справа № 1-209/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2008 року Городнянський районний суд Чернігівської
області у складі :

головуючого - судді Березовського
О.Д.,

при секретарі -
Швачко О.В.,

з участю прокурора -
Бондаренко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Городня справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцяАДРЕСА_1 Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта
середня - спеціальна, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,
працює на посаді слюсаря по ремонту та експлуатації газового обладнання
Тупичівської дільниці Городнянського району по газопостачанню та газифікації
Щорського управління по газопостачанню та газифікації ВАТ „Чернігівгаз”, раніше
не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2007 року, близько 18
години 30 хвилин, між мешканцямиАДРЕСА_1 ОСОБА_1таОСОБА_2на вулиці Леніна, що
вАДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_1
рукою вдарив ОСОБА_2 по голові від чого той впав на дорогу з асфальтовим
покриттям та вдарився головою, а потім вже лежачому наніс один удар ногою по
голові, чим заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді : важкої закритої
черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа в
скронево-потиличній ділянці зліва, геморагічного забиття головного мозку
скронево-потиличній та лобно-скроневій долях справа, субарахноїдального
крововиливу, синця, саден, забиття м'яких тканин голови та обличчя, які згідно
висновку експерта № 2914 від 19.11.2007 року відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково та показав,
що він проживає в АДРЕСА_1 разом з дружиною та неповнолітнім сином. Його
дружина працює від Городнянського маслозаводу та приймає молоко у жителів с.
Пекурівка. Недалеко від нього проживає його односелець ОСОБА_2, якого він знає
давно. Останній часто зловживає спиртними напоями і між ними декілька разів
виникали сварки, але він його не чіпав. 10.10.2007 року дружина була зайнята і
тому попросила його прийняти молоко. Вже вечоріло і була десь 18 година, але
корів з пасовища не було. Цього дня черга пасти корів була ОСОБА_2. ОСОБА_1
зазначив, що раніше, коли була черга пасти корів ОСОБА_2, він неодноразово
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння приганяв корів з пасовища дуже
пізно, а тому люди до приїзду автомобіля з маслозаводу не встигали подоїти
корів і вчасно здати молоко. В зв”язку з цим він сів на свій велосипед та
поїхав шукати корів. Проїжджаючи по вулиці Леніна в с. Пекурівка він зустрів
череду корів, яких гнав ОСОБА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 та сестрою
ОСОБА_4. ОСОБА_2 був випивши, оскільки він йшов та хитався. Він зробив
ОСОБА_2зауваження з приводу того, що він пізно жене корів, на що останній
відповів йому нецензурною лайкою і вони почали лаятись між собою. В ході лайки
ОСОБА_2 замахнувся та вдарив його пугою по лівій руці. Йому стало неприємно і у
відповідь він вдарив ОСОБА_2 кулаком правої руки в обличчя. Від його удару
останній впав на спину, вдарився головою об асфальт та втратив свідомість.
Більше він ОСОБА_2ударів не наносив. Вони почали приводи ОСОБА_2 до тями, коли
в цей час до них під'їхав на своєму автомобілі його тесть ОСОБА_5. Він та
ОСОБА_4завантажили ОСОБА_2 в автомобіль та повезли його до фельдшера, до тями
останній прийшов в автомобілі по дорозі до фельдшера. Після огляду фельдшер
сказала, що ОСОБА_2 необхідно везти в лікарню в м. Городню, однак останній
відмовився їхати в лікарню і попросив відвезти його додому, що вони і зробили.
Через декілька годин йому зателефонувала ОСОБА_4 та сказала, що ОСОБА_2дуже
погано і він на автомобілі з тестем відвезли його до лікарні в м. Городню.
Вказав, що на прохання сестри він давав їй 200 грн. на ліки ОСОБА_2, а також
пізніше давав їй ще 350 грн.. Він домовився з сестрою і вона сказала, щоб він
їй сплатив ще 700 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2.
Категорично заперечує той факт, що він після падіння ОСОБА_2 наніс йому ще один
удар ногою по голові. Винним себе визнає частково, оскільки він дійсно наніс
ОСОБА_2один удар рукою в обличчя, але коли він наносив удар рукою, то не думав,
