Справа 1 -40/
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 04
лютого 2008 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Каліновської B.C.

за участі
секретаря Лунь О.В.

прокурора Ткачука М.М.

захисників
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

законного
представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_4

представника
потерпілогоОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

-ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженця м. Луцька, гр. України, освіта середньо-спеціальна,
неодруженого, непрацюючого, несудимого, мешканця м. АДРЕСА_1

- у вчиненні злочину, передбаченого cm.
185 ч.3 КК України ,-

- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уроженця м.
Луцька, гр. України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого,
несудимого, мешканця м. АДРЕСА_1

·у вчиненні
злочину, передбаченого cm. 185 ч.3 КК України ,-

·неповнолітнього
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уроженця м. Луцька, гр. України, освіта неповна
середня, учня 12 класу Луцької вечірньої школи, непрацюючого, несудимого,
мешканця АДРЕСА_1

-у вчиненні
злочину, передбаченого cm. 185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 за попереднім
зговором з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, переслідуючи корисливу зацікавленість, шляхом
проникнення до сховища у вигляді вагончика, що знаходиться по АДРЕСА_1 таємно
викрадали майно, належне гр.ОСОБА_5, чим спричинили йому матеріальну шкоду, а
саме:

·
04 вересня 2007 року, приблизно в 2 год. ОСОБА_6 та
ОСОБА_6.-5800 грн.;

·
27 вересня 2007 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_515000 грн.

Крім того,
ОСОБА_6 14 вересня 2007 року, приблизно в 23 год. 30 хв., переслідуючи корисливу зацікавленість, шляхом
проникнення до сховища у вигляді вагончика, що знаходиться по АДРЕСА_1, сам
таємно викрав 1500 грн., чим спричинивОСОБА_5 матеріальну шкоду

В судовому
засіданні підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7. та ОСОБА_3. свою вину у вчиненому визнали
повністю, щиро розкаялись.

Підсудний
ОСОБА_6 суду показав, що він працював в підприємця ОСОБА_3 вантажником і бачив,
що гроші останній зберігає в вагончику, який знаходиться на території складу,
яка охороняється. Грошей, які він заробляв йому не вистачало, тому він,
зустрівши свого знайомого ОСОБА_6 запропонував разом вчинити крадіжку грошей
потерпілого, останній погодився. 04 вересня 2007 року, приблизно в 2 год. вони перелізли
під парканом на територію складських приміщень та викрали з вагончика
потерпілого, який не зачинявся, гроші в сумі 5800 грн., які вони витратили на
власні потреби. В середині вересня 2007 року він сам знову таким же чином
викрав гроші в сумі 1500 грн., а 27 вересня 2007 року, зустрівшись з ОСОБА_4,
запропонував і йому вчинити з ним крадіжку. Аналогічним способом вони проникли
до складських приміщень та викрали з вагончика гроші в сумі 13000 грн. та 400
доларів США, які вони
витратили на власні потреби. Безпосередньо гроші викрадав він, ОСОБА_6. пройшов
з ним в складське приміщення, де знаходився вагончик, а ОСОБА_3. тільки на
охороняєму територію, в склад не зміг пролізти під дверима, як це зробив він.

Підсудні
ОСОБА_6. та ОСОБА_3. повністю підтвердили покази підсудного ОСОБА_7. про
обставини події по пред'явлених їм в обвинувачення епізодах.

Вина підсудних в
інкримінованих їм діяннях, крім їх визнавальних показів, підтверджується
доказами по справі, зокрема:

- поясненнями
представника потерпілогоОСОБА_5, який ствердив в судовому засіданні факт неодноразового таємного викрадення з
вагончика, розташованого на території приміщення складу вАДРЕСА_1 і яке
охороняється, належних потерпілому грошей на загальну суму 22300 грн. На даний
час збитки підсудним ОСОБА_5 потерпілому повністю відшкодовані, претензій до
нього він не має, аОСОБА_3 частково.

Оцінюючі всі
зібрані і дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_3. вчинили
злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вони умисно таємно
викрали чуже майно, за попереднім зговором групою осіб, з проникненням в
сховище, а ОСОБА_6, крім того, повторно.

Обираючи вид і
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те, що злочин
відноситься до категорії тяжких, особи підсудних, зокрема, те, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. не працюють, ініціативну роль у вчиненні злочинів ОСОБА_7..

Приймаючи до
уваги, що ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_3. вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю
злочину, позитивно характеризуються, ОСОБА_3. навчається, вчинив злочин будучи
неповнолітнім і є неповнолітнім, ОСОБА_6. збитки повністю добровільно
відшкодував, а ОСОБА_6- частково, з врахуванням їх молодого віку, думки
представника органу в справах неповнолітніх про умовну міру покарання стосовно
неповнолітньогоОСОБА_3 суд приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства. Тому їм слід призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК
України - позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, а ОСОБА_3, крім
того, ст. 104 КК України - звільнення від покарання з випробуванням, із
іспитовим строком і виконанням певних обов'язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов
задовольнити, з врахуванням зміни позовних вимог в судовому засіданні
представника цивільного позивача про стягнення з підсудних ОСОБА_7. і
ОСОБА_610250 грн. матеріальних збитків. Стягнути з ОСОБА_7. і ОСОБА_6з кожного
в користь потерпілого ОСОБА_7. по 5125 грн. матеріальних збитків. Враховуючи
вимоги розумності та справедливості, матеріальне становище підсудних і всі
обставини справи у відшкодування моральної шкоди стягнути з ОСОБА_7. в користь
потерпілого 3000 грн., оскільки на думку суду, неправомірними діями підсудного
потерпілому були заподіяні певні моральні страждання.

В решті позову
про стягнення моральної шкоди відмовити і в тому числі доОСОБА_3 враховуючи
його другорядну роль у вчиненні злочину, те, що він є неповнолітнім, не працює.

В разі недостатності
доходів в неповнолітнього ОСОБА_6стягнення матеріальних збитків покласти на
його законного представника - матірОСОБА_1

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
ОСОБА_3визнати кожного з них винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185
ч.3 КК України та призначити їм покарання:

ОСОБА_3 у виді
позбавлення волі строком на 4( чотири) роки;

ОСОБА_5 у виді
позбавлення волі строком на 3( три) роки;

неповнолітньому
ОСОБА_4у виді позбавлення волі строком на 3( три) роки.

На підставі
ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засуджених від відбуття, призначеного за
даним вироком покарання, якщо ОСОБА_6 протягом трьох років, ОСОБА_6. та
ОСОБА_3. протягом 1 (одного) року 6(
шести) місяців кожен не вчинять нового
злочину та виконають покладені на них згідно ст.76 КК України обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця роботи,
проживання, навчання; періодично з'являтись для реєстрації в зазначені органи.

Запобіжний захід
засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7. і ОСОБА_6з кожного в користь потерпілого
ОСОБА_7. по 5125 ( п'ять тисяч сто двадцять п'ять) грн. матеріальних збитків та
з ОСОБА_7. в користь ОСОБА_7.- 3000 ( три тисячі) грн. у відшкодування
моральної шкоди. В решті позову відмовити.

В разі
недостатності доходів в неповнолітнього ОСОБА_6стягнення покласти на його
законного представника - матірОСОБА_1

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції через
Луцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.