Справа № 460/2630/14-к
1-кп/460/197/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2014
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 22 липня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ясенка-Стецьова Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, безпартійного, військовослужбовця строкової служби п/п НОМЕР_1 ( колишня в/ч НОМЕР_2 ), такого, який не має судимості,

за ст.407 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2013 року, ОСОБА_5 було призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової строкової служби. Цього ж дня, наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 за №65, йому було присвоєно військове звання «солдат» після чого, у складі команди № НОМЕР_3 , його було відправлено з обласного збірного пункту вказаного комісаріату у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_1 для подальшого проходження військової служби.
Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову строкову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Відтак, з 18 квітня 2013 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_2 з обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової строкової служби.
У відповідності до п.1.10 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19 квітня 2013 року за №88, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія-електрика центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку штабного батальйону та зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Згідне п.п.1,3 ч.3 ст.24 «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до ст.ст.216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 за №548-ХІУ, військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - в межах гарнізону. Військовослужбовці строкової служби, які не мають дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на чергове звільнення, звільняються з розташування військової частини командиром роти у визначені командиром військової частини дні й години та у встановленому ним порядку.
03 березня 2014 року, за сигналом «Тривога», військову частину НОМЕР_2 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової строкової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення ним розташування військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10 червня 2014 року за №448, військову частину НОМЕР_2 з 10 червня 2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ».
Проте, 05 липня 2014 року, солдат ОСОБА_5 , у порушення наведених вимог нормативних актів, скориставшись послабленим контролем з боку командування частини, без дозволу командира, самовільно залишив межі розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та вирушив до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагаючи матері громадянці ОСОБА_6 по домашньому господарству, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, проводив час на власний розсуд до 15 липня 2014 року.
Близько 14 години, 15 липня 2014 року, військовослужбовець строкової служби солдат ОСОБА_5 добровільно повернувся на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів тимчасово виконуючому обов`язки командира 2 механізованого батальйону молодшому лейтенанту ОСОБА_7 та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, тривалістю понад три доби, але не більше місяця, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.407 КК України, але відмовився давати показання з приводу свого обвинувачення.
Судом оголошено покази ОСОБА_5 , який на досудовому розслідуванні, при допиті його як підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.1 КК України пояснив, що 08 квітня 2013 року. він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової строкової служби і цього ж дня, наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому було присвоєно військове звання «солдат» після чого, у складі відповідної команди, відправлено з обласного збірного пункту у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_1 (на даний час військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ), де він продовжує проходити військову строкову службу.
По прибуттю у військову частину, його було призначено на посаду водія-електрика центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку штабного батальйону, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. В подальшому, його неодноразово було переміщено на інші посади і на даний час, він проходить військову строкову службу на посаді старшого водія мінометної батареї 2 механізованого взводу.
Йому, як військовослужбовцю строкової служби, по прибутті у військову частину, було доведено порядок проходження військової строкової служби, з особовим складом молодого поповнення неодноразово проводились заняття по вивченню прав та обов`язків військовослужбовців, а також ознайомлення з кримінальним законодавством. На вказаних заняттях офіцери розповідали, як йому і іншим військовослужбовцям строкової служби, розділ кримінального кодексу про військові злочини і попереджали, що за їх вчинення законом передбачена кримінальна відповідальність.
В березні 2014 року, за сигналом «Тривога», військову частину НОМЕР_2 було переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.
Про вказаний особливий період несення військової служби та порядок проходження військової строкової служби, йому достеменно було відомо і до часу самовільного залишення розташування військової частини, він дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання. Більш того, за сумлінне несення військової служби, у 2013 році, його було заохочено начальникам штабу військової частини НОМЕР_2 за зразкове виконання завдань за що йому було надано відпустку по заохоченню терміном 5 діб. Таким чином, він проходив строкову службу до 05 липня 2014 року.
04 липня 2014 року, до нього зателефонувала його мати - ОСОБА_6 та повідомила, що в дома важко хворіє батько і їй дуже важко одній справлятися з домашнім господарством та доглядати за батьком, так-як його брат - ОСОБА_5 знаходиться на заробітках в Російській Федерації і їй нікому допомагати.
Такий стан домашніх справ та обставин його дуже сильно засмутив і наступного дня, 05 липня 2014 року, він, скориставшись ослабленим контролем з боку командування, самовільно покинув межі розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та вирушив де свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проводив час на власний розсуд та допомагаючи матері по домашньому господарству і пробув вдома до 15 липня 2014 року. Кожну ніч, упродовж зазначеного періоду часу, він ночував в дома. Приводів до органів внутрішніх справ, чи інших організацій у нього не було і до адміністративної та кримінальної відповідальності, як у період самовільного залишення території військової частини так і в інший час, він не притягувався. Окрім самовільного залишення території військової частини у період з 05 липня 2014 року по 15 липня 2014 року, інших протиправних дій та кримінально карних діянь він не вчиняв.
Протягом періоду самовільного залишення ним території військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , 08 липня 2014 року, до нього додому телефонував солдат ОСОБА_8 та повідомляв, що його розшукують у військовій частині, на що у відповідь він сказав ОСОБА_8 про те, що у його батька нещодавно відбувся серцевий приступ і що батько важко хворіє, а тому йому потрібно допомогти матері по домашньому господарству. Разом з тим, у цій же телефонній розмові він повідомив ОСОБА_8 , що по завершенню основного обсягу домашніх робіт він обов`язково повернеться для подальшого проходження військової строкової служби.
15 липня 2014 року, біля 14 години, він добровільно повернувся на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_1 , про що доповів тимчасово виконуючому обов`язки командира 2 мб, ОСОБА_7 .
У вчиненому він щиро розкаюється.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , покази якого були оголошені в судовому засіданні, його вина у скоєнні кримінального правопорушення стверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та іншими доказами по справі.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.1 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець строкової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, тривалістю понад три доби, але не більше місяця.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем служби, повністю визнав свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді шести місяців тримання у дисциплінарному батальйоні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1