що це спричинить йому такі тілесні ушкодження і він вважав, що від цього удару
з ним нічого не буде.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_4показала, що 10.10.2007 року її рідний брат ОСОБА_2 та
його співмешканка ОСОБА_3 пасли корів. Було вже пізно, десь 18 година, але
корів не було, а тому вона вирішила поїхати на велосипеді та подивитись, що
сталось. На вулиці Леніна в с. Пекурівка вона зустріла череду корів, яких гнали
брат та його співмешканка. Вона стала допомагати ОСОБА_3гнати стадо, а брат
йшов позаду та підганяв корів. В цей час вона побачила, що назустріч їм на
велосипеді їде ОСОБА_1. Останній зупинився біля брата, кинув велосипед і почав
кричати на нього за те, що він пізно жене корів і люди не встигнуть до приїзду
молоковозу подоїти корів та здати молоко. Брат не встиг йому відповісти, як
ОСОБА_1 нічого не пояснюючи наніс ОСОБА_2удар кулаком в обличчя від чого брат
впав на спину, але головою об асфальт не вдарився і свідомості не втратив.
ОСОБА_2 намагався піднятись, але в цей час ОСОБА_1 наніс йому удар ногою по
голові в область переносиці. Зазначила, що перед нанесенням удару ногою ОСОБА_1
сказав в адресу її брату фразу - „ну все суши сухарі”, але що він мав на увазі
вона не знає. Від удару ногою брат втратив свідомість та захрипів і вона
закричала та кинулась до брату приводити його до тями. В цей час по вулиці їхав
на автомобілі ОСОБА_5, який являється тестем ОСОБА_1. Вони разом посадили
ОСОБА_2 до машини та повезли до фельдшера. До свідомості ОСОБА_2 прийшов тільки
в машині. Після огляду фельдшер наполягала на необхідності термінової відправки
брата до лікарні в м. Городня, але брат відмовився і вони відвезли його додому.
Через 1-1,5 години ОСОБА_2стало гірше і вони разом з ОСОБА_1на автомобілі тестя
відвезли його до лікарні в м. Городня. Підтвердила, що спочатку вона отримала
від ОСОБА_1 200 грн. на ліки брату, а потім ще 350 грн.. На даний час ОСОБА_1
по домовленості між ними повинен сплатити їй ще 700 грн. у відшкодування витрат
на лікування брата. Зазначила, що ОСОБА_2 на даний час ніяких претензій
матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 не має. Наполягає на своїх
свідченнях щодо того, що ОСОБА_1 спочатку вдарив брата рукою в обличчя, а
потім, коли він намагався встати, наніс ОСОБА_2удар ногою в голову і вона це
добре бачила, оскільки була на відстані не більше 2 метрів від них.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_2а, який був допитаний
на досудовому слідстві та покази якого були оголошені у судовому засіданні (
а.с. 14 ), встановлено, що 10 жовтня 2007 року була його черга пасти корів і
він разом зі співмешканкою ОСОБА_3з самого ранку знаходився на пасовищі, де пасли корів. Протягом дня він випив десь
300 грамів горілки. Близько 18 години, він з ОСОБА_3стали гнати корів з
пасовища в село. Коли вони гнали корів по вулиці Леніна, що в с. Пекурівка, то
по дорозі зустріли його сестру ОСОБА_4. В цей час до них на велосипеді під'їхав
мешканець їх села ОСОБА_1 з яким у нього в останній час склались неприязні
відносини через те, що ОСОБА_1 пред'являє йому претензії, що він нібито пізно
приганяє корів з пасовища і тому до приїзду молоковозу люди не встигають
подоїти корів. На цьому ґрунті у них виникали сварки. Коли до нього під'їхав
ОСОБА_1 та почав кричати, що він знову пізно пригнав корів з пасовища. Між ними
почалась сварка під час якої він замахнувся на ОСОБА_1 пугою, яка була в нього
в руках, але чи вдарив він його, чи ні не пам'ятає. В цей час ОСОБА_1 підійшов
до нього ближче і вдарив його кулаком по голові. Від цього удару в нього
запаморочилось в голові і він впав спиною на дорогу з асфальтовим покриттям.
При падінні він вдарився потилицею голови об асфальт. Після цього, вже
лежачого, ОСОБА_1 вдарив його один раз ногою по голові. Удар був сильний, так
як він втратив свідомість і що відбувалось далі не пам'ятає. Опритомнів він вже
в лікарні в м. Городня, куди, як він дізнався пізніше, його привезли родичі. В
даний час він до ОСОБА_1 претензій
матеріального та морального характеру не має і просить його суворо не карати.

