Справа № 357/3079/15-к
1-кп/357/308/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000015 від 05.08.2014 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, несудимого, перебуваючого на військовій службі на посаді офіцера групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
4 серпня 2014 року, близько 14 год., ОСОБА_10 , керуючи, на підставі посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.2012 року, власним технічно справним автомобілем «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_2 (номерний знак для разових поїздок), у салоні якого в якості пісажирів знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , рухався автодорогою Р32 «Кременець - Біла Церква - Ржищів» у напрямку с. Фурсів, Білоцерківського району Київської області.

Під час руху на 331 км. + 550 м. вказаної автодороги ОСОБА_10 , проявляючи злочинну недбалість та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча міг і повинен був їх передбачити, рухаючись, упорушення вимог п. 12.6ґ та п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», які зобов`язують водія поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах рухатись із швидкістю не більше 90 км/год., а під час вибору в установлених межах безпечної шзидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозився, не обрав безпечної швидкості руху і, рухаючись із швидкістю приблизно 98 - 109 км./год., під час виконання маневру обгону вантажного автомобіля, що рухався попереду, виїхав на узбіччя зустрічної смуги руху, після чого, не впоравшись з керуванням, допустив виїзд керованого ним автомобіля на узбіччя своєї смуги руху та його з?їзд до кювету, де відбулося зіткнення автомобіля передньою частиною з бетонною перешкодою, його перекидання та подальше зіткнення з деревом.

Врезультаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримала небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді: синця з садном та крововиливом на шиї; синців, саден, крововиливів на тулубі; перелому лівої ліктьової кістки; синців, саден на кінцівках; ран на лівій руці; синця та саден на голові, крововиливів під м`якими мозковими оболонками та у шлуночки головного мозку; переломів ребер справа і зліва, груднини, лівої ключиці, грудного відділу хребта, кісток тазу; ушкоджень легень, селезінки, печінки та правої нирки (1000,0 мл. крові у плевральних порожнинах, 2 л. крові у черевній порожнині), від яких остання померла у лікарні.

Пасажир автомобіля ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у виді уламкового перелому лобної кістки з наявністю продовження лінійних переломів, перелому лонних і сідничних кісток з обох сторін, перелому бокових мас куприка зліва зі зміщенням уламків, відкритого перелому правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, наявності повітря у правій плевральній порожнині, розриву сечового міхура, заочеревинної гематоми, рани на голові та гематоми в області кульшового суглобу зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.

Потерпіла ОСОБА_7 отримала переломи 3-10 ребер зліва, двобічний гідропневмоторакс, забій нижніх долей обох легень, перелом тіла 9-го грудного хребця, закритий перелом лівої ключиці, закритий перелом лівої лопатки; закритий перелом лівої плечової кістки, забій головного мозку легкого ступеню, рана на підборідді, садна тулуба, тазової ділянки та лівої ноги, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним у вчиненні, за встановлених досудовим слідством обставин, 04.08.2014 року, близько 14 год., під час керування власним легковим автомобілем «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорожньо-транспортної пригоди, врезультаті якої загинула його сестра ОСОБА_12 і постраждали ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Показав, що вказаного дня, перебуваючи за кермом свого автомобіля, якого придбав напередодні, їхав, разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на річку у с. Трушки відпочивати і дорогою, перевищивши швидкість та не справившись з керуванням, виїхав під час обгону вантажного автомобіля, що рухався попереду, спочатку на узбіччя зустрічної смуги руху, потім виїхав на узбіччя своєї смуги руху і допустив з?їзд автомобіля до кювету, де відбулося зіткнення автомобіля з бетонною перешкодою та його перекидання.

Ствердив, що обставин вказаної ДТП не пам?ятає, однак погодився з тим, що під час керування автомобілем порушив правила допрожнього руху. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винним у вчиненому, у повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого йому злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, ОСОБА_10 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненому доведена в ході судового розгляду в повному обсязі обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 ..

Обираючи покарання для ОСОБА_13 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі та обтяжуючі відповідальність останнього обставини, особу обвинуваченого.

ОСОБА_10 повністю визнав себе винним та щиросердно розкаявася у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і у повному обсязі відшкодував завдані потерпілим збитки.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність обвинуваченого.

Як особистість ОСОБА_10 характеризується виключно позитивно, не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Будь-які обставини, що обтяжували б відповідальність останнього, відсутні.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги побажання потерпілих, котрі усі, без винятку, просять не карати обвинуваченого суворо та не позбавляти його волі, ту обставину, що врезультаті скоєної ДТП обвинувачений втратив рідну сестру, і що сам обвинувачений під час ДТП також постраждав фізично та морально, суд вважає, що виправлення ОСОБА_13 можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України та додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 1347 92 коп. на проведення у даному кримінальному провадженні трьох судових інженерно-технічних експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобовязавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 1347 грн. 92 коп. врахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення трьох судових інженерно-технічних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1