Справа №
11-55/07р. ст.286 ч.З КК України
Головуючий у 1 інстанції Данилюк А.В. Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судці Оксентюка В.Н.

суддів Олексюка Я.М., Матата О.В.

з участю прокурора Артиша Л.Д.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_2та помічника прокурора Ківерцівського району на вирок Ківерцівського
районного суду від 1 листопада
2006 року,
яким

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженецьАДРЕСА_1
Камінь-Каширського району Волинської області, українець, громадянин України, освіта середня, одруженого,
на утриманні одна неповнолітня дитина,
підприємець, жительАДРЕСА_2, раніше не судимий,-

засуджений за
ст.286 ч.З КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 (п'ять) років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном
на 3 (три)
роки.

Строк відбування покарання засудженому визначено з моменту приведення вироку
до виконання.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню - підписку про
невиїзд.

Позови прокурора Ківерцівського
району задоволені повністю.

Стягнуто з
ОСОБА_2 в користь Ківерцівської районної лікарні 3502 грн. 43 коп. витрат на лікування
потерпілих, в користь Луцької міської клінічної лікарні 240 гривень.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 в користь потерпілої
ОСОБА_3

· 3500 грн., в користь ОСОБА_4 - 2000 грн., в користь
ОСОБА_5

·
2000
грн., в користь ОСОБА_6 -
2500 грн., в користь ОСОБА_7 -4500
грн., в користьОСОБА_8-
4500 грн., в користь ОСОБА_9 -
22500 грн. моральної шкоди.

2

Стягнуто з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_10- 2450
грн. матеріальної та 20000
моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_2 в дохід
держави 581 грн. 20 коп.
витрат за проведення трасологічної експертизи.

Речові докази - автомобіль
«Рено-340» реєстраційний номер НОМЕР_1повернуто власнику приватному
підприємству «ВІГ».

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_2визнаний винним у тому, що 27 травня 2005 року, біля 10-00 години в
С.Тростянець Ківерцівського району Волинської
області, керуючи автомобілем ГАЗ-32313, державний номер НОМЕР_2 та,
рухаючись по дорозі Яромель-Луцьк в напрямку м.Луцьк, на перехресті
нерівнозначних доріг, перед виїздом з другорядної дороги на головну допустив
порушення вимог п.п.1.5; 10.1;
16.11; 12.3 та 33.2.1
Правил дорожнього руху України, не впевнився, що виїзд на головну дорогу
буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Рено» державний номерНОМЕР_1під
керуванням водіяОСОБА_11, який рухався по
головній дорозі з м.Луцька в напрямку смт.Маневичі, в результаті чого відбулось
зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири
автомобіля ГАЗ-

32313, яким
керувавОСОБА_2, отримали різної ступені тілесні ушкодження, а

саме: пасажири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тяжкі
тілесні

і ушкодження, що потягнули смерть, а пасажири ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 отримали

середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

ЗасудженийОСОБА_2 подав на вирок апеляцію, в якій вказав, що

досудове та судове слідство по справі
проведено однобічно і неповно, висновки суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, прохає вирок скасувати, а справу направити
прокурору Ківерцівського району для проведення додаткового розслідування.

Вважає, що суд
безпідставно поклав в основу обвинувального вироку покази потерпілих ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про те, що зіткнення
транспортних засобів відбулось на проїзджій частині дороги, оскільки ці покази
суперечать матеріалам справи, зокрема, протоколу огляду місця події, показанням
свідкаОСОБА_14

Досудовим
слідством та судом не проведено технічного дослідження автомобіля «Рено», не
з'ясовано чи у справному стані знаходилася гальмівна система вказаного
автомобіля. Судом також з достовірністю не встановлено, з якою швидкістю
рухався автомобіль «Рено», показання водія автомобіля «Рено»ОСОБА_11, що він
рухався зі швидкістю 60 км/год є
неправдивими. Досудовим слідством та судом невірно встановлено віддаль, з якої
виникла небезпека для руху. Висновки судово-автотехнічної експертизи суперечать
фактичним обставинам справи, а клопотання про повторне проведення вказаної
експертизи досудовим слідством та судом безпідставно відхилено.