Допитана в якості свідка в ході досудового слідстваОСОБА_3 ( а.с. 22 - 23
), покази якої були оголошені у судовому засіданні, показала, що 10 жовтня 2007
року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 з самого ранку була на пасовищі,
де вони пасли корів мешканців села. На протязі дня ОСОБА_2 випив десь 300
грамів горілки. Близько 18 години вони гнали череду корів з пасовища і коли
йшли по вул. Леніна в с. Пекурівка, то до них велосипедом під'їхала ОСОБА_4.
Також в цей час до них велосипедом під'їхав мешканець села ОСОБА_1. Останній
почав кричати на ОСОБА_2, що він пізно пригнав з пасовища корів і що люди не
встигнуть подоїти корів до приїзду молоковозу. На цьому ґрунті між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 почалась сварка під час якою останній кулаком вдарив ОСОБА_2 по голові.
Від цього удару ОСОБА_2спиною впав на дорогу з асфальтовим покриттям і вдарився
потилицею. Потім вона помітила як ОСОБА_1 ногою вдарив вже лежачого ОСОБА_2 по
голові і останній втратив свідомість. Більше ОСОБА_1 не бив ОСОБА_2. В цей час
автомобілем до них під'їхав ОСОБА_5, який являється тестем ОСОБА_1. Так як
ОСОБА_2був непритомний, то вони посадили його до автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_4
разом з ОСОБА_1 повезли його до сільського фельдшера. Пізніше їй стало відомо,
що ОСОБА_2 відвезли до Городнянської ЦРЛ та поклали на лікування. З повною
мірою відповідальності зазначає, що ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2 два рази. Перший раз
кулаком по голові, а потім ще один раз ногою по голові, коли ОСОБА_2вже лежав
на дорозі. Особисто вона не бачила щоб ОСОБА_2замахувався під час сварки на
ОСОБА_1 пугою або вдаряв його пугою.

Будучи
допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 10.10.2007
року, десь о 18 годині 30 хвилин, він на своєму автомобілі разом з онуком їхав
по вул. Леніна в с. Пекурівка. Проїжджаючи по вулиці, він побачив людей які
стояли поряд з його односельцем ОСОБА_2, який лежав на асфальті без свідомості.
Зазначив, що поряд з ОСОБА_2 була його сестра ОСОБА_4, його співмешканка та
його зять ОСОБА_1. Вони намагались привести ОСОБА_2до тями. Він зупинився і
ОСОБА_1 розказав йому, що між ним та ОСОБА_2 відбулась бійка в ході якої
останній вдарив його пугою по руці, а він наніс йому удар рукою в обличчя від
чого він впав, вдарився головою об асфальт та втратив свідомість. Особисто він
бійки між ними не бачив. Після цього ОСОБА_2 вони посадили до машини та він
разом з ОСОБА_1та ОСОБА_4 повезли його до фельдшера. До свідомості ОСОБА_2
прийшов у машині. Фельдшер після огляду наполягала на доставлені ОСОБА_2 до
лікарні в м. Городня, але він відмовився і на його прохання вони відвезли його
додому. Ввечері, десь о 21 годині, йому зателефонував ОСОБА_1і вони разом з
ОСОБА_4 відвезли ОСОБА_2 в лікарню м. Городня.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6показала, що на посаді завідуючої
Пекурівським ФАП вона працює вже 22 роки. 10.10.2007 року, десь о 19 годині, до
неї додому приїхали на машині ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. ОСОБА_1та
ОСОБА_4 звернулись до неї за медичною допомогою для ОСОБА_2, попросили
нашатирний спирт та сестра ОСОБА_4 розповіла їй, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2відбулась бійка і останній отримав травму голови через що втратив
свідомість. ОСОБА_2 скаржився на головну біль, запаморочення та блювання в
нього не було. Після огляду вона наполягала на необхідності відправки ОСОБА_2
для встановлення остаточного діагнозу до лікарні в м. Городня, але останній
відмовився від госпіталізації і сказав, що він нікуди не поїде.

Крім того, винність ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується доказами,
перевіреними у судовому засіданні, а саме :

-
протоколом від 16.10.2007 року про прийняття усної заяви від ОСОБА_4 щодо
злочину вчиненого відносно її брата ОСОБА_2 та заподіяння йому тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 ( а.с. 3 );

-
протоколом від 23.10.2007 року усної заяви ( повідомлення ) ОСОБА_2 про злочин
вчинений ОСОБА_1 відносно нього ( а.с. 4 );

-
актом судово-медичного дослідження ( обстеження ) № 2656 від 19.10.2007 року (
а.с. 10-12 );

- висновком експерта № 2914 від
19.11.2007 року відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_2а маються тілесні
ушкодження у вигляді : важкої закритої черепно - мозкової травми, лінійного
перелому склепіння черепа в скронево-потиличній ділянці зліва, геморагічного
забиття головного мозку скронево-потиличній та лобно-скроневій долях справа,
субарахноїдального крововиливу, синця, саден, забиття м'яких тканин голови та
обличчя, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі від нанесення
ударів руками, взутими ногами, могли утворитись 10.10.2007 року і відносяться
до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_2,
експерт вважає більш ймовірним їх утворення від нанесення ударів кулаком та
взутою ногою в ділянку голови і менш ймовірним при падінні з висоти власного
зросту на асфальтовану поверхню, в тому числі і при попередньому наданні тілу,
прискорення ( а.с. 30-32 );

- протоколами очних ставок між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 05.12.2007
року, де ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт нанесення ОСОБА_1 ударів
рукою в обличчя, а потім ногою в голову ОСОБА_2 ( а.с. 41-43 ).

На підставі досліджених у судовому
засіданні доказів, оцінивши ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи
в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення та підсудного, суд приходить
до висновку, що обвинувачення, пред'явленеОСОБА_1 по ч.
1 ст. 121 КК України, повністю знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні, а дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами досудового слідства
за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння

Заперечення підсудним факту
нанесення ним удару ногою по голові ОСОБА_2 спростовується показами свідка
ОСОБА_4, наданими в судовому засіданні при допиті в якості свідка, які
узгоджуються з її показами даними на досудовому слідстві при допиті в якості
свідка, оголошеними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_2, свідка
ОСОБА_3, протоколами очних ставок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, висновком експерта № 2914 від 19.11.2007 року, які
детально узгоджуючись між собою спростовують показання підсудного про те, що
він наніс ОСОБА_2 лише один удар кулаком в обличчя.

Вирішуючи питання про міру
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, конкретні обставини справи, поведінку
підсудного після вчинення злочину (забезпечив транспортування потерпілого до
лікарні, частково відшкодував витрати на лікування), наслідки, що настали від
злочину, відсутність цивільного позову потерпілого та претензій матеріального
та морального характеру до підсудного, особу винного - його вік,
сімейний стан, освіту, стан здоров'я, наявність на утриманні однієї
неповнолітньої дитини, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи,
той факт, що підсудний раніше не притягувався до адміністративної та
кримінальної відповідальності.

Обставин, які
пом'якшують та обтяжують покарання, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, щоОСОБА_1 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, якою
передбачена відповідальність за вчинений підсудним тяжкий злочин, що є
необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових
злочинів та враховуючи особу винного, обставини вчиненого злочину, суд
приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування
покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням підсудного від відбування покарання
з випробуванням покласти на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не
заявлявся.

Речові докази по справі
відсутні.

Судові витрати по справі відсутні

Міру запобіжного заходуОСОБА_1 слід
залишити без змін - підписка про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити
йому покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік, не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти
на засудженого такі обов'язки :

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходуОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити без
змін - підписка про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя : О.Д.Березовський