У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Школярова В.Ф. і Таран Т.С.

за участю прокурора Парусова А.М.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 11 березня 2008 року кримінальну справу
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 06 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 16 січня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та житель м.Донецька,
раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.125 КК України
на 5 місяців арешту.

На підставі п.”е” ст.1 Закону України
“Про амністію” від 23 червня 2005 року він звільнений від відбування покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. на відшкодування
заподіяної моральної шкоди 5000 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 січня
2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишений без зміни.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 05 травня 2004 року близько 11 год., в АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних стосунків наніс потерпілій
ОСОБА_3 кілька ударів по плечу, вдарив головою об косяк дверей, вкусив
за плече, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров¢я.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
не визнає себе винним у вчиненні злочину, за який його засуджено. Вважає, що
показання потерпілої суперечливі, а також посилається на те, що суд застосував
до нього амністію за відсутністю його згоди на це. З цих підстав просить судові
рішення щодо нього скасувати, а кримінальну справу закрити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав
касаційну скаргу засудженого обґрунтованою, а постановленні що нього судові
рішення такими, що підлягають скасуванню, захисника ОСОБА_2 та засудженого
ОСОБА_1, які підтримали касаційну скаргу і просили про скасування постановлених
щодо нього судових рішень з закриттям провадження по справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається
з вироку Ворошиловського районного суду м.Донецька
від 6 листопада 2006 року, ОСОБА_1 був визнаний винним у заподіянні ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров¢я, та засуджений за ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до
вимог ст.323 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд
обґрунтовує вирок на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Ст.334
КПК України передбачено, що мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення
злочину, форми вини і мотивів злочину. У цій частині вироку наводяться докази, на
яких ґрунтується висновок суду щодо підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд
відкидає інші докази.

Ці вимоги закону
у повній мірі судом дотриманні не були. У вироку суд зазначив, що винність ОСОБА_1 у заподіянні ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров¢я, підтверджується висновком комісійної
судово-медичної експертизи № 583 від 9 липня 2004 року та висновком комісійної судово-медичної
експертизи № 371 від 20 жовтня 2004 року та послався на аркуші справи 92-95 та
148-158 кримінальної справи №0232758.

Зазначені висновки судово-медичної експертизи
чи будь-які інші документи, які б підтверджували наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ступінь їх тяжкості, механізм спричинення
та чи могли вони бути спричиненні у час та за обставин, вказаних потерпілою, у матеріалах
справи відсутні.

На зазначених у вироку аркушах справи
92 міститься розписка ОСОБА_1 про отримання повістки, на аркушах №
93-95 - клопотання ОСОБА_3., на аркушах справи 148-158 - поганої якості
ксерокопії документів, які неодноразово повторюються у матеріалах справи.

Крім того, наведені у протоколі судового
засідання, а також у вироку суду показання потерпілої та свідків містять суперечності,
яким суд не дав належної оцінки і мотивів, чому взяв до уваги одні докази та відхилив
інші, у вироку не навів.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 також посилається на те, що скаргу приватного обвинувачення
від імені потерпілої ОСОБА_3. підписала її мати - ОСОБА_4

За змістом ст.27 КПК України, що регулює
питання про порушення кримінальної справи не інакше, як за скаргою потерпілого,
та ст.251 КПК України про особливості попереднього розгляду в справах, які порушуються
за скаргою потерпілого, з такою скаргою має право звернутися лише потерпілий. Представником
потерпілого, відповідно до вимог ст.52 КПК України, можуть бути адвокати, близькі
родичі, законні представники, а також інші особи за постановою слідчого, органу
дізнання, судді або за ухвалою суду. Однак, право підписання скарги приватного обвинувачення
представнику потерпілого зазначеними нормами закону та ч.3 ст.49 КПК України - не
надається. Крім того, у самій скарзі від імені ОСОБА_3. про притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не зазначено, що вона підписана представником
потерпілого, а на аркуші справи № 8 міститься заява ОСОБА_3., в якій вона зазначає
дві обставини, які виключають одна одну. В одному реченні вона пише, що скаргу приватного
обвинувачення підписала за дорученням від її імені ОСОБА_4, а в наступному реченні
- те, що вона особисто підписала скаргу.

Ці обставини судом перевіренні не були,
більше того, ОСОБА_4 була допитана у справі в якості свідка
і на її показання суд послався у вироку в обґрунтування своїх висновків щодо винуватості
ОСОБА_1

Також в судовому засіданні 23 листопада
2005 року (а.с.29) та 03 листопада 2006 року (а.с.255) ОСОБА_1 заперечував свою винуватість
у вчиненні злочину та не бажав, щоб до нього була застосована амністія.

На всі ці обставини суд не звернув уваги,
не дав їм належної оцінки, призначив ОСОБА_1 покарання та звільнив від його відбування
на підставі закону про амністію.

Таким чином, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 місцевий суд істотно порушив вимоги кримінально-процесуального
закону.

Допущенні місцевим судом порушення зазначених вимог
кримінально-процесуального закону не були усунуті при апеляційному розгляді
справи, а доводи засудженого ОСОБА_1 не були спростовані. Вважаючи рішення
місцевого суду законним, апеляційний суд припустився аналогічної помилки і
послався на ті ж обставини, що й місцевий суд.

Такі порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними, вони
ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постановлених у справі
судових рішень, а тому вирок суду та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_1
слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді необхідно вжити передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного
розгляду всіх обставин справи, у встановленому законом порядку дослідити всі
докази у справі, дати їм належну оцінку, в залежності від встановленого,
прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.394 - 396 КПК України, колегія суддів,

У Х В А
Л И Л А :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 06 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 16 січня 2007 року щодо ОСОБА_1скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

С У Д Д
І :

Синявський О.Г. Школяров В.Ф. Таран Т.С.