з

Помічник
прокурора Ківерцівського району, який приймав участь у розгляді справи в суді
першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_2, вважає, що
при обранні міри покарання суд першої інстанції безпідставно застосував
ст. 69 КК
України і обрав йому надто м'яке покарання, яке не відповідає суспільній небезпечності, тяжкості вчиненого злочину та його
наслідкам. Прохає вирок суду скасувати, постановити свій вирок, обравши
ОСОБА_2 покарання в межах санкції ст.286
ч.З КК України без застосування ст.69 КК України.

ЗасудженийОСОБА_2
подав на апеляцію помічника прокурора заперечення. Вважає, що підстав для
задоволення вказаної апеляції немає. Кримінальна справа розслідувана
односторонньо, не об'єктивно, з порушенням вимог
ст.22 КПК України. Прохає вирок скасувати, а справу направити прокурору Ківерцівського району для проведення додаткового
розслідування.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку, доводи апеляції та заперечення на неї,
пояснення засудженого ОСОБА_2 та його захисника, які свою апеляцію підтримали,
а апеляції прокурора не визнали, прохають вирок скасувати, а справу направити
прокурору для проведення додаткового розслідування, міркування прокурора про
скасування вироку і постановления
свого вироку без застосування ст.69 КК України, вивчивши матеріали
кримінальної справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляції
задоволенню не підлягають.

Із матеріалів кримінальної справи та вироку суду від 1 листопада 2006 року встановлено, що 27 травня 2005 року
засудженийОСОБА_2 керував маршрутним автомобілем ГАЗ-32313, р.н. НОМЕР_2 і рухався по
маршруту Яромель-Луцьк в напрямку м.Луцька.
В С.Тростянець Ківерцівського району на перехресті нерівнозначних доріг, перед виїздом з другорядної дороги на
головну, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху та вимоги
дорожнього знаку 33.2.1 ПДР «Дати дорогу», не надав дорогу
автомобілю «Рено-340», який рухався по головній дорозі, виїхав на головну
дорогу де і зіткнувся з автомобілем «Рено», реєстраційний
номер НОМЕР_1під керуванням водіяОСОБА_11 Внаслідок зіткнення транспортних
засобів двоє пасажирів автомобіля ГАЗ-32313 отримали травми від яких померли, а
шестеро пасажирів отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будучи допитаним
в ході досудового слідства та на початку судового слідстваОСОБА_2 своєї вини за
ст.286 ч.З КК України не визнав. В судових дебатах
вину визнав частково, прохав не обирати йому покарання з позбавленням волі.
(т.№2, а.с.193, 210,
213).

В ході
досудового слідства та в судовому засіданніОСОБА_2 стверджував, що 27 травня 2005 року він керував маршрутним автомобілем ГАЗ-32313 р.н.НОМЕР_2. При під'їзді в
С.Тростянець Ківерцівського району до головної дороги Луцьк-Маневичі зупинив
свій автомобіль і пропустив два автомобілі, які рухались по головній дорозі. Зі
сторони м.Луцьк на віддалі біля 300
метрів в його напрямку по головній дорозі рухався автомобіль «Рено». Коли
він перетнув головну дорогу і знаходився на узбіччі, на його автомобіль наїхав
автомобіль «Рено».

4

Із показань
водія автомобіля «Рено-340»ОСОБА_11 вбачається, 27.05.2005 року він грузовим автомобілем «Рено-340» рухався з
м.Луцьк; м.Запоріжжя. В селі Тростянець, біля бару «Сяйво», із-за стоячого на
обоч автомобіля, з другорядної дороги став виїзджати автомобіль. З метою
безпечн роз'їзду він прийняв на зустрічну смугу руху. Але водій маршрутного
автомоб не зупинився, виїхав на головну дорогу, де по полосі руху його автомоб
відбулось зіткнення транспортних засобів. Автомобіль «Рено» був у технг
справному стані.

Вважає, що
причиною ДТП стало
те, що водій маршрутного автомоб ГАЗ-32313ОСОБА_2 не виконав вимогу дорожнього
знаку 33.2.1. ПДР «Д дорогу» і не надав дорогу транспортному засобу,
який рухався по головній дор<

Крім того,
винність засудженого ОСОБА_2 за ст.286 ч.З КК Укра об'єктивно стверджується
дослідженими в суді першої інстанції доказами саме: протоколом огляду місця
події від 27 травня 2005 року, схемою фототаблицями до протоколу, із яких вбачається,
що зіткнення автомобілів Га 32313 та «Рено-340» відбулось на перехресті нерівнозначних
доріг на лівій пол руху при напрямку з м.Луцька на смт.Маневичі. Перед ДТП автомобіль «Ре 340» рухався в
напрямку смт.Маневичі по головній дорозі, а автомобіль Ті 32313 під керуванням
засудженого ОСОБА_2 виїхав на перехрестя другорядної дороги. Вказана
дорожньо-транспортна пригода сталась в районі для
водія автомобіля ГАЗ-32313 дорожнього знаку «Дати дорогу».

Показаннями потерпілих та очевидців дорожньо-транспортної пригс ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, які в х досудового слідства та в судовому засіданні
стверджували, що 27 травня
2( року їхали в якості пасажирів в маршрутному автомобілі, яким керував
ОСОБА_2При під'їзді в С.Тростянець до головної дороги Луцьк-Маневичі ОСОБА_2
призупинив свій автомобіль і, не зупиняючись, виїхав на головну дорогу,
головній дорозі, зі сторони м.Луцька в напрямку смт.Маневичі в цей час руха вантажний автомобіль «Рено». Пасажири стали
кричати, а томуОСОБА_2 пе] зіткненням свій автомобіль також повернув у
напрямку руху смт.Маневі Зіткнення відбулось на полосі руху автомобіля «Рено».

Показання
свідкаОСОБА_11 та показання потерпілих щодо обстави місця зіткнення
транспортних засобів об'єктивно підтверджуються висновк судово-трасологічної
експертизи, згідно якої між автомобілем ГАЗ-32313 «Рено-340» відбулось
перехресне непряме зіткнення між передньою прав частиною автомобіля «Рено-340»
та середньої лівої бокової частини автомоб ГАЗ-32313 з перекриттям зони
контактування приблизно 0.94-1.07м.

В момент зіткнення поздовжня вісь автомобіля «Рено-340» знаходилась кутом біля 110° зліва направо по відношенню до поздовжньої осі автомобіля Г/ 32313. Вказаний висновок
підтверджує показання потерпілих в тій частині, безпосередньо перед
зіткненнямОСОБА_2 повернув керований ним автомоб в напрямку руху смт.Маневичі,
а не в напрямку м.Луцьк, куди мав рухаті маршрутний автомобіль. Цим же
висновком спростовуються показання ОСОБА_2 в тій частині, що він зупинив
автомобіль, щоб пропустити велосипедне який рухався в сторону с.Хопнів. (т.1,
а.с.146-153).

5

Свідок ОСОБА_15в
судовому засіданні ствердив, що дійсно 27.05.2005
року велосипедом приїзджав в кафе «Сяйво» за відходами. Маршрутного автомобіля він не бачив і перешкод для його руху
не створював, (т.2, а.с.202).

Свідок ОСОБА_11 також пояснив, що в момент ДТП пішоходів на проїзджій частині дороги не було, (т.2, а.с.198).

Згідно висновку
судово-автотехнічної експертизи у виниклій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля ГАЗ-32313ОСОБА_2
повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 12.3, 16.11, 33.2.1 ПДР і
повинен був перед виїздом з другорядної дороги на головну дати дорогу
автомобілю «Рено-340», впевнитись,
що виїзд на головну дорогу буде безпечним, після чого на неї виїхати.

Водій автомобіля
«Рено-340» ОСОБА_11, як при вирахуваній швидкості руху транспортного засобу, так і дозволеній швидкості руху не мав
технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом
застосування негайного гальмування з зупинкою автомобіля «Рено» до лінії руху
автомобіля ГАЗ-32313 з
моменту виникнення небезпеки для руху.

Із матеріалів
кримінальної справи, вироку суду встановлено, що небезпеку для руху транспортних засобів створив водій
автомобіля ГАЗ-32313ОСОБА_2, який перед виїздом з другорядної на головну дорогу
грубо порушив вимоги 10.1, 12.3,
16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху, не надав переваги в русі
автомобілю «Рено-340», який рухався по
головній дорозі та не впевнився, що виїзд на головну дорогу буде безпечним і не
створить перешкод для руху транспортних засобів, які рухаються по
головній дорозі.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що допущені ОСОБА_2
порушення правил дорожнього руху є у безпосередньому причинному зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії засудженого
ОСОБА_2 правильно кваліфікував за ст.286 ч.3 КК України як порушення правил
безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинили загибель
кількох людей.

Вважаючи на те,
що аварійну ситуацію створив засудженийОСОБА_2, водій автомобіля «Рено-340»
ОСОБА_11 у виниклій дорожній ситуації, через створення аварійної ситуації
водієм ОСОБА_2, вимушений був вживати заходів
для уникнення ДТП, а тому допущені ним порушення
правил дорожнього руху не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку
з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи підсудного ОСОБА_2 в тій
частині, що зіткнення автомобілів ГАЗ-32313 та «Рено-340» відбулось на узбіччі
і причиною ДТП стала втрата керування автомобілем водіємОСОБА_11, оскільки ці доводи, крім показань підсудного,
ніякими іншими доказами не підтверджуються і спростовуються показаннями
свідкаОСОБА_11, потерпілих ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, які ствердили, що зіткнення
транспортних засобів відбулось на проїздній частині дороги, а не на узбіччі.
Показання свідків та потерпілих об'єктивно підтверджуються протоколом огляду
місця події, схемами та фототаблицями до нього, висновком судово-трасологічної
експертизи.

6

Доводи апелянта в тій
частині, що перед ДТП автомобіль
«Рено-340» був у технічно несправному стані є безпідставні і спростовуються
показаннями свідківОСОБА_11 та ОСОБА_16
(т.2, а.с. 1980199),
протоколом огляду місця події та схемою
від 27.05.2005 року, в яких визначено гальмівний
шлях автомобіля «Рено-340», протоколом огляду автомобіля «Рено-340» від 27.05.2005 року, в процесі
проведення якого несправностей гальмівної системи, системи управління
автомобіля не виявлено, шини відповідали стандарту (т.1, а.с.16-17); дорожнім листом на автомобіль «Рено-340» за НОМЕР_3 року (т.1, п.с.195).

Вихідні дані для
проведення судово-автотехнічної експертизи слідчі органи отримували в процесі
огляду місця події, огляду транспортних засобів, відтворення обстановки та
обставин події зОСОБА_11 та ОСОБА_2 (т.1, а.с.93-95,100-103).

Протоколи
вказаних слідчих та процесуальних дій органами досудового слідства виконані у
відповідності до вимог КПК України. Висновок судово-автотехнічної експертизи
відповідає вимогам ст.ст.75, 196,
200 КПК України. Вказані докази зібрані у визначеному законом порядку є належні
і допустимі, а тому суд першої інстанції правильно поклав їх в основу
доведеності вини засудженого ОСОБА_2

При обранні міри
покарання суд врахував суспільну небезпечність і тяжкість вчиненого злочину,
позитивну характеристику підсудного, його сімейний стан, а також те, до що
кримінальної відповідальності він притягується вперше.

До пом'якшуючих
вину обставин - відніс
часткове відшкодування потерпілим збитків,
що він є інвалідом 3-ї групи, думку потерпілих відносно
міри покарання.

Обтяжуючу вину обставин суд не
встановив.

За таких
обставин суд правомірно застосував ст. 69
КК України і обрав покарання нижче найнижчої
межі санкції ст.286 ч.З КК України.

Обрана міра
покарання є необхідна і достатня для виправлення та перевиховання засудженого і
попередження нових злочинів. Висновки суду відповідають фактичним обставинам
справи. Підстав для постановления
вироку, направлення справи прокурору для
проведення додаткового розслідування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Ківерцівського районного суду від 1
листопада 2006 року
щодо ОСОБА_2залишити без змін, а апеляцію
засудженого ОСОБА_2 та помічника прокурора Ківерцівського району - без задоволення.