Справа № 1 - 113,
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2007 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - голови суду Новака Д. І.

при
секретарі - Серзі Н. Л.

з
участю прокурора - Рощепи Я. В.

та
захисника - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Диканька кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1,
громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов'язаного,
позапартійного, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

- 23.07.1998 року
Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 17, 141 ч.2, 14 КК України
(1960 р.) до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24.04.2002 року Диканським районним судом Полтавської
області за ст. 185 ч.3, ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі;

- 07.10.2003 року Диканським районним судом Полтавської
області за ст. 185 ч.3, ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі;

- 19.09.2005 року Диканським районним судом Полтавської
області за ст. 309 ч. 1, ст. 69 КК України до двох місяців арешту,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК
України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2,
маючи ряд не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі і
за розкрадання чужого майна, на шлях виправлення не став та знову вчинив
умисний злочин.

Так, 11 листопада 2006 року близько 3 год. ночі
підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в
гостях у будинку потерпілого ОСОБА_3 в с. Чернечий Яр Диканського району
Полтавської області, керуючись корисливими спонуканнями, скориставшись тим, що
потерпіліОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вказаному будинку спали, таємно, повторно, шляхом
вільного доступу в одну із кімнат, викрав належний потерпілому ОСОБА_4
мобільний телефон марки «Сіменс - А-31» із зарядним пристроєм загальною
вартістю 360 грн., стартовий пакет «Білайн» до нього вартістю 10 грн., захисний
чохол вартістю 25 грн., завдавши збитків цьому потерпілому на загальну суму 395
грн., та мобільний телефон марки «Алькатель - 535» вартістю 385 грн., стартовий
пакет «Джинс» до нього вартістю 25 грн., захисний чохол вартістю 25 грн..,
зарядний пристрій вартістю 25 грн., загальною вартістю 460 грн., належні
потерпілому ОСОБА_5, а всього майна на загальну суму 855 грн. Викраденим в
подальшому розпорядився на власний розсуд, продавши телефони на центральному
ринку м. Полтава.

В судовому засіданні
при розгляді справи підсудний ОСОБА_2
вини у вчинені злочину не визнав і суду пояснив, що дійсно в ніч на 11
листопада 2006 року перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_3 в будинку в с.
Чернечий Яр Диканського району, де вони вживали спиртні напої, а потім він
заснув за столом. Прокинувшись серед ночі, він вийшов на вулицю по особистій потребі
і навздогад одягнув якусь куртку і там на нього напали собаки. Втікаючи від
собак, він заблудився в лісі і повернувся додому в смт. Диканьку під ранок.

Вини не визнає, бо мобільних
телефонів ні при потерпілих, ні в їх будинку не бачив, їх не викрадав як не
викрадав і шкіряної куртки потерпілого ОСОБА_4., бо одягнув якусь куртку
навздогад, щоб в ній піти в туалет, а коли втікав від собак, то через це
прийшов у ній до себе додому.

Вважав, що доказів його вини по
справі не має, наявні у справі докази сфабриковані, а тому просив його
виправдати.

Не дивлячись на заперечення підсудним ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні вказаного злочину, суд
вважає її доведеною, перевіреною та дослідженою в судовому засіданні слідуючою
сукупністю доказів:

- заявою
потерпілого ОСОБА_3 /а. с. № 3, т. 1/, з якої видно, що цей потерпілий 11
листопада 2006 року звернувся в органи міліції з повідомленням про викрадення з
його будинку близько третьої години ночі 11. 11. 2006 року підсудним ОСОБА_2
мобільних телефонів “Алькатель” і
“Сіменс”;

- протоколом
огляду місця вчинення злочину /а. с. № 4-5, т. 1/, з якого вбачається, що при
огляді господарства потерпілого ОСОБА_3 в с. Чернечий Яр Диканського району
було встановлено відсутність тут мобільних телефонів та виявлено одяг підсудного
по справі;

- протоколом
огляду та вилучення /а. с. № 6-7, т. 1/,
з якого видно, що на центральному ринку м. Полтава у приватного
підприємця ОСОБА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон “Алькатель -
535”, із серійним номером НОМЕР_1 та мобільний телефон “Сіменс - А-31” із
серійним номером НОМЕР_2, які за поясненням цього приватного підприємця були
йому продані 11 листопада 2006 року невідомим чоловіком;

