Справа № 161/5472/15-к
Провадження № 1-о/161/3/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 квітня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника РП КВІ - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_3 про перегляд судового рішення ухвали Луцького міськрайонного суду від 02.10.2014 про звільнення засудженого ОСОБА_5 за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013 від призначеного основного покарання у виді 3 років позбавлення волі по закінченню іспитового строку. Заяву мотивує тим, що в ході розгляду кримінального провадження №0000371, внесеного до ЄРДР 03.10.2014 встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (повідомлення про підозру від 26.01.2015), вчинене в період червня-серпня 2014 року, тобто під час іспитового строку, визначеного вироком суду від 18.09.2013. Оскільки, на момент прийняття рішення про звільнення засудженого від основного покарання, визначеного вироком суду від 18.09.2013, суду не було відомо про даний факт, а тому, згідно п.5 ч.2 ст.459 КПК України, є нововиявленими обставинами та доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.

Прокурор в судовому засіданні подану ним заяву підтримав, просив скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду від 02.10.2014 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника Луцького РП КВІ УДПтС у Волинській області про звільнення ОСОБА_5 від основного покарання по закінченню іспитового строку.

Представник Луцького РП КВІ УДПтС у Волинській області щодо поданої прокурором заяви покладався на думку суду.

ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вважають, що органом досудового розслідування пропущено процесуальний строк для звернення з відповідною заявою, згідно ст. 461 КПК України.

Встановлено, що вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.5 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк терміном 1 рік.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.10.2014 ОСОБА_5 , за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013, звільнено від призначеного основного покарання у виді 3 років позбавлення волі, в зв`язку з закінченням іспитового строку, так як повторного злочину ним вчинено не було, обов`язки покладені на нього судом, згідно ст.76 КК України було виконано у повному обсязі.

03 жовтня 2014 року до ЄРДР внесено відомості щодо можливого вчинення ОСОБА_5 , зокрема в період червня-вересня 2014 року, кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.2 КК України. Письмове повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, в порядку ст.278 КПК України, вручено ОСОБА_5 26.01.2015. Таким чином, даних обставин суду не було відомо на час судового розгляду та постановлення ухвали від 02.10.2014.

Згідно ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються, зокрема, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява прокурора підлягає до задоволення, оскільки на час судового розгляду 02.10.2014, суду не було відомо про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення під час іспитового строку, та, як наслідок, порушення ним вимог ч.2 ст.75 КК України.

Доводи ОСОБА_5 та його захисника щодо порушення прокурором процесуальних строків для звернення з відповідною заявою, судом до уваги не беруться, оскільки 03.10.2014, тобто, внесення відомостей щодо ОСОБА_5 до ЄРДР є лише початком досудового розслідування. Процесуальний статус останньому, згідно глави 22 КПК, визначено 26.01.2015, тобто з моменту повідомлення про підозру. Таким чином, строки звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід обраховувати з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а тому ухвала суду від 02.10.2014 підлягає скасуванню.

Оскільки засудженому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.2 КК України, вчиненого упродовж червня-вересня 2014 року, фактично в період іспитового строку, визначеного вироком суду від 18.09.2013, тому клопотання заступника начальника Луцького РП КВІ УДПтС у Волинській області про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.459, 466, 467 КПК України, на підставі ст.ст.75, 78 КК України, суд,

У Х В А Л И В:
Заяву прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 02.10.2014 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013, від призначеного основного покарання по закінченню іспитового строку скасувати.

В задоволенні клопотання заступника начальника Луцького РП КВІ УДПтС у Волинській області про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: