спрацювання, яким не придали значення. За місцем проживання ОСОБА_18 вислали дільничного, потім він знову мав розмову з адвокатом, який повідомив, що останній вже під`їжджає. Після цього, ОСОБА_20 доповів йому, що ОСОБА_18 за місцем проживання відсутній, а браслет знаходиться на веранді. Про це, він доповів своєму керівництву та судді Вовку. Ухвалу суду, про домашній арешт ОСОБА_18 , він отримав приблизно о 14.00 14.30 01.08. 2013 року, розгляд подання відбувався з 9-ї до 13-ї години, доручення 01.08. 2013 року попало в ОСОБА_24 суду він поїхав на роботу та доповів керівництву, що відносно ОСОБА_18 застосовано домашній арешт. Ухвалу суду з дорученням, до ОСОБА_19 відвіз слідчий ОСОБА_25 , який о 18-й годині вже повернувся з ОСОБА_26 та доповів, що доручення віддав особисто начальнику ОСОБА_19 . При цьому надав його візитівку та аркуш паперу з телефоном чергової частини, робочим та мобільним телефоном Бедрія. Гонтарев не доповів, хто безпосередньо буде виконувати доручення. Йому відомо, що до лікарні направлявся дільничний інспектор, щоб перевірити, що ОСОБА_18 в лікарні. З 01.08. 2013 до 08.08. 2013 року він звертався до ОСОБА_27 та інших по телефону, при цьому ОСОБА_27 говорив, що з ОСОБА_18 знаходиться дільничний. Також повідомляв, що ЕЗК всього два на область, і що в Ірпені їх не має, що доручив контролювати Бедрію і черговій частині, поведінку ОСОБА_18 . Свідок показав, що з 01.08.2013 по 07.08. 2013 року приблизно один раз на день, телефонував ОСОБА_20 і йому доповідали, що ОСОБА_18 чітко виконує ухвалу суду. Свідок також повідомив, що з 01.08.2013 по 05.08.2013 року ОСОБА_18 переоформив право власності на своє майно. З цього приводу до нотаріуса ОСОБА_22 звернувся син ОСОБА_18 та попросив приїхати до нього за місцем проживання, що і було нотаріусом зроблено. Вдома у Мельника нотаріус отримав договір розподілу майна подружжя, потім поїхав на роботу, підготував його та привіз ОСОБА_18 на підпис. Інформація ЗМІ про знаходження ОСОБА_18 не в своєму будинку не підтвердилася. Огляд місця проживання ОСОБА_18 з ціллю встановлення його дійсного місця знаходження не проводився. Але він особисто впевнився, що ОСОБА_18 визначеного йому місця знаходження не залишав. Підставою для зміни запобіжного заходу, стала інформація ЗМІ. 01.08.13 до 08.08.13 року даних, що працівники ОСОБА_19 неналежно виконували ухвалу суду не було. Працівники ОСОБА_28 виїздили до Бучанської лікарні, де бачили дільничного. З приводу втечі ОСОБА_18 було проведено службове розслідування та допитані чергові Ірпінського та Києво - Святошинського ОВС. Після застосування ЕЗК до ОСОБА_18 він телефонував ОСОБА_20 та просив подивитися на монітор з ціллю взнати де знаходиться Мельник. Бедрій відповів, що монітор знаходиться в Києво -Святошинському РВ, телефону чергової частини Києво - Святошинського РВ у нього не було, він просто з`ясовував процедуру. На момент оголошення ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу, браслет був у нього на руці. Про оголошення ОСОБА_18 клопотання про зміну запобіжного заходу він, ОСОБА_20 та черговому пульту моніторингу не повідомляв, на його думку це не входило в його функціональні обов`язки. З Києво - Святошинським РВ з цього приводу він не зв`язувався, бо було доручення та виконавці за місцем проживання ОСОБА_18 . Він направив слідчих на місце події, коли ОСОБА_18 вже порушив вимоги ухвали. Про порушення контакту з тілом, йому доповіли лише 09.08. 2013 року, сказали, що збої були на декілька секунд, доповідав ОСОБА_20 . Особисто він не перевіряв хід виконання доручення. Наслідком втечі ОСОБА_18 є розшук останнього в рамках звичайної роботи слідчого, окрема група для цього не виділялася. Які кошти, чи час витрачені на розшук ОСОБА_18 визначити неможливо. На його думку - він мав право доручити виконати вимоги ст.195 КПК України, тобто застосувати ЕЗК. Тому він і надав доручення начальнику Ірпінського РВ вважає, що він діяв в рамках своїх повноважень. Також вважає, що МГБ являється оперативним підрозділом. Крім того показав, що в ухвалі Печерського суду, що до застосування ЕЗК вимога є альтернативною, але обов`язок їх носити на ОСОБА_18 не покладено. Також цією ж ухвалою, ОСОБА_18 не зобов`язаний не переоформляти право власності на належне йому майно. З моменту затримання і до втечі ОСОБА_18 слідчі дії проводилися три рази, проводилися допити та обшуки. Мельник відмовлявся від проведення слідчих дій, які відбувалися в м. Ірпіні та ОСОБА_21 , в ГСУ, за місцем роботи та проживання ОСОБА_18 , до суду було направлено близько 45 клопотань. З запитами до ОСОБА_19 , щодо застосування ЕЗК, він звертався в зв`язку з розголосом в ЗМІ та тому, що застосування ЕЗК давало можливість з`ясувати місце знаходження ОСОБА_18 , також повідомив, що ОСОБА_18 належне йому майно переоформив в період часу з 05.08.2013 р. по 08.08.2013 року. При цьому слідством не встановлено, чи виїжджав ОСОБА_18 до нотаріуса ОСОБА_29 08.08. 2013 року, він виїхав за місцем проживання ОСОБА_18 для вручення йому клопотання про зміну запобіжного заходу, а не викликав останнього в ГСУ в зв`язку з актуальністю справи. Він мав пересвідчитися, що ОСОБА_18 вдома, він вільно пересувався , але коли був у суді лягав на лавку. Про виїзд за місцем проживання ОСОБА_18 , він доповів керівництву, їздив разом з працівником ОСОБА_30 , який його лише підвіз. З 01.08.2013 року інші спецпідрозділи для оперативного супроводження справи ОСОБА_18 не залучалися. Він був переконаний, що за діями ОСОБА_18 слідкують працівники Києво -Святошинський РВ та ОСОБА_24 , з принципами роботи ЕЗК він не знайомий. 08.08. 2013 року він за місцем проживання ОСОБА_18 знаходився близько однієї години, там же був адвокат ОСОБА_23 , мобільного телефону у Мельника не було і він сказав, щоб він зв`язувався з ним через адвоката. Про те, що ОСОБА_18 надавався трекер для зв`язку йому стало відомо, лише після втечі останнього. Як встановлено в ході розслідування ОСОБА_18 право власності на належне йому майно переоформив 05.08. 2013 року о 10-й ранку. Свідку також відомо , що встановлена особа , яка вивезла ОСОБА_18 та що ОСОБА_18 перетнув кордон.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_31 , яка суду надала показання про те, що вона працює менеджером по роботі з ключовими клієнтами ТОВ «Беніш ДжіПІЕс Україна» та що до її функціональних обов`язків входить обслуговування клієнтів GPS моніторингу. Компанія , в якій вона працює поставила МВС України обладнання: програмне забезпечення, що знаходиться на сервері МВС України, та пристрої до нього мобільні електронні пристрої та браслети. Обладнання працює за наступною схемою: сигнал з браслету поступає на пристрій (трекер), потім на супутники потім на сервер МВС, потім до програми (на пульт моніторингу). Кодування та шифрування сигналу здійснюється лише через ізраїльську компанію постачальника обладнання та програмного забезпечення. Відповідно до укладеного з МВС договору ТОВ «Беніш ДжіПІеС Україна» здійснювало лише поставку обладнання та програмного забезпечення. Договір не передбачає їх обслуговування. З навчанням особового складу допомагала лише на стадії встановлення програм. Жодного з підсудних вона не впізнала як осіб, які проходили таке навчання. Розробник рекомендує браслет одягати на ногу, оскільки датчик браслету чутливий до температури тіла і на руці не забезпечує щільне прилягання, від чого можуть бути збої в роботі системи контролю. Дані, про повідомлення, що надходили на пульт моніторингу Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області, надав розробник ізраїльська компанія. Пульт моніторингу звукового сигналу не має. На нього приходять письмові повідомлення, які відображаються червоним кольором в разі порушення , синім, якщо необхідно звернути увагу (відсутність GPS сигналу), сірим звичайні події. Крім того свідок показала, що старший інженер зв`язку відділу зв`язку управління матеріального забезпечення ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_32 не пройшов достатнього навчання. При встановленні браслета на руку треба було с конфігурувати проходження сигналу бо система запрограмована на одягання браслету на ногу. ОСОБА_33 про необхідність конфігурації відомо не було.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , який надав показання, що працює старшим інженером зв`язку відділу зв`язку управління матеріального забезпечення ГУ МВС України в Київській області. Так, 07.08.2013 року, отримавши від керівництва та взяв два комплекти ЕЗК, а саме: трекер, браслет, зарядний пристрій, чохол, кліпси та спеціальний інструмент - плоскогубці з навареними лопатками, прибув до начальника Ірпінського МВ ГУ України в Київській області ОСОБА_35 , звідки у супроводі ОСОБА_12 та слідчого направилися за місцем проживання ОСОБА_14 .. Дочекавшись приїзду адвоката, він закріпив браслет на руці ОСОБА_14 та перевірив наявність сигналу, від закріплення браслету на ногу ОСОБА_18 відмовився. Крім того, свідок показав, що ЕЗК були отримані приблизно в 2012-2013 році. В серпні 2012 року по райвідділам були розіслані телеграми при закріплення за пультами моніторингу осіб для проведення практичних занять. Всього на область було три пульти моніторингу, які в подальшому були встановлені в Борисполі, Боярці, ОСОБА_36 . Для роботи за пультом моніторингу в чергові частини було введено спеціальні штатні одиниці. Заняття проводилися двічі. Бо з першого разу відповідні працівники могли не зрозуміти принцип роботи системи моніторингу. Третій раз заняття проводилися в Боярці, за день до застосування ЕЗК до ОСОБА_18 . При проведенні занять здавалися заліки. Чи були на заняттях ОСОБА_20 та ОСОБА_37 йому невідомо. В Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області заняття взагалі не проводилися. Розпізнавати значення сигналів монітору ОСОБА_20 свідок не навчав, та номеру телефони сім карти , що було встановлено в трекері ні ОСОБА_20 ,ні ОСОБА_38 не надавав. Номер телефона трекера мався на пульті моніторингу. До комплекту ЕЗК надавався мобільний телефон для зв`язку безпосередньо з трекером, який мався в Боярському РУ ГУ УМВС України в Київській області. Чому при одяганні браслета ОСОБА_18 був присутній ОСОБА_20 йому не відомо.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_39 , який показав, що працював начальником Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_11 являється його підлеглим. В період з 07.08.2013 року по - 09.08. 2013 року свідок знаходився в черговій відпустці. Пульт моніторингу був встановленій в черговій частині в київській області таких базових органа було визначено три. Відповідальність за роботу пульту моніторингу було покладено на начальника штабу. В грудні 2012 року було введено до чергової частини додатково 4 штатні одиниці для роботи з ЕЗК але свідок своїм наказом поклав обв`язки цих штатних одиниць на чергових , які пройшли навчання в главку і один раз приїжджала дівчина в чергову частину і проводила навчання. Навчання було організовано вузлом зв`язку главку. Свідку відомо про наявність якихось залікових відомостей з цього приводу. Відповідальним за навчання був начальник штабу. Навчалися чергові і начальник чергової частини. Професіональний рівень навчання був слабий, бо це було вперше. Навчання було два-три рази , свідку точно не відомо. ОСОБА_37 на навчання не виїжджав. До відпустки (тобто до 07.08. 2013 року) пульт моніторингу вже був встановлений в черговій частині , але перевірка та навчання не проводилися. ОСОБА_37 не доповідав що покладення обов`язків слідкування за пультом моніторингу на чергового заважає виконанню основних обов`язків.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_40 , який надав показання, що з 05.08. 2013 року виконував обов`язки начальника Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області. Так 07.08. 2013 року в Києво - Святошинському РУ ГУ МВС України в Київській області були встановлені засоби, що здійснювали нагляд за переміщенням ОСОБА_14 , та мали здійснювати контроль за відповідними особами в декількох районах Київської області. Чергова частина знаходиться у підпорядкуванні у начальника штабу. У встановленні обладнання він участі не приймав, за діяльністю пульту моніторингу відповідальні начальник штабу та начальник чергової частини. Черговий повинен спостерігати за пультом та доповідати начальнику штабу або йому. З 07.08. 2013 року по 9.08. 2013 року ніяких повідомлень, щодо ОСОБА_18 , йому не надходило. Свідку відомо, що при виникненні порушень, черговий повинен був телефонувати черговому Ірпінського МВ ГУ України в Київській області, а той повинен був перевірити інформацію. З 07 по 09.08. 2013 року зі слів начальника штабу йому відомо, що один чи два рази пропадав зв`язок з ЕЗК, а потім поновлювався. ОСОБА_37 особисто йому, про це не повідомляв. Так, 09.08.2013 року приблизно з 9.30 до 10.00 начальник штабу ОСОБА_41 повідомив його , що зв`язок з Мельником перерваний та чергова частина з цього приводу зв`язалася з Ірпінським МВ ГУ України в Київській області. З інструкцією по застосуванню ЕЗК свідок не знайомий , оскільки чергова частина йому не підпорядкована, чи вівся журнал по застосуванню ЕЗК йому не відомо, протягом вказаних дат про ЕЗК він не читав. Свідок особисто участі в навчаннях по застосуванню ЕЗК не приймав. Де, як та з ким проводилися навчання йому не відомо. Свідку лише відомо, що за заліки розписувалися у відомостях, оскільки начальник штабу ОСОБА_41 доповідав про встановлення та наявність документації. Свідку не відомо, чи були введені спеціальні штатні одиниці для роботи за пультом моніторингу.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_42 , який показав, що він станом на серпень 2013 року працював начальником штабу Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області. Так 09.08. 2013 року вранці йому стало відомо, що втрачений контакт ЕЗК з тілом ОСОБА_18 . Після чого він зв`язався з Ірпінським МВ ГУ України в Київській області і з`ясував що ОСОБА_18 відсутній за місцем проживання. Свідок повідомив, що до його обов`язків входила організація роботи чергової частини. Посади начальника чергової частини не було. На ОСОБА_43 були покладені обов`язки слідкувати за монітором, було проведено три заняття, два в главку та одне в черговій частині райвідділу, яке проводили фірма виробник. ОСОБА_37 направлявся на два заняття, на одному з них не був за станом здоров`я. Після проходження занять сертифікатів, дипломів ОСОБА_37 не надавав. Після встановлення системи проводилися практичні заняття, ОСОБА_37 на них був, ОСОБА_37 намагався вийти але він його не пустив. В монітор було введено зону переміщення та номер трекеру. Повідомлення про відсутність контакту з тілом надійшло під час чергування ОСОБА_43 , який повідомляв про це чергову частину Ірпінського МВ ГУ України в Київській області. Свідок також показав, що пульт моніторингу був отриманий в січні 2013 року, а трекер в день проведення занять в райвідділі. В вересні 2012 року в штат чергової частини було введено 3 посади для роботи за пультом моніторингу. Але в штаті райвідділу був некомплект , тому вказані штатні одиниці використовувалися на інших посадах та навчання не проходили. Покладення їхніх обов`язків на інспекторів чергових ніяким нормативним документом не передбачено. Наказ про призначення прийнятих на ці посади людей на інші посади було підписано начальником Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_44 .. Для зв`язку з підозрюваним в складі комплекту пульту моніторингу ми отримували мобільний телефон. Але він не працював, оскільки не було сім карти, але при цьому на трекер можна телефонувати з будь якого телефону. Відповідно до 696 наказу в черговій частині повинен був бути оператор пульту моніторингу, але в Києво-Святошинському РУ ГУ МВС України в Київській області таких посад не було. Чи був ОСОБА_37 на навчаннях в главку свідку не відомо, але заліки в главку приймалися. Журнал по застосуванню ЕЗК він бачив і читав записи.
- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_45 , який показав, що працює на посаді начальника сектору охороні громадського порядку Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області з квітня 2013 року. Станом на серпень 2013 року знаходився у відпустці. До організації роботи за пультами моніторингу за домашньо-арештованими не має ніякого відношення, цією системою займався ОСОБА_41 . До квітня 2013 року свідок працював в черговій частині. В той час ОСОБА_41 передав йому мобільний телефон, який був наданий в главку, цільового призначення цього телефону свідок не знає. В телефоні не було і не має сімкарти. Свідок поклав телефон до сейфу, де він і знаходиться на час розгляду справи в суді.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_46 , який показав, працює на посаді старшого інспектора чергового центрального селищного відділення Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області. Так, 07.08. 2013 року заступив на чергування в якості в.о. помічника начальника оперативного чергового Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області, приблизно о 23 годині до чергової частини райвідділу приїхали зв`язківці з главку. Вони ввели дані стосовно ОСОБА_18 в комп`ютер, який на той час вже стояв в черговій частині, до цього свідок цей комп`ютер не бачив. Вранці 8.08. 2013 року прийшов ОСОБА_41 і вони побачили порушення в системі. В зв`язку з чим, телефонували в ОСОБА_24 , звідки повідомили, що ОСОБА_18 збирається в лікарню. О 8 годині 08.08. 2013 року він здав чергування та знову заступив на зміну, яку прийняв у ОСОБА_47 2013 року. При прийнятті зміни чув, що були якісь порушення на зміні у ОСОБА_43 , але уваги на це не звернув, бо здавали зброю. Після прийняття чергування я на моніторі виявив близько 9-ї години порушення, про які я доповів керівництву та зателефонував в ОСОБА_24 . На моніторі він бачив порушення , а саме відсутність контакту з тілом, приблизно о 21 годині, більше повідомлень не було, відновлення контакту з тілом не було. ОСОБА_37 з цього приводу нічого не пояснював, говорив, що він дзвонив до ОСОБА_19 , про інші заходи йому нічого не відомо. В подальшому він дізнався, що такі повідомлення відображаються в журналі, але на той час в черговій частині, ніяких журналів не було. Свідок також показав, що від двічі їздив на навчання, де розповідали про систему моніторингу, конспекти на заняттях не велися, заліки не складалися, практичних навичок роботи з системою моніторингу, у особового складу не було. На той час ніяких пам`яток, чи алгоритмів дій чергових, також не існувало. Безпосередній керівник ОСОБА_41 на добових інструктажах про застосування ЕЗК нічого не говорив, ОСОБА_37 на заняттях присутнім не був. 09.08. 2013 року, він на трекер ОСОБА_18 не телефонував, бо не було звідки. На моніторі він бачив якийсь номер телефону, але що це був номер трекера ОСОБА_18 не знав. 07.08. 2013 року журналу в черговій частині не було, свідок особисто не вносив до нього записи. 09.08.2013 записи вніс ОСОБА_37 , а він лише розписався. Пульт моніторингу був встановлений в черговій частині за тиждень, до взяття на облік ОСОБА_18 . При цьому представників розробника не було та ніякі заняття не проводилися. Він самостійно роздивлявся монітор та не знав, які повідомлення на нього повинні приходити. Ніякого документу, що регламентував дії чергової частини, в разі надходження будь яких повідомлень, не було. Про те , що він був закріплений за пультом моніторингу, йому стало відомо при допиті, в прокуратурі Київської області. З наказом про це, ні він, ні ОСОБА_37 ознайомлений не був, в його функціональні обов`язки, слідкування за пультом моніторингу, не входить. Як помічник начальника оперативного чергового, він повинен був реагувати на повідомлення, керувати силами та засобами, наданими йому, часу на спостереження за пультом моніторингу він не мав. Від робочого місця чергового до пульту моніторингу, відстань близько двох метрів.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_48 , яка показала, що працює завідувачем фінансового сектору - головним бухгалтером Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області. Вона повідомила, що в січні 2013 року був отриманий один комп`ютер, відповідно до обліку в черговій частині мається два комп`ютери. ЕЗК , що був вдягнений на Мельнику на обліку в Києво - Святошинському РУ ГУ МВС України в Київській області не перебуває , мобільний телефон на балансі також не стоїть. Свідку також відомо, що до штату чергової частини було введено три посади старших інспекторів.

- показання в судовому засіданні ОСОБА_49 , який показав, що працює заступником начальника управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в Київській області. З метою вдосконалення форм і методів роботи ОВС за умови введення нового КПК та у відповідності до наказу МВС №1154 від 15.12.2012 року та ГУ МВС України в Київській № 886 від 19.12. 2012 року ГУ МВС України в Київській року були збільшено кількість штатних одиниць в чергових частинах Києво -Святошинського, Білоцерківського, Бориспільського РУ ГУ МВС України в Київській області, а саме було введено по чотири посади інспекторів чергових, функціональні обов`язки яких розробляє начальник штабу РВ. За комплектацію штатних одиниць, відповідають керівник РВ-МВ та начальник штабу, всі посади були заповнені до 14.06.2013 року. Управління кадрів повинно було організувати навчання по загальним питанням, а по застосуванню ЕЗК навчання повинно було організувати управління зв`язку. Відповідно до наказу МВС №318 від 2012 року навчання в системі службової підготовки проводяться відповідно до планів та положення з організації професійної підготовки. Видається наказ, створюється комісія, графік здачі заліків по підрозділам після учбового року. Повинні вестися конспекти. Для здачі заліків готуються білети, створюється комісія, ведеться журнал службової підготовки та проводяться практичні заняття. Вивчення застосування ЕЗК було покладено на відділ зв`язку ГУ , який повинен був провести теоретичні та практичні заняття, залік про що повинна була бути складена відомість.
- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_50 , який показав, що працював помічником оперативного чергового Києво - Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області. Так 08.08.2013 року о 8.30 год. він заступив на чергування у складі чергового ОСОБА_43 та інспектора СІТ , який чергує до 18.00 години. В його обов`язки входило : видача та прийняття зброї, слідкування за територією чергової частини, перевірка ІТТ, реагування на повідомлення по лінії 102, введення інформації в АРМОР після 18-ї години, протягом дня він виконував свої обов`язки , також допомагав збирати СОГ на виїзд. Ввечері 08.08. 2013 року приблизно з 20 до 22 години він мав розмову з ОСОБА_51 , з якої йому відомо, що на монітор поступав сигнал, про зникнення контакту з тілом, але він цьому не придав значення. Йому відомо, що ОСОБА_37 телефонував в Ірпінь, але про що була розмова йому не відомо. До пульту моніторингу він ніякого відношення не мав, займався наданням інформації та вносив дані в АРМОР. Інспектор СІТ працює до 18-ї години за вимогою начальника штабу, бо недостатньо одиниць по штату, після 18-ї години обсяг роботи збільшується в зв`язку з відсутністю інспектора СІТ. Йому відомо, що 06.08.2013 року були теоретичні заняття , але він на них присутнім не був, бо був після чергування. Для роботи за пультом моніторингу повинна бути окрема вакансія. Про систему моніторингу йому відомо, що встановлюються межі, які не повинно покидати підконтрольна особа. Зранку 08.08. 2013 року він на інструктажі не був. 06.08. 2013 року працівники главку в черговій частині проводили заняття, на яких показували браслети і трекери, як відображаються на комп`ютері сигнали з браслету не показували. Конспекти ми не вели, заліки не здавали, знали, що повинен бути окремий черговий лише на пульт моніторингу. Чи були введені окремі штатні одиниці йому не відомо. На той час журналів по застосуванню ЕЗК, в черговій частині не було, відповідальний за ведення журналів начальник штабу. Пульт моніторингу до чергової частини привези 06.08. 2013 року, підключили 07.08.2013 року. Пульт моніторингу від робочого місця ОСОБА_43 знаходиться на відстані близько двох метрів, до функціональних обов`язків ОСОБА_43 входить фіксування повідомлень в журналі, направлення СОГ на місце події, слідкування за ІТТ, реєстрація заяв та матеріалів, контроль за роботою відділень, чергових, направлення відповідно до повідомлень на місця подій ППС, ДПС, охорони, швидкої тощо… ОСОБА_37 не має змоги слідкувати за пультом моніторингу, ОСОБА_37 був на заняттях 06.08.2013 року, втекти не намагався. Чи запрошували ОСОБА_43 на навчання в главк йому не відомо, він особисто з одного заняття нічого не зрозумів. Станом на 08.08.2013 року ніяких інструкцій по роботі з ЕЗК та алгоритмів дій чергового зі штабу до чергової частини, не надходило.
- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_52 , який показав, що він працює заступником начальника відділу зв`язку УМЗ ГУ МВС України в Київській області. 07.08. 2013 року до нього звернувся заступник начальника ГУ МВС України в Київській області, начальник міліції ГБ ОСОБА_53 , який дав завдання, направити до начальника Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області Скударя спеціаліста з комплектом ЕЗК. Він, направив туди ОСОБА_54 , який взяв з собою два комплекти ЕЗК, з ОСОБА_55 доповів, що ОСОБА_27 направив його до ОСОБА_20 , з яким вони виїхали за місцем проживання ОСОБА_18 . Потім ОСОБА_56 доповідав телефоном про встановлення браслету та про те, що він поїхав в Києво - Святошинський РВ, щоб до оформити програму встановити зону та режим. О 23-й ОСОБА_56 доповів, що система працює, 08.08. 2013 року він особисто, ніяких повідомлень не отримував. Так, 09.08.2013 року ОСОБА_57 дав завдання виїхати в Києво - Святошинський РВ, куди він виїхав разом з ОСОБА_56 , щоб встановити, яка картинка була відображена на моніторі. Він також пояснив, що на початку 2013 року згідно з рознарядки МВС на базі були отримані 10 браслетів, додаткові пристрої, монітори, вони знаходилися на балансі поки керівництво не розподілило по РВ. В Києво - Святошинський РВ стаціонарний пульт був переданий, його ввели в експлуатацію актом від травня 2013 року. Стаціонарний пульт - це комп`ютер, в який вводиться програма, що надає доступ в інтернет,звідти вхід на сайт МВС, де і знаходиться програмне забезпечення. Свідок тимчасово виконував обов`язки начальнику відділу зв`язку з 01 по 30.08. 2013 року, до цього, на нього не покладалися обов`язки з проведення навчань, цим займався ОСОБА_56 . З лютого по липень проводилися заняття з працівниками ОСОБА_58 , їх проводили представники постачальника, він був присутнім на одному з занять. 06.08.2013 року ОСОБА_56 з представником постачальника проводив заняття з особовим складом Києво - Святошинський РВ, чи був ОСОБА_37 на заняттях в главку йому невідомо. Відділ зв`язку не займався моніторингом, а лише технічним забезпеченням, та не мав ні логіну, ні паролю. Він переглядав програму та йому відомо, що 08.08.2013 року було порушення контакту з тілом, це означає, що браслет не відчуває тіла. Після цього були повідомлення сірого кольору не тривожні, про те, що браслет переміщується, контакт з тілом не відновився. Тривожне повідомлення це рядок червоного кольору, свіжі повідомлення висвічуються згори. Повідомлення назавжди залишаються в пам`яті сервера, на думку свідка червоний рядок не можна не побачити. Звуковим сигналом тривожне повідомлення, не супроводжується, в зв`язку з чим надавалися пропозиції, що до оснащення сигналу звуковим повідомленням. В комплекті з браслетом мається трекер, в який вмонтована сім карта, на трекер можна телефонувати з мобільного телефону. МВС видавало мобільні телефони для зв`язку з трекерами прямо на РВ, термін проходження сигналу на монітор - до 5-ти хвилин, з сервера МВС. Коли фізично з`явився в Києво - Святошинському РВ пульт моніторингу свідку не відомо, йому відомо, що в РВ повинні бути спеціальні штатні одиниці для роботи за пультами моніторингу. Всього в області було встановлено три пульти моніторингу, в період з 06 по 09.08.2013 року в Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області заняття не проводилися. В Київській області це був перший випадок встановлення браслету, на моніторі одночасно відображається 20 повідомлень.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_59 , який показав, що він працює заступником начальника ГУ МВС України в Київській області, начальником міліції громадської безпеки. Йому було відомо, про існування кримінальної справи відносно ОСОБА_14 , що останній знаходився під домашнім арештом, а 07.08. 2013 року слідчий Зайцев направив до Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області лист про застосування ЕЗК До Мельника. Також свідку відомо, що ЕЗК були застосовані працівниками ОСОБА_19 07.08.2013 року, а вранці 09.08.2013 року ОСОБА_18 втік. Свідок також повідомив, що він не відповідає за чергові частини та відділу зв`язку, вони підпорядковуються штабу. Йому підпорядковані міліція ГБ, дільничні інспектори, ППС та ІТТ, жодних вказівок про встановлення ЕЗК він не давав. Він лише забезпечив транспортом відділ зв`язку та дав вказівку видати ЕЗК, бо не було начальника штабу, ці дії він вчинив на виконання слідчого Зайцева, про результати встановлення ЕЗК йому ніхто не доповідав. Начальник ОСОБА_60 не погоджував з ним покладення обов`язку контролю за Мельником, на ОСОБА_20 , ОСОБА_27 прийняв це рішення особисто, бо ОСОБА_20 був найкращим працівником. Станом на серпень 2013 року у відповідності до наказу МВС України № 696, обов`язки контролю за застосуванням ЕЗК покладені на слідство та на штаб. В Київській області було створено три зони моніторингу, проводилися кущові наради по зонам моніторингу, він на них присутнім не був. По факту втечі ОСОБА_18 , ОСОБА_61 проводило службову перевірку. Дільничні працівники міліції були залучені до розшуку ОСОБА_18 09.08.13 року, МГБ не відноситься до оперативних підрозділів. Для забезпечення контролю за домашніми арештованими, з введенням нового КПК були введені посади інспекторів-чергових саме для контролю пульту моніторингу.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_62 , який показав, що він працює начальником чергової частини ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що згідно наказу МВС України №181 від 2009 року оперативні чергові РВ підпорядковуються черговій частині ГУ МВС України в Київській області. Спеціалістами відділу зв`язку ГУ МВС України в Київській області проводилися навчання з черговими, що закріплені за ЕЗК та приймалися заліки. Розроблявся алгоритм дій чергових по ЕЗК та методичні рекомендації. В разі надходження сигналу - тривоги , черговий Києво - Святошинського РВ повинен був повідомити чергового ОСОБА_19 , а той керівництво та направити наряд, до місця знаходження домашнього заарештованого, у чергового були для цього всі підстави. Крім того черговий, повинен зв`язатися з підозрюваним та надати йому вказівку поновити контакт з тілом. Свідку відомо, що з приводу втечі ОСОБА_18 проводилася службова перевірка, але чергову частину до її проведення не залучали. Інформація про втечу ОСОБА_18 до чергової частини ГУ МВС України в Київській області надійшла з ОСОБА_19 . Фіксація розмов між черговими частинами по внутрішнім номерам не ведеться.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_63 , який показав, що він працює начальником Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що до нього приїхав представник слідчого ОСОБА_64 та привіз доручення. Коли це було точної дати він не пам`ятає, матеріал був зареєстрований. Його виконання він доручив ОСОБА_20 , запросивши ОСОБА_20 до себе в кабінет та в присутності представника ОСОБА_64 , вивчив окреме доручення. Він розписав доручення на заступника по МГБ , виходячи з навантаження, вважаючи, що здійснювати контроль повинна була міліція ОСОБА_65 так як, монітора в МВ не було. Оперативне супроводження справи виконував УБОЗ, ОСОБА_66 був поставлений на облік. Його контролювали дільничні інспектори міліції, за місцем проживання, відповідно до наказу № 550. По дорученню, ОСОБА_20 доповідав, що дільничні інспектори відвідують ОСОБА_18 , який нічого не порушував, про що, писалися рапорти, які лягали в накопичувальну справу. Браслет на ОСОБА_18 був надягнений лише 08.08.13 року тому, що його не було, ЕЗК застосували коли поступив, привезли його працівники зв`язку, УБОЗ, представник ОСОБА_64 . За місцем проживання ОСОБА_18 виїздили : ОСОБА_20 , дільничний інспектор міліції, працівник МВС, відділу зв`язку та слідчий ОСОБА_67 . З 01.08. по 07.08.2013 року він не пам`ятає, щоб ОСОБА_20 говорив йому щоб контроль за ОСОБА_18 доручили іншій службі, а доповідав, що порушень немає. Після застосування ЕЗК, при проведені інструктажу добового наряду, говорили про охорону ОСОБА_18 . Після застосування ЕЗК відповідальним був ОСОБА_20 , він йому це доручив бо були, ще якісь матеріали. Мельник телефонував ОСОБА_20 про своє переміщення, як до застосування браслету, так і після. Вранці йому про зникнення ОСОБА_18 , доповіли ОСОБА_68 і ОСОБА_20 , дату свідок не пам`ятає. Бедрій виїхав за місцем проживання ОСОБА_18 і доповів, що браслет є, а ОСОБА_18 немає. 08.08.13 року ОСОБА_20 телефонував черговий, сказав, що пропав зв`язок, потім повідомив, що зв`язок відновлено. Бедрій дав вказівку, щоб черговий з ОСОБА_21 - Святошинського РВ зв`язався з ОСОБА_18 . Інспектори-слідчі підпорядковуються начальнику слідчого відділу, обов`язки якого виконував ОСОБА_69 . За місцем проживання ОСОБА_18 виїжджала слідча ОСОБА_67 , за його вказівкою. Після застосування ЕЗК контроль за ОСОБА_18 здійснював ОСОБА_20 , слідчий ОСОБА_70 нікого не повідомляв про зміну запобіжного стосовно ОСОБА_18 . Свідок також повідомив, що письмових наказів,чи розпоряджень, про покладення обов`язків на ОСОБА_20 , щодо застосування ЕЗК до ОСОБА_18 , він не давав.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_71 , яка показала, що вона працює начальником штабу Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомила, що 09.08.2013 року вона була відповідальною та зателефонувала ОСОБА_72 , надала йому вказівку, щоб ОСОБА_20 зателефонував ОСОБА_18 , бо відсутній контакт з тілом. Бедрій відповів, що знає та приблизно о 9.10 виїхав за місцем проживання ОСОБА_18 . В її функціональні обов`язки входить організація роботи чергової частини, підготовка документів до нарад, контроль за виконанням матеріалів, робота з базою АРМОР, ОСОБА_20 вона не підпорядковується, тільки начальнику МВ Скударю, за роботу чергової частини відповідає начальник ОСОБА_73 . Про відсутність контакту з тілом повідомили ОСОБА_20 , бо він займався безпекою ОСОБА_18 , наказу з цього приводу не було. Свідок була присутня на інструктажах чергової частини та СОГ коли була відповідальна. З 01.08.2013 року по 09.08.2013 року свідок було присутня на інструктажах, їх проводив Возний, чи був визначений порядок співпраці з Києво - Святошинським РВ свідок не пам`ятає. Запис розмов між черговими по внутрішньому зв`язку не ведеться. Алгоритм дій чергових по застосуванню ЕЗК надійшов до МВ лише після втечі ОСОБА_18 . Працівники чергової частини ОСОБА_19 не проходили навчання в головному управлінні, що до застосування ЕЗК. В штат СВ Ірпінського МВ введено дві посади слідчих, які контролюють застосування ЕЗК. Це слідчі інспектори ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , ОСОБА_20 в цьому наказі немає. Про ухвалу суду, щодо застосування до ОСОБА_18 домашнього арешту, свідку відомо тільки на словах, на кого покладено контроль їй не відомо. Контроль повинно було бути покладено на слідчого, письмового наказу з цього приводу не було. Спеціальні посади в Ірпінському МВ в чергові частини не вводилися, свідку не відомо чи 08.08.2013 року телефонували в чергову частину. Ведення журналів передбачено лише в ОВС де встановлені монітори. Журнали в Ірпінському МВ були, там нічого не записувалось, прокуратура їх вилучила.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_76 , який показав, що він працює дільничним інспектором міліції Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що йому відомо, що ОСОБА_18 знаходився під домашнім арештом і він, як дільничний, перевіряв його в Ірпінській ЦМЛ в період часу з 01.08.2013 по 08.08.2013 року, графіку перевірок не існувало. Мельник мав право відвідувати лікарню, він перевіряв, чи дійсно ОСОБА_18 там знаходиться на процедурах, коли ОСОБА_20 давав йому вказівку по телефону. Всього приймав участь у перевірках приблизно 5-6 разів згідно наказу про розподіл дільниць. Приблизно 04.08.2013 року, він перебував на добовому чергуванні та перевіряв ОСОБА_18 за місцем проживання. Від працівників прокуратури свідку стало відомо, що ОСОБА_18 переоформив майно. Про існування заборони на переоформлення майна свідку було нічого не відомо, під час перевірок ОСОБА_18 дійсно знаходився в лікарні. На той час інструкції про перевірку осіб, що знаходились під домашнім арештом не існувало.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_77 , який показав, що він працює дільничним інспектором міліції Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що 07.08.2013 року приблизно в 19-20 годин до ОСОБА_19 приїхав працівник ОСОБА_78 який мав повісити браслет на ОСОБА_18 . Його викликав ОСОБА_20 , ще був присутній слідчий ОСОБА_79 , представник главку та водій. За місцем проживання ОСОБА_18 чекали адвоката, він знаходився на вулиці де здійснював охорону громадського порядку. Приблизно через пітори-дві години ОСОБА_20 його відпустив. 09.08.13 року приблизно о 9-й годині йому зателефонував ОСОБА_20 та наказав перевірити наявність ОСОБА_18 за місцем проживання, він виявив, що останнього дома не було. Крім того свідок повідомив, що 01.08. 2013 року його викликали в кабінет до начальника ОСОБА_80 де повідомили, що є ухвала, що до застосування до ОСОБА_18 , домашнього арешту і що він буде здійснювати контроль за поведінкою ОСОБА_81 Усні вказівки, що до контролю поведінки ОСОБА_18 йому давав ОСОБА_20 . В лікарні Мельника перевіряв інший дільничний. Він, повинен був перевіряти ОСОБА_18 один раз на сім діб, на підставі якого документу, він не пам`ятає. 06.08.2013 року за вказівкою ОСОБА_20 , він перевіряв ОСОБА_18 , який знаходився на прибудинковій території , про перевірку доповів рапортом.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_82 , який показав, що він працює помічником начальника-оперативним черговим Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що 08.08.13 року, він заступив на добове чергування. О 8.30 інструктаж добового наряду проводив начальник МВ ОСОБА_27 , який сказав що стосовно ОСОБА_18 доповідати Бедрію. Приблизно о 21.30 з Києво - Святошинського РВ зателефонував черговий, з яким говорив черговий ОСОБА_83 , зі слів якого йому відомо, що на 14 хвилин було відключення пристрою ЕЗК, що носив ОСОБА_18 . Потім пристрій включився знову і працює нормально, ОСОБА_83 з цього приводу телефонував ОСОБА_20 , до ранку більше ніяких повідомлень, щодо ОСОБА_18 не надходило. 09.08.13 року після зміни, його викликали та повідомили, що ОСОБА_18 зник. Що до взаємодії з Києво -Святошинським РВ Скудар сказав дзвонити ОСОБА_20 , а Києво - Святошинський РВ, через їх чергову частину повинен був надавати інформацію ОСОБА_20 . Ніяких журналів, щодо застосування ЕЗК в черговій частині не було. Скударю про відключення пристрою не доповіли, бо він сказав про все доповідати ОСОБА_20 , крім того черговий ОСОБА_83 сказав, що прибор знову запрацював. Бедрій телефонував ОСОБА_84 та надав вказівку зв`язатися з черговим по Києво - Святошинському РВ аби останній зателефонував ОСОБА_18 на трекер, що ОСОБА_83 і зробив. Чергова частина, з ОСОБА_18 не зв`язувалася, бо не мала номеру його телефону. Йому не відомо, чи був у Бедрія телефон ОСОБА_18 , СОГ за місцем проживання ОСОБА_18 він не направив, бо вона була на виїзді. Відповідальним можливо був ОСОБА_85 , точно не пам`ятає. Ніяких журналів, що до застосування ЕЗК в черговій частині не було, навчання з приводу застосування ЕЗК в черговій частині не проводилися. Свідок також пояснив, що відповідно до інструкції про подію, він повинен був доповісти керівнику ОВС та відповідальному. Але в цьому випадку повідомив ОСОБА_20 на підставі вказівки ОСОБА_27 , чи телефонував в той час він начальнику МВ не пам`ятає, але про ОСОБА_18 не повідомляв.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_86 , який показав, що він працює на посаді дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Білоцерківського МВ ГУ МСВ України в Київській обл.. та станом на 08.08.13 року виконував обов`язки помічника чергового Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що 08.08.2013 року він заступив на добове чергування, при цьому начальник МВ ОСОБА_27 повідомив, що до ОСОБА_18 застосовано ЕЗК і всю інформацію що до останнього передавати ОСОБА_20 . Приблизно в 21.52 по внутрішньому телефону черговий з Києво -Святошинського РВ повідомив, що протягом 14 хвилин було порушено контакт ЕЗК з тілом ОСОБА_18 і що це вже втретє за сьогодні. Він повідомив про це, ОСОБА_20 та старшого чергового, ОСОБА_20 сказав, що зателефонує ОСОБА_18 , а також повідомив, що ОСОБА_18 просив не затягувати браслет, бо йому ставлять крапельниці. Приблизно через 5-6 хвилин ОСОБА_20 зателефонував до чергової частини та надав вказівку йому, зв`язатися з черговим по Києво - Святошинському РВ, щоб звідти зателефонували ОСОБА_18 на трекер, в черговій частині ОСОБА_19 номеру телефону трекера ОСОБА_18 не було. Йому не відомо, чи телефонував черговий Києво - Святошинського РВ на трекер, він передав вказівку ОСОБА_20 в Києво - Святошинський РВ. Звідти черговий повідомив його, що зв`язок налагоджено, до ранку з Києво - Святошинського РВ більше не телефонували. Протягом дня черговий з ОСОБА_21 - Святошинського РВ повідомляв, що ОСОБА_18 їздив в Бучу в лікарню. З ким він спілкувався в Києво Святошинському РВ, йому не відомо, з ОСОБА_51 від не знайомий. Повідомлення щодо ОСОБА_18 , він фіксував на окремому папері, слідчий його забрав, на той час телефон внутрішнього зв`язку не писався. Начальник ОСОБА_87 08.08.2013 року, вперше повідомив про необхідність повідомляти ОСОБА_20 , щодо ОСОБА_18 , чому саме ОСОБА_20 йому не відомо. Журналів, щодо застосування ЕЗК в черговій частині немає, вони є у дільничних. СОГ за місцем проживання ОСОБА_18 не направлялась, бо була на виїзді. ОСОБА_37 сказав , що з ОСОБА_18 все нормально, і все відновлено, він зрозумів що контакт з тілом відновлено.

- показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_88 , який показав, що він працює заступником начальника Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що 08.08.2013 року в день, коли ОСОБА_18 зняв браслет, він був відповідальним по підрозділу з 9-ї до 21 години. З чергової частини ніяких повідомлень, щодо ОСОБА_18 йому не надходило. Про втечу ОСОБА_18 , йому стало відомо приблизно об 11 годині наступного дня. Йому підпорядковуються бухгалтерія, тилове та кадрове забезпечення, канцелярія. Він ніякого відношення до виконання ухвали, щодо домашнього заарештованого ОСОБА_18 , не мав. Черговий повинен був інформувати його про всі події, як відповідального, 08.08.13 року він був присутній, на інструктажі і йому було відомо, що по ОСОБА_18 , треба доповідати ОСОБА_20 . Посади слідчих для контролю за ЕЗК не вводилися.

Державний обвинувач стверджує, що кримінальним злочином спричинені тяжкі наслідки. Та на підтвердження винуватості підозрюваних ОСОБА_43 та ОСОБА_20 долучив до обвинувального акту документи , які на його думку засвідчують факти та обставини кримінального провадження:-

- матеріалами витягу із закону про міліцію; - матеріалами витягу із Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого законом України №3460-IV від 22.02.2006 року;

- матеріалами копії Положення про порядок застосування ЕЗК , затвердженого наказом МВС України №696 МВС України від 09.08.12 року , зареєстрований в МЮ України 05.09.12 року за №1503/21815; - матеріалами копії наказу Міністра внутрішніх справ України «Про уповноваження підрозділів органів внутрішніх справ на здійснення забезпечення електронного контролю» № 1172 від 18.12.2012 року; - матеріалами витягу з Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань , затвердженої наказом України №181 , затвердженої від 28.04.2008 року , та зареєстрованої в МЮ України 20.08.2009 року за №786/16802; - матеріалами витягу з Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та Інструкція про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ , внутрішніх військах, та навчальних закладах МВС України, затверджених наказом МВС України № 940 від 22.10.2012 року та зареєстрованих в МЮ України 03.01.2013 за № 55/22586, №55/22587 ; - матеріалами копії Висновку службового розслідування за фактом порушення підозрюваним ОСОБА_14 передбаченої в ухвалі слідчого судді умови перебування під домашнім арештом ( забороні залишати житло цілодобово) та залишенні ним місця проживання, затвердженого першим заступником міністра внутрішніх справ України 20.08.2012 року;

- матеріалами протоколу огляду з фото таблицею від 09.08.2013 року ; - матеріалами копії Протоколу огляду місця події з додатками від 09.08.2013 року; - матеріалами світлокопії журналу обліку порушень, виявлених за допомогою ЕЗК Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, розпочатого 07.08.2013 року за інвентарним номером 3996; - матеріалами світлокопії відповіді відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 №1/966 від 10.08.2013 року; - матеріалами світлокопії документу з назвою «Список військовослужбовців, які несли службу з 8.00 години 08.08.2013 року до 8.00 години 09.08.2013 року в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України « Городище»; - матеріалами світлокопії витягів з бази даних Гарт 1П ; - матеріалами відповіді ТОВ «Беніш Джі Пі еС Україна» №1470-13 від 23.08.13 року на запит прокуратури області; - матеріалами світлокопії Договору №445ю на поставку апаратури радіо- і телевізійної передавальної ( обладнання для системі електронного контролю ) (код 32.20.1), укладеного 20.12.2012 року між ТОВ «Беніш Джі Пі еС Україна» та МВС України , та додатків №№1-3 до нього; - матеріалами світлокопії додаткової угоди №1-446ю до Договору №445ю на поставку апаратури радіо- і телевізійної передавальної ( обладнання для системи електронного контролю ) (код 32.20.1), укладеного 20.12.2012 року між ТОВ «Беніш Джі Пі еС Україна» та МВС України , та додатків №№1-2 до неї; - матеріалами світлокопія сертифікату відповідності , що виконаний на бланку серії ДІ № 198963; - матеріалами копії Керівництва з встановлення та користування системі відстеження підконтрольних осіб ЗМ(тм) та Benish GPS Ukraine ; - матеріалами документу із назвою: «Принципи роботи системи моніторингу»; - матеріалами висновку експерта № 90/6 від 29.08.2013 року ; - матеріалами світлокопії відповіді «Беніш Джі Пі еС Україна» № 1487-13 від05.09.2013 року з додатком; - матеріалами протоколу огляду від 30.08.2013 року ; - матеріалами висновку експерта « 153/2 від 05.09.2013 року; - матеріалами протоколу огляду речей та документів від 05.09.2013 року;

- матеріалами протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 09.08.2013 року з додатком; - матеріалами протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 30.08.2013 року з додатком; - матеріалами протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 02.09.2013 року ; - матеріалами протоколу огляду від 05.09.2013 року з додатком інформацією про вхідні та вихідні з`єднання власника мобільного телефону; - матеріалами протоколу огляду від 09.08.2013 року; - матеріалами протоколу огляду речей та прослуховування записів від 03.09.2013 року; - матеріалами протоколу огляду від 26.08.2013 року; - матеріалами титульного аркуша особової справи ОСОБА_14 , заведеної Києво-Святошинським РУ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами факсимільної копія ухвали слідчого судді Печерського райсуду м. Києва про обрання підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 01.08.2013 року; - матеріалами факсимільної копія доручення ГСУ МВС України про проведення слідчих(розшукових) дій № 13.9.2-5017д від 01.08.2013 року; - матеріалами функціональної обов`язки працівників чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області по здійсненню контролю за порядком використання (встановлення, закріплення, зняття, експлуатація та зберігання) електронних засобів контролю за підозрюваним (обвинуваченим), затвердженні начальником цього райвідділу 24.01.2013 року; - матеріалами протоколу огляду від 12.08.2013 року; - матеріалами світлокопії служби нарядів Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області на 07.08.2013 року;

- матеріалами світлокопії служби нарядів Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області на 08.08.2013 року; - матеріалами світлокопії служби нарядів Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області на 09.08.2013 року; - матеріалами світлокопії окремих аркушів журналу обліку порушень, виявлених за допомогою електронних засобів контролю розпочатого у Києво-Святошинському РВ ГУМВС України в Київський області 07.08.2013 року; - матеріалами світлокопії окремих аркушів журналу обліку осіб, до яких застосовуються електронні засоби контролю, розпочатого у Києво-Святошинському РВ ГУМВС України у Київський області 07.08.2013 року; - матеріалами світлокопії окремих аркушів журналу реєстрації інструктажів Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київський області з використанням електронних засобів контролю в органах внутрішніх справ України, розпочатого 07.08.2013 року; - матеріалами протоколу огляду від 04.09.2013 року; - матеріалами світлокопії відомості про прийняття заліків у співробітників Києво-Святошинського РВ зі знання Положення про порядок застосування електронних засобів контролю та практичних навичок з експлуатації програмного забезпечення системи відстеження підконтрольних осіб; - матеріалами світлокопії відомості про прийняття заліків у співробітників Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київський області зі знання Положення про порядок застосування електронних засобів контролю та практичних навичок з експлуатації програмного забезпечення системи відстеження підконтрольних осіб; - матеріалами світлокопії штату Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київський області, затвердженого наказом МВС України № 155 від 15.02.2013 року; - матеріалами світлокопії штатної розстановки Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київській області ; - матеріалами копії доручення начальника ГУ МВС України у Київській області « Про організацію роботи із застосування ЕЗК № 384 від 21.02.2013 року; - матеріалами копії супровідного листа Головного штабу МВС України № 1/7-800 від 01.03.2013 року, рекомендацій щодо організації роботи органів внутрішніх справ про здійсненню електронного моніторингу місця знаходження підозрюваного(обвинуваченого) та проекту алгоритму дій працівників органів внутрішніх справ по застосуванню ЕЗК (при надходженні ухвали до ОВС, в якому не встановлений стаціонарний пульт моніторингу) ; - матеріалами копії наказу МВС України «Про затвердження положення про порядок застосування електронних засобів контролю» № 696 від 09.08.2012 року; - матеріалами копії положення про порядок застосування ЕЗК, затвердженого наказом МВС України № 696 від 09.08.2012 року та зареєстрованого в Мінюсті України 05.09.2012 року за № 1503/21815 з додатками; - матеріалами копії ілюстрованої інструкції по експлуатації ЕЗК;

- матеріалами копії методичних рекомендацій, щодо використання слідчими та працівниками ОВС електронних засобів контролю, що є додатком до листа МВС України № 234/Чн від 05.01.2013 року з додатком; - матеріалами копії ілюстрованої інструкції по підключенню та експлуатації ЕЗК; - матеріалами протоколу огляду від 23.08.2013 року з фото таблицею; - матеріалами протоколу огляду від 30.08.2013 року; - матеріалами протоколу догляду від 03.09.2013 року; - матеріалами світлокопії журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київській області, розпочатий 02.08.2013 року та закінчений 11.08.2013 року, інвентарний № 3995; - матеріалами довідки Києво-Святошинського РВ № 728 від 21.08.2013 року; - матеріалами світлокопії функціональних обов`язків помічника начальника, оперативних чергових Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області ; - матеріалами світлокопії функціональних обов`язків старших інспекторів-чергових Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами світлокопії функціональних обов`язків помічника оперативного чергового Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.08.2013 року: - матеріалами світлокопії доручення ГСУ МВС України в м. Києві про проведення слідчих(розшукових) дій № 13/9/2-5017д від 01.08.2013; - матеріалами другого екземпляру супровідного листа Ірпінського МВ ГУМВС України в Київський області № 13101 від 02.08.2013 року ; - матеріалами світлокопії про оголошення підозрюваному ОСОБА_14 ухвали слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу та вручення її копії від 01.08.2013 року; - матеріалами світлокопії протоколу роз`яснення підозрюваному ОСОБА_14 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України від 01.08.2013 року ; - матеріалами запиту ГСУ МВС України в м. Києві адресований начальнику Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області № 13/9-2-5035д від 02.08.2013 року;- матеріалами другого екземпляру відповіді Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області , адресований старшому слідчому в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві за № 13102 від 02.08.2013 року; - матеріалами світлокопії запиту ГСУ МВС України в м. Києві, адресованого начальнику Ірпінського МВ ГУМВС України в Київський області № 13/9/2-5146д від 06.08.2013 року; - матеріалами другого екземпляру відповіді Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області , адресований начальнику управління ГСУ МВС України в м. Києві № 13387 від 08.08.2013 року; - матеріалами супровідного листа Печерського районного суду м. Києва № 757/16381/13-к від 02.08.2013 року; - матеріалами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про обрання підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 01.08.2013 року; - матеріалами світлокопії протоколу роз`яснення підозрюваному ОСОБА_14 правил користування ЕЗК від 07.08.2013 року з копією фото таблиці; - матеріалами світлокопії пам`ятки експлуатації ЕЗК від 07.08.2013 року; - матеріалами світлокопії протоколу роз`яснення підозрюваному ОСОБА_14 обов`язків ст. 194 КПК України від 07.08.2013 року; - матеріалами анкетного листа на ОСОБА_14 , який перебуває під домашнім арештом; - матеріалами запиту до ДМС України; - матеріалами копії закордонного паспорту ОСОБА_14 - матеріалами листа до прокуратури м. Ірпеня; - матеріалами копії листа начальнику ГУ МВС України у Київській області; - матеріалами листа начальнику управління ГСУ МВС України в м. Києві; - матеріалами запиту до Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами відповіді Ірпінського МВ ГУМВС України від 14.08.2013 року; - матеріалами інформації ДМС України № 6/5015 від 09.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами рапорту заступника начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 02.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 03.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 04.08.2013 року; - матеріалами рапорту заступника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 05.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 06.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 07.08.2013року; - матеріалами рапорту ДІМ Бучанського МВ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 08.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 09.08.2013 року; - матеріалами рапорту ДІМ Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 09.08.2013 року; - матеріалами пояснення ОСОБА_89 ; - матеріалами відомості про здійснення контролю за особою, яка перебуває під домашнім арештом; - матеріалами копії інструкції про порядок використання ОВС України ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; - матеріалами копії наказу Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області № 139 від 24.02.2013 року ; - матеріалами посадової інструкція працівника чергової частини Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами розстановки нарядів Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 08.08.13 року. - матеріалами копії наказу № 117 О/С , про призначення ОСОБА_11 оперативним черговим чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області; - матеріалами витягу з наказу № 535 О/С , про присвоєння ОСОБА_11 чергового спеціального звання капітан міліції; - матеріалами оригіналу доручення ; - матеріалами протоколу огляду доручення від 05.09.2013 року ;- матеріалами довідки начальника штабу Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про відсутність положення про чергову частину, про те що положення про МВ підготовлено та надано для реєстрації , та про відсутність положення про міліцію громадської безпеки МВ, без дати; - матеріалами положення про Ірпінське МВ від березня 2013 року не затверджене та не введене в дію ніяким наказом; - матеріалами наказу № 387 Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області від 05.08.2013 року та затверджене ним положення про штаб Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами штатної розстановка Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами витягу з наказу №1593 О/С про призначення ОСОБА_12 заступником начальника міського відділу начальником міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами функціональних обов`язки заступника начальника міського відділу начальника міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами копії нарядів Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області №5; - матеріалами копії наказу №139 від 27.02.2013 року про організацію роботи із застування ЕЗК в Ірпінському МВ ГУМВС України у Київський області; - матеріалами відомості щодо майна ОСОБА_14 ; - матеріалами актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_14 та його дружиною № 129 від 29 грудня 2012 року ; - матеріалами копії ухвали Печерського районного суду м.Києва від 12 серпня 2013 року про дозвіл на затримання підозрюваному ОСОБА_14 ;

- матеріалами копії ухвали Печерського районного суду м.Києва від 14 серпня 2013 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 ;

- матеріалами висновку службового розслідування за фактом можливого незаконного перетинання державного кордону в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Городище» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянином України ОСОБА_14 ;

Заслухавши в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

При дослідженні доказів, зібраних у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, судом встановлено ОСОБА_11 пред`явлено підозру у вчинення злочину , передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. У пред`явленій підозрі вказано, що він, займаючи посаду помічника начальника районного відділу-оперативного чергового чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області , 08.08.2013 не виконав та неналежно виконав свої службові обов`язків через несумлінне ставлення до них, тобто без належного дотримання нормативно-правових актів, якими регламентуються робота уповноваженого органу при застосуванні електронних засобів контролю, що спричинило тяжкі наслідки. У пред`явленій ОСОБА_20 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України вказано , що він займаючи посаду заступника начальника начальника міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, не виконав та неналежно виконав свої службові обов`язків через несумлінне ставлення до них, тобто без належного дотримання нормативно-правових актів, якими регламентуються робота уповноваженого органу при застосуванні електронних засобів контролю, що спричинило тяжкі наслідки.

Разом із тим, суд вважає, що прокурором поза увагою залишились показання в судовому засіданні свідки з сторони захисту, так допитаний в судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_90 , який показав, що станом на серпень 2013 року, він займав посаду старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні злочини генеральної прокуратурі України, та здійснював процесуальне керівництво по кримінальному провадженню відносно підозрюваного ОСОБА_14 . Старшим групи слідчих був слідчий в ОВС ГСУ МВС України Зайцев. Клопотання про застосування відносно ОСОБА_18 запобіжного заходу свідок не погоджував. Погоджував тільки клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою в зв`язку з тим, що ОСОБА_18 перешкоджав встановленню істини по справі, зробив відчуження майна та змінював місце свого перебування, а саме: знаходився в іншому будинку. Свідок не пам`ятає, чи був покладений на Мельника обов`язок носити ЕЗК ухвалою Печерського суду про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Свідок пам`ятає, що Печерським судом була винесена ухвала про арешт майна ОСОБА_18 , але належним чином за якихось мені не відомим технічним причинам не була зареєстрована в реєстраційній службі своєчасно. Яким саме чином слідчий ОСОБА_70 виконував ухвали суду про арешт майна свідок не пам`ятає. В перших числах серпня він знаходився у відпустці за сімейними обставинами, та коли повернувся на роботу ЕЗК до ОСОБА_18 вже було застосовано. Свідок показав, що не надавав слідчому ОСОБА_91 ввечері 08.08.13 року вказівки знайомити ОСОБА_18 із клопотання про зміну запобіжного заходу за місцем проживання останнього . Свідку не відомо, чому слідчий ОСОБА_70 обрав саме таку тактику зміни запобіжного заходу а не подав клопотання до суду про дозвіл на затримання особи, відповідно до вимог ч.5 ст.200 КПК України.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_92 , який показав, що станом на серпень 2013 року займав посаду заступника начальника СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що коли до МВ надійшло доручення на виконання Печерського суду про застосування до підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він знаходився у слідчому управлінні. Це було близько 21-ї години вечора. Свідку зателефонував чи ОСОБА_27 , чи ОСОБА_20 та попросили виділити слідчого для роз`яснення підозрюваному ухвали суду. Свідок доручив це зробити слідчій ОСОБА_67 . Можливо в зв`язку з тим , що СОГ була на виїзді. ОСОБА_67 в той день не чергувала. Саме доручення свідок читав приблизно через тиждень. Після виконання доручення слідча ОСОБА_67 доповіла , що вона виконала необхідні дії але це не її обов`язок. Застосування ЕЗК повинен виконувати слідчий , у якого в провадженні знаходиться справа відносно підозрюваного. Крім того свідок повідомив , що на той момент ОСОБА_20 сперечався зі ОСОБА_27 про те, що вказане доручення повинна була виконувати служба кримінального блоку, а не МГБ. Бедрій просив ОСОБА_27 розписати це доручення за належністю але ОСОБА_27 наполіг , щоб воно було розписане на ОСОБА_20 . Свідок також повідомив, що на той момент в МВ були посади інспекторів-слідчих, які повинні були займатися застосуванням ЕЗК, і що одну з таких посад займала ОСОБА_74 .

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_93 , яка показала, що вона займає посаду заступника начальника СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомила , що станом на серпень 2013 року займала посаду слідчого. В той день коли до МВ надійшло доручення слідчого ОСОБА_64 , близько 22-23-ої години , вона знаходилася вдома. Свідку зателефонував заступник начальника СВ Очеретний. Він повідомив про надходження доручення та попросив поїхати в лікарню та роз`яснити ОСОБА_18 ухвалу Печерського суду, що додавалася до доручення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Свідок приїхала до ОСОБА_80 близько 23-ої години. В кабінеті у начальника МВ ОСОБА_27 знаходилися ОСОБА_20 та, здається, ОСОБА_68 . Там свідок ознайомилася з дорученням та ухвалою суду. Свідок пояснила присутнім , що в порядку ст..40 КПК України вона не уповноважена проводити роз`яснення ухвали ОСОБА_18 , бо не входить у склад СОГ , що розслідує справу відносно ОСОБА_18 , та відмовлялася від участі в проведенні цієї слідчої дії. Разом з тим не виконати вказівку начальника ОСОБА_80 вона не змогла. В ухвалі суду було прописано , що підозрюваному ОСОБА_18 треба роз`яснити ухвалу та його права. Вказаною ухвалою обов`язку застосування ЕЗК на ОСОБА_18 покладено не було. На виконання вимог начальника ОСОБА_94 свідок виїхала з ОСОБА_20 до лікарні, де знаходився ОСОБА_18 , де роз`яснила йому ухвалу суду, про що склала відповідний протокол. Там же ОСОБА_18 повідомив їй, що у нього в наявності один закордонний паспорт, який наступного дня у нього був вилучений. Свідок повідомила, що таким чином ухвала суду була виконана в повному обсязі. Приблизно через тиждень свідка знову викликав начальник ОСОБА_19 , який дав вказівку їй виїхати за місцем проживання ОСОБА_18 та застосувати до останнього ЕЗК. Свідок категорично відмовилася виїздити та застосовувати ЕЗК до підозрюваного ОСОБА_18 в зв`язку з тим, що ухвалою Печерського суду про застосування міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного ОСОБА_18 не було покладено обов`язку носити ЕЗК. З введенням нового КПК України в штат були введені дві посади -інспектора-слідчого і старшого інспектора-слідчого, які повинні були займатися застосуванням ЕЗК. Чи доводили якісь інструкції з цього приводу свідок не пам`ятає . На вказані посади були призначені ОСОБА_95 та ОСОБА_96 .. Остання на цій посаді не працювала, а ОСОБА_74 ознайомлювалася з інструкціями вже зараз, тобто після втечі ОСОБА_18 . Відповідно до КПК роз`яснювати ухвалу суду підозрюваному повинен слідчий у провадженні якого знаходиться справа. 01.08.13 року ОСОБА_20 просто возив свідка в лікарню де знаходився ОСОБА_18 бо було пізно. Ніякої участі в слідчих діях не приймав. Також свідок додала , що повторно вона відмовилася виїздити за місцем проживання ОСОБА_18 , бо обов`язку застосовувати до нього ЕЗК в ухвалі суду не було, доручення та ухвала були виконані в повному обсязі і ці дії не входили в її обов`язки.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_97 , яка показала, що вона ніколи інспектором слідчого відділу ОСОБА_19 не працювала, а лише рахувалася на вказаній посаді, фактично виконуючи обов`язки дільничного інспектора. Коли до штатного розкладу були введені посади інспекторів СВ за вказівкою начальника ОСОБА_19 вона написала рапорт на переведення на посаду інспектора для того, щоб , як пояснив їй ОСОБА_27 , укомплектувати слідчий відділ.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_98 , який показав, що на період серпня 2013 року працював на посаді старшого дільничного інспектора міліції Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок пояснив, що 02.08.13 року від ОСОБА_20 йому стало відомо, що на території обслуговування ОСОБА_19 знаходиться домашній заарештований ОСОБА_18 . В зв`язку з тим, що на той час в МВ були відсутні будь які інструкції що до постановки на облік домашніх заарештованих та застосування ЕЗК , та ніяких занять з цього приводу не проводилось , свідок їздив до МВС України та брав там у когось із співробітників , якому телефонував ОСОБА_20 , проект інструкції. Крім того свідок вказав, що літерну справу відносно ОСОБА_18 заводив він, хоча повинна була це робити чергова частина відповідно до проекту інструкції. 07.08.13 року свідок знаходився у кабінеті ОСОБА_20 , коли до ОСОБА_80 приїхав технік з головного управління та привіз ЕЗК. Технік показував їм браслет. Тоді ж вирішувалося питання хто зі слідчих застосовувати ЕЗК та яка служба буде забезпечувати охорону громадського порядку. Свідок також показав, що він виїздив за місцем проживання ОСОБА_18 , де на останнього надягали браслет слідчий та технік. Свідок намагався зняти все це на відео , але ОСОБА_18 та його адвокат заперечували проти зйомки, тому він був вимушений зупинити свої дії, оскільки вони суперечили нормам діючого КПК. Браслет надягали три години бо не могли підключитися. Спочатку технік запропонував надягти браслет на ногу але потім його закріпили на руці в зв`язку з запереченнями останнього. Між браслетом та рукою технік зміг просунути два пальці, вказуючи про те, що такі вимоги інструкції щоб його було комфортно носити. Таким чином браслет на руку ОСОБА_18 був одягнений вільно. Слідчий приймав участь у застосуванні ЕЗК лише процесуально. Також свідок показав, що в період знаходження ОСОБА_18 під домашнім арештом він заступав на добове чергування в якості помічника відповідального. При цьому ніхто із керівництва ОСОБА_80 , що проводили інструктаж добового наряду, вказівок доповідати про домашнього заарештованого ОСОБА_14 . ОСОБА_12 ніхто не давав, та ніяких записів в Журнал інструктажів добового наряду з цього приводу не вносив. Це йому відомо в зв`язку з тим, що заступаючи на добове чергування він розписувався у вказаному журналі. В судовому засіданні ксерокопії вказаного журналу були надані свідку для огляду, після чого останній заявив, що в графах «тема інструктажу» з 01.по 08 серпня 2013 року дописано іншим почерком, на всіх листках одним, відмінним від почерку, яким заповнений інший текст кожного листа, дописано текст про те, що темою інструктажу також охорона домашнього заарештованого ОСОБА_18 , що не відповідає дійсності.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_99 , який показав, що станом на серпень 2013 року працював слідчим Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області. Свідок повідомив, що в літку 2013 року , дату не пам`ятає, його викликав заступник начальника СВ Очеретний та доручив йому на підставі доручення слідчого ОСОБА_64 та ухвали Печерського суду застосувати ЕЗК до підозрюваного ОСОБА_18 . При цьому вони разом пішли в кабінет до начальника ОСОБА_19 , який також дав вказівку застосувати ЕЗК до ОСОБА_18 . Свідок зазначив, що ухвалою Печерського суду на підозрюваного ОСОБА_18 не було покладено обов`язок носити ЕЗК. Дана обставина була лише зазначена в тексті доручення. Свідок зазначав про це, але ОСОБА_27 наказав застосувати ЕЗК до ОСОБА_18 . Свідок разом з технічним працівником здійснив виїзд за місцем проживання ОСОБА_18 , де повторно зачитав та роз`яснив ухвалу суду останньому, про що склав відповідні протоколи. Бедрій на той час працював заступником начальника ОСОБА_19 та по вказівці ОСОБА_27 вирушив за місцем проживання ОСОБА_18 забезпечити охорону громадського порядку. Разом з іншими дільничними знаходився на вулиці та періодично заходив до будинку. Всі дії координував ОСОБА_27 , та вказівку ОСОБА_20 забезпечити охорону громадського порядку також дав ОСОБА_27 . Поки читали адвокати Мельник вів себе спокійно. Свідок особисто не пропонував ОСОБА_18 вдягти браслет на ногу, але пам`ятає, що хтось це робив. Мельник заперечував проти спроб вдягти браслет на ногу , тому браслет йому було вдягнуто на руку. При цьому , коли одягали браслет , то щільність прилягання його до руки ОСОБА_18 технік перевіряв двома пальцями. Також він кудись телефонував та з`ясовував , чи працює система. Свідок також показав, що виїжджав за місцем проживання ОСОБА_18 коли останній зник, але огляд місця події не проводив , бо його проводив слідчий МВС. Чи був при цьому присутній ОСОБА_20 , свідок не пам`ятає.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_100 , який показав , що станом на серпень 2013 року працював на посаді головного спеціаліста УЗ ДМЗ МВС України. Після втечі підозрюваного ОСОБА_18 свідок був включений до складу комісії по проведенню службового розслідування за фактом порушення підозрюваним ОСОБА_14 передбаченої в ухвалі слідчого судді умови перебування під домашнім арештом ( забороні залишати житло цілодобово) та залишенні ним місця проживання. В ході проведення службового розслідування свідок виїжджав до Ірпінського МВ та Києво-Святошинського РВ. В результаті перевірки встановлено , що підозрюваний ОСОБА_18 самовільно зняв ЕЗК та зник. Сигнал з браслету надходив на пульт моніторингу. Сигналу про пошкодження браслету на пульт не надходило. При проведенні службової перевірки було встановлено , що обвинувачені діяли відповідно до законодавства , відповідно в їх діях відсутні ознаки будь якого злочину. До дисциплінарної відповідальності повинні були бути притягненими відповідні працівники МВС , які неналежним чином поставилися до виконання завдань МВС України що до організації функціонування системи електронного моніторингу та здійснення контролю за особою яка перебуває під домашнім арештом. Свідок також показав , що відповідно до звітності система моніторингу була придбана приблизно в кінці 2012 року. На початку 2013 року отримана в областях. В березні 2013 року встановлена там та готова до функціонування . Після чого фірма постачальник проводила навчання з представниками відділів зв`язку , штабу та слідства в тестовому режимі. Хто з працівників проходив навчання визначав начальник управління. Чи проходили навчання працівники МГБ свідку не відомо. Відповідно звітності навчання проводилися до 27.03.13 року. Після чого з областей було надано пропозиції, що до удосконалення роботи системи. Всі області повідомили , що пульти встановлені та з 29.04.13 року розпочали повноцінну роботу. Але в результаті службової перевірки було встановлено , що пульт моніторингу в Києво - Святошинському РВ було встановлено не більше як за 10 днів до втечі ОСОБА_18 . Умови проходження навчання Для роботи за пультом моніторингу в Києво - Святошинському МВ свідку не відомі. Мельник в Київській області був першим підозрюваним до якого було застосовано ЕЗК. Разом з обладнанням фірма постачальник надала інструкції що до його застосування, для освоєння яких необхідні спеціальні знання в області комп`ютерної техніки.

- показання в судовому засіданні свідка зі сторони захисту ОСОБА_101 , показав , що станом на серпень 2013 року працював на посаді головного спеціаліста оперативного управління головного штабу МВС України, та приймав участь у проведенні службового розслідування за фактом порушення підозрюваним ОСОБА_14 передбаченої в ухвалі слідчого судді умови перебування під домашнім арештом ( забороні залишати житло цілодобово) та залишенні ним місця проживання. З обвинуваченими свідок познайомився в ході проведення вказаного розслідування. Свідок показав, що службовою перевіркою встановлено , що обвинувачений ОСОБА_20 діяв в межах діючого законодавства. У секторі ДІМ була заведена літерна справа домашнього арешту до якої залучені документи, на підставі яких ОСОБА_14 було поставлено на облік, а також матеріали про результати здійснених перевірок його поведінки. Про те , що до підозрюваного ОСОБА_18 було застосовано домашній арешт свідкові стало відомо із інтернету. В зв`язку з чим він зв`язався з ГУ МВС України в Київській області так як він особисто розробляв інструкцію про застосування ЕЗК , та скерував Бедрію проект вказаної інструкції, погоджений з Генеральною прокуратурою. Це був перший проект від 01.04.13 року , який МЮ України повернуло ГП на доопрацювання . З вказаного проекту було виключено пункт яким слідчий , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зобов`язаний завчасно письмово повідомляти орган внутрішніх справ , на території обслуговування якого підозрюваний перебуває під домашнім арештом , про його виклик або надання дозволу на його виїзд із населеного пункту. Свідок також повідомив суду, що станом на той час діючої інструкції про застосування ЕЗК не існувало. На той час існував лише наказ №696 МВС України від 09.08.12 року , зареєстрований в МЮ України 05.09.12 року за №1503/21815 про затвердження Положення про порядок застосування ЕЗК. Свідок також показав , що назвати кількість фактів втеч обвинувачених, відносно яких застосовувалися ЕЗК , він не може, але їх чимало. За фактами втеч підозрюваних відносно яких застосовувалися ЕЗК проведено службові розслідування , працівників міліції , які допустили порушення службової дисципліни , притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Кримінальне провадження було порушено лише відносно ОСОБА_20 та ОСОБА_43 .

Крім цього, на спростування події злочину, стороною захисту було надано до суду та безпосередньо досліджено у судовому засіданні :

- матеріали копії Наказу № 105 О/С від 15.02.2013 року начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про призначення капітана міліції ОСОБА_102 старшим інспектором слідчого Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області;

- матеріали копії Наказу № 405 від 06.08.13 року начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про призначення відповідальних осіб які залучатимуться для закріплення електронного браслету на тілі підозрюваного та його зняття, відповідно до якого такими особами були призначені начальник сектору ДІМ ОСОБА_103 , старший інспектор СВ ОСОБА_95 , інспектор СВ ОСОБА_97 , старший інспектор зв`язку ОСОБА_104 ;

- матеріали копії Наказу №421від 21.08.2013 року начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про призначення службового розслідування ;

- матеріали копії Наказу № 422 від 01.04.2013 року начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про покладання тимчасового виконання службових обов`язків за не вакантною посадою помічника начальника МВ оперативного чергового на ОСОБА_105 , дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Білоцерківського МВ ГУМВС України у Київський області з 10.04.2013 року по 10.08.2013 року;

- матеріали копії Наказу №423 від 22 .08.2013 року начальника Ірпінського МВ ГУМВС України у Київський області про забезпечення охорони підчас конвоювання затриманих та осіб , які тримаються під вартою з СІЗО ДПСУ м.Києва до Ірпінського міського суду.;

Адвокатський запит та лист-відповідь головного слідчого управління МВС України №13/Т-280аз від 02.10.2014 року на адвокатський запит щодо кількості ЕЗК , застосованих з моменту вступу в дію нового КПК України до 07.08.2013 року , а також випадків утечі підозрюваних (обвинувачених, підсудних), до яких застосовувалися ЕЗК. Відповідно до вказаного листа з початку експлуатації системі електронного контролю (29.04.2013року) станом на 10 серпня 2013 року органами внутрішніх справ України ЕЗК застосовувалися до 73-х осіб. У Київській області до 07.07.2013 року ЕЗК не застосовувалися. Протягом 2014 року станом на 01.10.2014 року зафіксовано 44 факти самовільного залишення підозрюваними відносно яких застосовувалися ЕЗК визначеної в ухвалі суду адреси проживання . За фактами втеч підозрюваних , до яких застосовувалися ЕЗК, проведено службові розслідування , працівників міліції , які допустили порушення ,службової дисципліни притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Крім того за клопотання захисту судом було надано доступ до Журналу інструктажу добового наряду (постова книга нарядів №5) Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, станом з 01.08.2013 року по 09.09.2013 року. На виконання вказаної Ухвали суду прокурором була здійснена його виїмка. Вказаний журнал був оглянутий в судовому засіданні. При огляді, візуально було встановлено, що на аркушах журналу, на яких відображено інструктаж добового наряду з 01.08.2013 року по 08.08.2013 року в графах «тема інструктажу» іншим почерком, на всіх листках, відмінним від почерку, яким заповнений інший текст кожного листа, дописано текст про те, що темою інструктажу також є охорона домашнього заарештованого Мельника. Крім того, візуально різниться і колір барвника, яким виконано вказані записи.

Стороною захисту в судовому засіданні було надано висновок експертного дослідження № 3-03/2 від 25.02.2015 року, проведеного НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області, відповідно до якого рукописні записи на стор. 37, 51, 76 (зі зворотної сторони ) у графі «Тема інструктажу: » в постовій книзі нарядів №5 Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області , виконані однією особою. Рукописні записи на стор. 56, 60, 64, 68, 72,80 (зі зворотної сторони ) у графі «Тема інструктажу: » в постовій книзі нарядів №5 Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області , виконані різними особами.

Крім того, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 за ст.368 ч.4 КК України здійснювалося старшим слідчим з ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_17 . Так, 01.08.2013 року Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_14 дозволено залишати житло виключно для відвідування та перебування у лікувальних закладах м. Києва та м. Ірпінь Київської області а також для участі у процесуальних діях у кримінальному провадженні №0000476.(Т.2 а.с.87-91 матеріалів ) Цією ж Ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_14 роз`яснено, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням, покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, цією ж Ухвалою суду на підозрюваного ОСОБА_14 покладено наступні обов`язки : - невідкладно повідомляти слідчого, прокурора, або суд у кримінальному провадженні про необхідність відвідати або перебувати у лікувальному закладі з зазначенням адреси місцезнаходження, назви лікувального закладу та часу перебування; - зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні; - утриматись від спілкування з потерпілими, свідками та будь-якою іншою особою, у кримінальному провадженні, визначеною слідчим, прокурором або судом у кримінальному провадженні; - здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Отже з тексту Ухвали не вбачається, що працівники органів внутрішніх справ зобов`язані використовувати електронні засоби контролю, а лише мають право на їх використання.

Відповідно, до змісту ч.5 ст.194 КПК України, яка регламентує застосування запобіжного заходу, випливає, що суд, при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, повинен саме зобов`язати підозрюваного носити електронний засіб контролю. Відповідно до вимог ч. 2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що покладаються на підозрюваного. Відповідно до резулятивної частини Ухвали, вона підлягала негайному виконанню.

В той же день, 01.08.2013 року Старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України, полковник міліції ОСОБА_17 надав доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України Начальникові Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області полковнику міліції ОСОБА_106 . З тексту вказаного доручення вбачається, що слідчий доручив працівникам Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області виконати Ухвалу Печерського районного суду, тобто негайно поставити на облік особу підозрюваного ОСОБА_14 , застосувати відносно нього електронні засоби контролю та повідомити про це ГСУ МВС України.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (розшукових) слідчих дій відповідним оперативним підрозділам. Глави 20 та 21 КПК України дають повний перелік таких дій. Як видно з їх змісту постановка на облік підозрюваного та застосування до нього електронних засобів контролю не відноситься. Отже слідчий не мав ніякого права доручати проведення таких дій будь-якому оперативному підрозділу, та надаючи таке доручення явно вийшов за межі своїх повноважень. Відповідно до вимог ч.2 ст..195 КПК України, яка регламентує застосування електронних засобів контролю, ЕЗК можуть застосовуватися :

- Слідчим на підставі Ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок; - Працівниками органу внутрішніх справ на підставі Ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Отже, слідчий по-перше не міг надавати такого доручення в зв`язку з тим, що дії передбачені в ньому не є слідчими (розшуковими) діями та негласними (розшуковими) слідчими діями, а по-друге ЕЗК можуть застосовуватися працівниками органу внутрішніх справ лише на підставі Ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а не на підставі доручення слідчого. Відповідно до вимог ч.3 ст.195 КПК України електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом № 696 від 09.08.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за №1503/21815 затверджено Положення про порядок застосування електронних засобів контролю та наказано керівниками структурних підрозділів апарату Міністерства, головних управлінь, управлінь МВС України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті організувати вивчення та забезпечити виконання вимог цього Положення працівниками підпорядкованих органів та підрозділів внутрішніх справ. Відповідно до п. 3.4. Положення «Працівники органу внутрішніх справ при отриманні ухвали слідчого судді, суду про обрання підозрюваному (обвинуваченому) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та поставленні на облік такої особи з метою здійснення контролю за її поведінкою застосовують ЕЗК, якщо такий обов`язок було покладено на підозрюваного (обвинуваченого) відповідною ухвалою, а також повідомляють про це слідчого або суд, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.»

Наказом МВС від 14 серпня 2012 року № 700 «Про організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень» регламентовано виконання співробітниками оперативного підрозділу письмових доручень про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування. Зокрема п.п.6.1., 6.3, 6.8 регламентовано, що під час досудового розслідування кримінальних правопорушень слідчий надає відповідним оперативним підрозділам внутрішніх справ, а в разі створення СОГ - конкретним співробітникам оперативного підрозділу, включеним до її складу, письмові доручення про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій (далі - доручення). Доручення слідчого щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом. 6.8. Контроль за виконанням співробітниками оперативних підрозділів доручень слідчих покладається на начальника територіального органу внутрішніх справ, який зобов`язаний: п..6.8.1. Визначати конкретних осіб з числа співробітників оперативних підрозділів, на яких покладати обов`язки з виконання доручень слідчих (за виключенням доручень, які надаються співробітникам оперативного підрозділу, включеним до складу СОГ). Тобто, відповідно до діючого законодавства, начальник органу, якщо вважати, що доручення надано правомірно та на виконання слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій мав визначити працівника оперативного підрозділу, а не керівника міліції громадської безпеки. Адже відповідно до ст.5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», яка дає вичерпний перелік оперативних підрозділів, міліція громадської безпеки до них не відноситься. В структурі МВС оперативними підрозділами є - кримінальна, транспортна та спеціальна міліцією, спеціальні підрозділи по боротьбі з організованою злочинністю, підрозділи внутрішньої безпеки, судова міліція. А статтею 7 цього ж закону обовязок виконання доручень слідчого покладено лише на оперативні підрозділи. Проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами органів внутрішніх справ, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється.

Судом також приймається до уваги, що на час надходження доручення слідчого ОСОБА_17 до Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області, ще не був затверджений та надісланий Алгоритм дій слідчих і працівників ОВС по застосуванню ЕЗК при організації функціювання системи електронного моніторингу за зональним принципом. Вказаний Алгоритм є додатком до доручення МВС України №16725/3р від 27.09.2013 р., тобто виданий МВС вже після відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ..

В ході судового розгляду справи, вивченням наданих документів було також встановлено , що на той час була не затверджена інструкція про порядок виконання органами внутрішніх справ ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Дана обставина в ході судового розгляду об`єктивно підтверджена показаннями свідка ОСОБА_101 , ОСОБА_107 , які зазначили, що діючого документа з приводу порядку виконання ухвали на той момент не було.

07.08.2013 року до Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області з Печерського районного суду м.Києва надійшла та сама Ухвала про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Цього ж дня начальник Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_108 , шляхом накладання резолюції доручив її виконання ОСОБА_12 . Даний факт спростовується показаннями свідків ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , про те, що ОСОБА_20 при оголошенні ухвали суду Мельнику та застосуванні до нього ЕЗК за дорученням Скударя , начальника Ірпінського МВ ГУМВС у Київській області, забезпечував охорону громадського порядку.

Судом також встановлено, що відповідно до висновків службового розслідування та вивчених в судовому засіданні документів , дорученням ГУ МВС України від 21.02.2013 року №384 (про організацію роботи із застосування ЕЗК) начальнику Києво-Святошинського РВ ставилося завдання обладнання в черговій частині стаціонарного пульту моніторингу. 04.03.2013 року Про його встановлення відзвітовано, однак, як було встановлено в ході проведеної перевірки, роботи з розміщення пульта моніторингу в черговій частині Києво-Святошинського РВ та організації функціонування системи електронного моніторингу завершено тільки 03.08.2013 року. Даний факт найшов своє відображення в показаннях свідка ОСОБА_50 , який зазначив, що пульт моніторингу до чергової частини привезли 06.08.2013 року.

Суд критично відноситься до показань свідків свідків ОСОБА_113 , ОСОБА_48 , які показали, що пульт моніторингу був отриманий в січні 2013 року, та не приймає їх до уваги зважаючи, що факт встановлення системі електронного моніторингу в черговій частині Києво-Святошинського РВ саме напередодні застосування ЕЗК до підозрюваного ОСОБА_18 відображений у висновку службового розслідування за фактом порушення підозрюваним ОСОБА_14 передбаченої в ухвалі слідчого судді умови перебування під домашнім арештом ( забороні залишати житло цілодобово) та залишенні ним місця проживання.

Відповідальними за використання ЕЗК наказом начальника Києво-Святошинського РВ від 23.01.2013 року закріплено чотирьох працівників чергової частини, один з яких є обвинувачений ОСОБА_37 , незважаючи на те, що до штатного розпису Києво - Святошинського РВ наказом ГУ МВС від 19.12.2012 року № 886 були введені посади інспекторів-чергових чергової частини на яких повинні були бути покладені обов`язки чергових стаціонарного пульту моніторингу. Дана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_114 , ОСОБА_113 , ОСОБА_50 , ОСОБА_115 , ОСОБА_32 , ОСОБА_116 . Крім того свідок ОСОБА_113 зазначив , що в зв`язку з некомплектом в штаті Києво - Святошинського РВ зазначені штатні одиниці використовувалися на інших посадах, та відповідного навчання не проходили. Покладення їх обов`язків на інспекторів-чергових жодним нормативним документом не передбачено.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_107 , ОСОБА_117 показали про те, що пульт моніторингу від робочого місця ОСОБА_43 знаходиться на відстані близько двох метрів, та що виконуючи свої функціональні обов`язки він не має можливості слідкувати за пультом моніторингу. Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_118 , ОСОБА_119 . ОСОБА_120 показали, що звуковим сигналом тривожне повідомлення на пульті моніторингу не супроводжується.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що програмним забезпеченням системи електронного моніторингу звукового супроводження сигналів тривоги не передбачено , негайне фіксування зазначених сигналів потребує постійного протягом доби візуального спостереження за монітором, що було фізично неможливим для ОСОБА_43 робоче місце якого знаходилось збоку та на відстані приблизно два метри від монітору , та який крім електронного моніторингу забезпечував виконання основного завдання чергової служби , покладених на нього його функціональними обов`язками : прийняття , реєстрацію та організацію реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення .

Суд також приймає до уваги, що заняття з працівниками Києво - Святошинського РВ на яких були покладені обов`язки чергових стаціонарного пульту моніторингу були проведені формально. При цьому журналі обліку особового складу не велись, плани та конспекти проведених занять відсутні, відомості прийняття заліків належним чином не оформлені, дата прийняття заліків не зазначена. Присутність ОСОБА_43 на таких заняттях не встановлена. З працівниками чергової частини Ірпінського МВ та сектором міліції громадської безпеки такі заняття не проводилися та навіть не передбачалися.

Таким чином , враховуючи наведене , та у відповідності до ч.1 ст.89 КПК України суд вважає недопустимими доказами документи надані стороною обвинувачення та показання свідків обвинувачення, щодо проходження особовим складом Києво - Святошинського РВ навчань та здачі заліків в тому числі і ОСОБА_51 .

Даний факт об`єктивно підтверджується висновком службового розслідування за фактом порушення підозрюваним ОСОБА_14 передбаченої в ухвалі слідчого судді умови перебування під домашнім арештом ( забороні залишати житло цілодобово) та залишенні ним місця проживання, та показаннями свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_42 , ОСОБА_107 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_115 , ОСОБА_123 ..

Судом встановлено, що 08.08.2013 року на добове чергування черговим по райвідділу заступив помічник начальник РВ оперативний черговий чергової частини штабу Києво-Святошинського РВ ОСОБА_37 . Протягом дня 08.08.2013 року на стаціонарний пульт моніторингу надходили інформацій повідомлення системи. В тому числі і про виїзд ОСОБА_14 до лікарні м.Буча. Цього ж дня приблизно біля 17-ої години старшим слідчим в ОВС ОСОБА_17 відповідно до вимог до ст. 184 та ст. 200 КПК України за місцем відбування домашнього арешту ОСОБА_18 було вручено копію клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою. Про проведення зазначеної слідчої дії слідчим керівництво ОСОБА_19 , як орган, що здійснював контроль за домашнім заарештованим ОСОБА_18 , не повідомлено , оскільки таке повідомлення ні КПК України, ні діючими на той момент підзаконними актами не передбачено. 08.08.2013 року о 21.21 на пульт моніторингу Києво-Святошинського РВ надійшов сигнал тривоги «порушення контакту з тілом». Оперативний черговий ОСОБА_37 помітив зазначений сигнал о 21.35 та відразу повідомив оперативного чергового Ірпінського МВ ОСОБА_124 про те що протягом 14-ти хвилин відбувалося порушення контакту з тілом, а потім поступив наступний інформаційний сигнал « пристрій спостереження знову у русі». Грицанок , який не проходив відповідного навчання та нерозумів значень повідомлень , що надходили на пульт моніторингу , не вірно оцінив та хибно сприйняв отриману інформаційний сигнал « пристрій спостереження знову в русі» , зрозумівши його як повідомлення про те через 14 хвилин зв`язок налагоджено, про що доповів ОСОБА_20 . При цьому повідомив ОСОБА_20 про відсутність протягом 14-ти хвилин контакту браслету з тілом та зазначив що можливо ОСОБА_18 намагався зняти браслет. Після цього ОСОБА_20 через чергового ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_38 зв`язатися с ОСОБА_18 через трекер. В черговій частині Ірпінського МВ номеру телефону трекера ОСОБА_18 не було. ОСОБА_37 повідомив ОСОБА_124 про те , що рух відновлено, повідомлення якого останній повторно сприйняв як таке , що свідчить про налагодження зв`язку. У свою чергу ОСОБА_37 не зателефонував ОСОБА_18 на трекер в зв`язку зі знаходженням призначеного для цього телефону в сейфі у Оруджева, який у той час знаходився у відпустці, та необізнаністю про номер телефону трекера Мельника, можливість зателефонувати на нього з іншого засобу зв`язку та в зв`язку з проведенням неналежного навчання вважаючи надходження інформаційного сигналу «пристрій спостереження знову в русі» повідомленням про припинення попереднього сигналу тривоги.

Викладені обставини підтверджуються висновком експерта № 153/2 від 05.09.2013 року, відповідно до якого на моніторі пульту моніторингу відображався перелік подій (сигналів) та відображався час, коли вони відбувалися, а також показаннями свідків ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_34 , ОСОБА_42 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 .

Ураховуючи вище викладене, за результатами вивчення нормативних документів, які регламентують порядок застосування запобіжних заходів сул приходить до висновку, що ст.181 (домашній арешт) КПК України визначено два завдання органу внутрішніх справ щодо виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме : « поставити на облік особу , щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту» (ч.4), а також « контролювати поведінку підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом (ч.5).

ч.5 ст.181 КПК України встановлено вичерпний перелік прав працівників міліції щодо здійснення ними контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом а саме: «з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні , чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань , використовувати електронні засоби контролю».

Зважаючи на це Бедрієм за вказівкою начальника Ірпінського МВ Скударя здійснювався контроль за виконанням Мельником умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою виявлення можливих фактів порушення покладених в ухвалі зобов`язань і подальшого інформування про такі порушення слідчого.

Суд також приходить до висновку про те, що затримати особу, яка залишає місце перебування під домашнім арештом без відповідної ухвали слідчого судді, суду працівники міліції права не мають. Ст.204 КПК України прямо зазначено, що, якщо до підозрюваного застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, він не може бути затриманий без дозволу слідчого судді, суду у зв`язку з підозрою або обвинуваченням у тому ж кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ст. 200 КПК України тільки прокурор , слідчий за погодженням з прокурором має право на підставі отриманого повідомлення про порушення умов перебування під домашнім арештом звернутися до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Затримати таку особу в порядку ст.208 КПК України працівники міліції також не мають права, оскільки зазначеною статтею передбачено затримання особи лише під час вчинення злочину або замаху на його вчинення , або ж якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець вкаже , що саме ця особа вчинила злочин.

Суд приходить до висновку, що дії особи щодо залишення місця перебування під домашнім арештом не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, а виконання покладених на підозрюваного (обвинуваченого) судом обов`язків виконуються останньою добровільно.

За змістом ст. 367 КК України, службова недбалість є злочином тільки в разі заподіяння реальної шкоди охоронюваним законом інтересам істотної шкоди, тяжких наслідків. Пунктом 4 приміток до ст. 364 КК України встановлено, що тяжкими наслідками у ст. 364 367 КК України , якщо вони полягають у заподіянні матеріальних збитків , вважаються такі , які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Як видно з матеріалів провадження потерпілих , цивільного позивача та навіть суми будь яких збитків немає. Стороною обвинувачення не надано будь яких фактичних даних , які б вказували на наявність не тільки матеріальних збитків а й істотної шкоди. Тяжкі збитки можуть бути інкриміновані винному лише за наявності причинно-наслідкового зв`язку між його діянням та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити , що порушення службових обов`язків передувало настанню тяжких наслідків, було їх необхідною умовою і що службова особа усвідомлювала , чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання зазначених наслідків.

Службова недбалість злочин з матеріальним складом тому він визнається закінченим з моменту настання істотної шкоди чи заподіяння тяжких наслідків, зазначених в ч.1, ч.2, ст. 367 КК України. Відсутність таких наслідків може свідчити лише про вчинення службовою особою дисциплінарного проступку.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризують наявність трьох ознак виключно у їх сукупності : 1) дія або бездіяльність службової особи ; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним, чи громадським інтересам , або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинно-наслідковий зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Неналежне виконання службових обов`язків це дії службової особи в межах службових обов`язків . Відповідальність за ст.367 КК України настає лише у випадку, якщо дії , невиконання , чи неналежне виконання яких спричинило передбаченні у статті наслідки входили у коло службових обов`язків цієї службової особи.

Жодного пункту саме посадової інструкції , про які вказує підозра ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_12 не порушили, та при виконання ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діяли в межах повноважень наданих законодавством.

У зв`язку з наведеним та виходячи з наявних у справі матеріалів в діяннях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1., ч.2 ст.367 КК України. Відсутній прямий причинний зв`язок між діяннями обвинувачених та настанням суспільно небезпечних наслідків, а саме - будь якої матеріальної шкоди. А тому в діяннях обвинувачених відсутні ознаки злочину, передбаченого ст. 367 КК України. А в матеріалах кримінального провадження є достатні данні, які вказують саме на це .

Таким чином, судом встановлено, що всупереч ст.92 КПК України, слідчим, прокурором не доведено наявності складу злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України інкримінованого підозрюваним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того, суд вважає, що відповідно до ст.291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як того вимагає чинна норма кримінального-процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду, в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретну підозру щодо кожного з обвинуваченого, тобто вказати, в чому він підозрюється і вказати кваліфікацію його протиправних дій, згідно з статтею КК України. Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого ст.367 ч.2 КК України, указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення, оскільки обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівки на підозру та правову кваліфікацію. Обвинувальний акт, щодо підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як того вимагає чинна норма процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам, складений на низькому професійному рівні, не містить правильного викладу анкетних даних обвинувачених, формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинувачення, зокрема не пред`явлене обвинувачення за ст.367 ч.2 КК України.

Вказані недоліки порушують права ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на захист, оскільки обвинувачення не пред`явлене. Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прокурор порушив вимоги чинного законодавства.

При проведенні неодноразових судових засідань, прокурором в порушення вимог ст.338 КПК України, не було використано право, зміни обвинувачення в суді, хоча таке клопотання і заявлялось прокурором та судом було надано прокурору для цього тривалий та достатній термін, шляхом оголошення перерви судового засідання з 18.03.2015 року по 21.04.2015 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права підозрюваних на захист, передбачені п.1 ч.3 ст.42 КПК України. Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Суд вважає, що докази, на які покликається прокурор, як на підставу доведеності вини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не доводять, а спростовують вину підозрюваних та не являються достатніми для визнання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винуватими що в їх діях є склад інкримінованого їм кримінального злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1988 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь - який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. («Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, 77).

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

За наведених обставин докази, на які посилається сторона обвинувачення, не були підтверджені безпосередньо у суді, в зв`язку з чим вони не можуть бути визнані достатніми для ствердження, що в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є склад інкримінованого їм злочину.

Частина 2 ст.17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, отриманих безпосередньо в суді показань свідків обвинувачення, кожен з яких не надав об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показань про вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , службової недбалості, тобто у невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, а також неможливість спростування показань свідків з сторони захисту, матеріалів експертизи, суд, у відповідності до ст. 62 Конституції України, витлумачує це на користь підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і приходить до загального висновку про відсутність в їх діях складу кримінального злочину.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час досудового розслідування і судового провадження застосовувались в виді особистого зобов`язання, в обранні вказаним особам до набрання вироком законної чинності іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Речові докази у обвинувальному акті затвердженого прокурором не вказані.

Витрати у кримінальному провадженні не підлягають до стягнення.

Цивільний позов не заявлено. На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 94, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_11 , підозрюваного у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального злочину.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_12 , підозрюваного у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального злочину.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду першої інстанції, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1