- протоколом
пред'явлення фотознімків для впізнання /а. с. № 29, т.1/, з якого вбачається,
що приватний підприємець ОСОБА_6 на поданих йому для огляду фотознімках впізнав
підсудного ОСОБА_2 як особу, яка продала йому в денний час 11. 11. 2006 року на
центральному ринку м. Полтави мобільні телефони “Алькатель-535” і “Сіменс -
А-31”, які пізніше були вилучені у нього працівниками міліції;

- показаннями
свідка ОСОБА_6, дослідженими в суді /а. с. № 28, т. 1, 173-174, т. 2/, що в
денний час 11. 11. 2006 року на центральному ринку м. Полтави він як приватний
підприємець, який здійснює реалізацію мобільних телефонів, на прохання молодого
чоловіка придбав у нього мобільні телефони “Алькатель-535” та “Сіменс - А-31”,
які через декілька днів у нього були вилучені працівниками міліції як
викрадені. При проведенні впізнання він
серед інших фотографій впізнав на фото особу, що йому ці мобільні телефони
продала, якою виявився підсудний по справі;

- показаннями
потерпілого ОСОБА_4., який в суді пояснив, що в кінці жовтня 2006 року він у
магазині “Мобі-Сервіс” смт. Диканька придбав новий мобільний телефон, із
корпусом чорного кольору “Сіменс - А-31”, який у нього разом з стартовим
пакетом “Білайн”, чохлом, зарядним пристроєм був викрадений вночі 11. 11. 2006
року підсудним по справі;

- реєстром
продажу мобільних телефонів в магазині “Мобі-Сервіс” /а. с. № 57, т. 2/,
довідками про реалізацію, копією гарантійного талона /а. с. № 16-18, т. 1/, з
яких видно, що в цьому магазині в кінці жовтня 2006 року, а саме 27. 10. 2006
року був проданий лише один мобільний телефон “Сіменс - А-31” з серійним
номером НОМЕР_2, при огляді яких потерпілий ОСОБА_4 заявив, що саме цей
мобільний телефон в той день він придбав у цьому магазині;

- висновками
судово-товарознавчих експертиз /а. с. № 48-51, т. 1, 55-59 т. 1/, що вартість
мобільного телефону “Алькатель - 535” з урахуванням зносу становить 385 грн., а
вартість мобільного телефону “Сіменс - А-31” та зарядного пристрою до нього з
урахуванням зносу становить 360 грн.;

- довідкою
/а. с. № 19, т. 1/, що вартість стартового пакету “Джинс” становить 25 грн.,
стартового пакету “Білайн” - 10 грн., вартість захисного чохла до мобільного
телефону - 25 грн., зарядного пристрою до телефону 25 грн.;

- оглядом
речових доказів в суді /а. с. № 176, т.1/, з якого вбачається, що при огляді
телефону “Алькатель - 535” потерпілийОСОБА_3 заявив, що це його телефон, який у
нього був викрадений, а свідок ОСОБА_7 вказала, що наданий для огляду мобільний
телефон “Сіменс - А-31” є телефоном її сина ОСОБА_4.;

- показаннями
потерпілогоОСОБА_3, який в суді пояснив, що після розпиття в ніч з 10 по 11 листопада
2006 року в його будинку спиртного разом з підсудним, свідками ОСОБА_7,
ОСОБА_8, він заснув, а коли його близько третьої години ночі розбудили, то він
дізнався, що з будинку зник підсудний, який вкрав належний йому телефон
“Алькатель-535” зі стартовим пакетом “Джинс”, чохлом та зарядним пристроєм.
Через деякий час цей телефон працівниками міліції був вилучений на центральному
ринку м. Полтава, куди його після крадіжки продав підсудний;

- показаннями
свідка ОСОБА_7, яка в суді пояснила, що спілкуючись з нею, потерпілимиОСОБА_3,
ОСОБА_910 листопада 2006 року, як у кафе смт. Диканька, так і в їх будинку в с.
Чернечий Яр підсудний бачив у них мобільні телефони, якими вони у його
присутності користувалися. Коли вона з ОСОБА_8 в ніч на 11. 11. 2006 року пішли
за спиртним, залишивши в будинку підсудного і обох потерпілих, які спали, то
повернувшись назад виявили, що підсудний викрав мобільні телефони, зарядні
пристрої, чохли та зник з будинку. Викрадені телефони були виявлені та вилучені
працівниками міліції на центральному ринку м. Полтава, куди їх продав
підсудний, якого пізніше впізнав покупець, який купив у підсудного ці телефони;

- оглядом
речового доказу в суді - мобільного телефону “Сіменс - А-31” зі звірянням
серійного номера цього телефону із серійним номером мобільного телефону “Сіменс
- А-31”, реалізованого 27. 10. 2006 року магазином “Мобі-Сервіс”, які є
ідентичними і при огляді якого потерпілий ОСОБА_4 заявив, що саме такий
мобільний телефон, з таким серійним номером він придбав тоді у цьому магазині і
оглянутий ним телефон є телефоном, який був у нього викрадений підсудним /а. с.
№ 183, т. 1/;

- показаннями
свідка ОСОБА_10та поданими цим свідком копії витягу із зошиту продажу
телефонів, дослідженими в суді /а. с. № 56-57, т. 2/, що в кінці жовтня 2006
року вона як продавець магазину “Мобі-Сервіс” смт. Диканька продала мобільний
телефон “Сіменс - А-31” з серійним номером НОМЕР_2 і при продажу цього телефону
з названим номером зробила запис у свій зошит 27. 10. 2006 року та видала
відповідні гарантійні документи на цей телефон;

- показаннями
свідка ОСОБА_11, який в суді пояснив, що близько трьох років тому за виконану
потерпілим ОСОБА_9роботу він в рахунок
плати її передав йому мобільний телефон “Алькатель - 535”, у якого тильна
сторона корпусу була світло-сірого кольору, а передня кнопочна панель червоного
кольору.

Дії підсудного ОСОБА_2,
маючого непогашені судимості за розкрадання чужого майна, що виразилися в
таємному одночасному викраденні при знаходженні в житловому будинку потерпілих
під час сну потерпілих, належних потерпілому ОСОБА_4 мобільного телефону
“Сіменс - А-31” із зарядним пристроєм вартістю 360 грн., стартового пакету до
нього “Білайн” - 10 грн., захисного чохла на суму 25 грн., а всього на загальну
суму 395 грн., та належних потерпіломуОСОБА_3 мобільного телефону
“Алькатель-535” вартістю 385 грн., стартового пакету до нього “Джинс” за 25
грн., захисного чохла вартістю 25 грн., зарядного пристрою вартістю 25 грн., а
всього на загальну суму 460 грн., що становить загальну вартість викраденого
855 грн., суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України як крадіжку чужого майна,
вчинену повторно.

Враховуючи встановлені в суді
обставини, що підсудний, йдучи з будинку потерпілих навздогад одягнув не свою,
а куртку потерпілого ОСОБА_4., переплутавши її зі своєю курткою, ця куртка була
повернута матір'ю підсудного потерпілому і це все свідчить про відсутність
умислу підсудного на викрадення вказаної
куртки, суд, виходячи з викладеного, виключає з обвинувачення підсудному
викрадення ним чоловічої шкіряної куртки вартістю 25 грн.

Твердження підсудного, що в ту
ніч він був тверезий, суд вважає не відповідає дійсності і спростовується як
показаннями потерпілих по справі свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, так і самого
підсудного як в ході досудового слідства, так і в суді, що всі вони в ніч з 10
на 11 листопада 2006 року вжили значну кількість спиртного, а тому суд
приходить до висновку, що підсудний при вчиненні крадіжки мобільних телефонів
потерпілих був у стані алкогольного сп'яніння.

Безпідставним є твердження
підсудного про те, що він не вчиняв крадіжки мобільних телефонів потерпілих по
справі, бо це спростовується проаналізованою та оціненою судом сукупністю
доказів по справі, яка з достовірністю свідчить, що підсудний, скориставшись
сном потерпілих, будучи у них в гостях в будинку, в ніч на 11 листопада 2006
року таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4. “Сіменс - А-31” та
мобільний телефон “Алькатель-535” потерпілого ОСОБА_3, продав їх вранці 11. 11.
2006 року на ринку в м. Полтаві ОСОБА_12, який в ході слідства впізнав
підсудного як особу, що ці телефони йому продала, а ці вилучені у підприємця
ОСОБА_12. мобільні телефони, потерпілі по справі впізнали як належні їм.

Не відповідаючим дійсності є і
твердження підсудного про те, що проведення його впізнання по фотографіях,
огляд торгового лотка та вилучення мобільних телефонів, які мали місце при
досудовому слідстві, не можуть братися до уваги через їх фальсифікацію і
порушення вимог закону при їх вчиненні, так як із досліджених в судовому засіданні
цих документів видно, що слідчі дії, зафіксовані у них, були проведені згідно з
вимогами чинного КПК України щодо порядку їх вчинення, а посилання підсудного,
що ці слідчі дії проводилися з участю одного понятого при вилучені викрадених
телефонів на ринку, а при проведенні
його впізнання по фото працівник міліції ОСОБА_13 був у якості понятого,
спростовується даними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_15 /а. с. № 186-192, т. 1/, дослідженими в судовому засіданні, що вони
приймали участь як поняті при вилучені телефонів на ринку м. Полтави, довідками
/а. с. № 159-160, т. 1/, з яких видно, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 на момент участі їх як понятих при проведенні слідчих
дій, не були працівниками міліції.

Є безпідставним також твердження
про те, що потерпілі по справі не впізнали вилучені мобільні телефони як свої,
а їх огляд в суді проводився в порушення вимог ст.ст. 174-176 КПК України з
наступних підстав.

При дачі показань як на
досудовому слідстві, так і при розгляді справи в суді /а. с. № 162-198, т. 1/,
а також в наступних судових засіданнях потерпіліОСОБА_3, ОСОБА_4 з належною
повнотою описували характерні ознаки належного кожному з них мобільного
телефону. Як видно з протоколу судового засідання /а. с. № 163-198, т. 1/ тільки
після вияснення цих обставин названим потерпілим судом відповідно до положень
ст.ст. 309, 313 КПК України були надані для впізнання та огляду речові докази
по справі у вигляді мобільних телефонів “Алькатель - 535”, “Сіменс - А-31”, при
огляді яких вказані потерпілі заявили, що ці телефони їхні і саме вони були
викрадені підсудним.

Посилання ж на те, що
впізнання і огляд їх в суді повинен був здійснюватись згідно положень ст.ст.
174-176 КПК України не ґрунтується на діючому законодавстві, так як проведення
впізнання відповідно до названих вище норм закону це слідча дія, яка можлива
лише при проведенні досудового слідства і яка не може проводитись при розгляді
справи в суді.

Виходячи з цього, суд
правильно провів впізнання і огляд вилучення мобільних телефонів як речових
доказів в судовому засіданні відповідно до положень ст.ст. 309, 313 КПК
України.

Безпідставним є і заяви
підсудного в ході розгляду справи в суді про застосування до нього
неправомірних дій з боку працівників міліції в ході досудового слідства, бо ці
його заяви були предметом перевірки органами прокуратури, в ході якої названі
підсудним обставини не знайшли свого підтвердження, що вбачається із постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи з приводу цього /а. с. № 3, т. 2/.

Посилання підсудного на те, що
можливо хтось інший викрав з будинку потерпілих їх мобільні телефони, суд
вважає вимислом підсудного, який спростовується як приведеними вище доказами та
їх оцінкою судом, що свідчать про вчинення крадіжки саме підсудним, так і
встановленими в суді обставинами, що в ніч з 10 на 11 листопада 2006 року ні
біля будинку потерпілих, ні поблизу на вулиці ніяких інших осіб не було, на які
вказали в суді свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які, залишивши в будинку підсудного,
відлучились на нетривалий час за спиртним.

Про те, що вийшовши з будинку
потерпілих в той час, він ніяких посторонніх осіб ніде не бачив, підтвердив в
суді і сам підсудний.

Посилання на те, що судом не
було з'ясовано яким чином в матеріалах справи в ході досудового слідства
з'явилася копія відомостей про продажу 27. 10. 2006 року магазином
“Мобі-Сервіс” мобільного телефону “Сіменс - А-31” з серійним номером НОМЕР_2
/а. с. № 57, т. 2/ та заява, що цей телефон таким магазином не продавався, є
безпідставними, бо в ході розгляду судом справи достовірно встановлено, що
копію вказаних записів надала слідчим органам продавець цього магазину
ОСОБА_10як додаток до протоколу її допиту в якості свідка /а. с. № 56, т. 2/,
що названий вище мобільний телефон вона продала 27. 10. 2006 року, що
вбачається також із довідок магазину “Мобі-Сервіс” /а. с. № 16-18, т. 1/ і це
підтвердив у суді і сам потерпілий ОСОБА_4

Не відповідає дійсності і
заява підсудного в суді про те, що надана ним суду копія постанови про
притягнення в якості обвинуваченого, не відповідає тексту цієї ж постанови, що
є у справі, так як із аналізу тексту постанови про притягнення ОСОБА_2 в якості
обвинуваченого /а. с. № 67, т. 2/, наявних тут підписів підсудного вбачається,
що саме копія цієї постанови була вручена підсудному, слідчим, що підтвердив в
суді і сам підсудний.

Тому надана ним суду копія
постанови про це, у якій в описовій частині її відсутнє слово “повторно” не має
відношення до справи.

Безпідставним є і твердження,
що потерпілі не хотіли писати заяву про викрадення у них мобільних телефонів,
бо це спростовується як наявною у справі заявою потерпілогоОСОБА_3 /а. с. № 3,
т. 1/, так і показаннями в суді цього потерпілого, потерпілого ОСОБА_4., свідка
ОСОБА_7, що ці заява писалася з їх ініціативи і спільно.

Призначаючи покарання
підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд
враховує стан його здоров'я, молодий вік та відсутність тяжких наслідків
вчиненого.

Обставиною, що обтяжує
покарання підсудному, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З
врахуванням обставин справи та вчиненого злочину, даних про особу підсудного,
який неодноразово був судимий та знову умисно вчинив корисливий злочин, не займається
суспільно-корисною діяльністю, а займається злочинною, після вчинення
попередніх злочинів на шлях виправлення не став, суд не вбачає підстав для застосування
до нього ст. ст. 75, 69 КК України, а приходить до висновку, що покарання йому
необхідно визначити у вигляді реального позбавлення волі, яке буде необхідним
та достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових
злочинів.

При цьому, приймаючи до уваги той
факт, що 13 листопада 2006 року у порядку адміністративного арешту він був
затриманий працівниками Диканського РВ УМВС України у Полтавській області саме
за вчинення вказаного злочину, а не за дрібне хуліганство, суд вважає
необхідним строк відбування покарання йому рахувати саме з 13 листопада 2006
року, а не з дати його затримання в порядку ст. 115 КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги, що підсудний
вчинив злочин, який не є тяжким, обставини, при яких він був скоєний, що самі
потерпілі були тоді в нетверезому стані та запросити до себе в будинок для
розпиття спиртного маловідомого їм підсудного, стан здоров'я підсудного, те, що
викрадені ним мобільні телефони, були знайдені та вилучені, суд з урахуванням викладеного
вище і вважає необхідним визначити підсудному міру покарання.

З урахуванням того, що в ході судового
засідання потерпілий ОСОБА_4 повністю відмовився від своїх позовних вимог,
заявивши прохання повернути належний йому мобільний телефон “Сіменс - А-31” із
зарядним пристроєм, то при таких обставинах провадження по справі у частині
позовних вимог цього потерпілого підлягає закриттю, а названий вище мобільний
телефон поверненню вказаному потерпілому.

Приймаючи до уваги, що потерпілийОСОБА_3 в
суді змінив свої позовні вимоги та просив задоволити їх лише в частині
відшкодування йому вартості зарядного пристрою, захисного чохла, стартового
пакету “Джинс” до телефону “Алькатель - 535” в загальній сумі 75 грн., які
знайшли своє підтвердження в суді, то ці змінені позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Мобільний телефон “Алькатель - 535” як
власність цього потерпілого слід повернути потерпіломуОСОБА_3

Речовий доказ по справі у вигляді балоневої
куртки темно-сірого кольору з жовтими вставками, яка знаходяться у камері
зберігання речових доказів Диканського РВ УМВС України у Полтавській області,
підлягає поверненню підсудному ОСОБА_2, як його власність.

На підставі викладеного
та керуючись ст. ст. 16, 16-1, 321-324, 327, 328, 330, 331, 332-335, 341, 342 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та за цією статтею
призначити йому покарання у вигляді одного року і трьох днів позбавлення волі.

Змінені позовні вимоги
потерпілогоОСОБА_3 задоволити. Стягти із ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3
75 грн. на відшкодування завданих збитків.

Провадження у частині
позовних вимог потерпілого ОСОБА_4. про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди по справі закрити за відмовою вказаного потерпілого від цих позовних
вимог.

Речові докази по справі,
що знаходяться на зберіганні в
Диканському райвідділі міліції, а саме: мобільний телефон “Сіменс - А-31”
серійний номер НОМЕР_2 із зарядним пристроєм до нього повернути потерпілому
ОСОБА_9; мобільний телефон “Алькатель - 535” із серійним номером НОМЕР_1
повернути потерпілому ОСОБА_3; чоловічу балоневу куртку з жовтими вставками
повернути засудженому ОСОБА_2 як його власність.

Звільнити засудженого
ОСОБА_2 з-під варти в залі суду за відбуттям призначеного йому покарання за цим
вироком через знаходження його під вартою по цій справі з 13 листопада 2006
року по 16 листопада 2007 року, що становить відбутих ним один рік і три дні
позбавлення волі.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення
шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: