УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня
2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Шайди
С. М.

суддів Іванів
О.Й., Ладики ЯЛ.

з
участю прокурора Грищука
В.І.

засуджених ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши
4 липня 2007 року у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну
справу за апеляцією засуджених ОСОБА_1
ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3. на вирок Городенківського районного суду від
30 березня 2007 року, -

встановила:

Цим
вироком ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженку
та жительку АДРЕСА_1 з середньою
освітою, розведену, непрацюючу,
громадянку України, раніше не
судиму, -засуджено:

· за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу в сумі
600грн.;

· за ст.
126 ч.1 КК України до штрафу в сумі 510грн.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено остаточне покарання - 600грн. штрафу.

За ст. 126 ч.1 КК України ОСОБА_4. по окремому
епізоду виправдано.

Частково
задоволено цивільний позов і стягнуто з ОСОБА_4. на користь потерпілої
ОСОБА_3. 300грн. моральної шкоди і
30грн. судових витрат. На користь ОСОБА_1

- 200грн. моральної шкоди та 30грн. судових
витрат.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2
уроженку та жительку
АДРЕСА_2, одружену, працюючу директором Будинку культури с.
Михальче, українку, громадянку
України, раніше не судиму,

- засуджено за
ст. 126 ч.1 КК України до штрафу в сумі 600грн.

Справа
11-277/2007 рік Головуючий
1 інстанції Корюкіна М. П.

Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач: Шайда С. М.

2

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4. 250грн. моральної шкоди, 30грн. судових витрат.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця та

жителя АДРЕСА_2
одруженого,

працюючого техпрацівником Будинку культури в
с. Михальче, громадянина
України, раніше не судимого, - засуджено за ст.
126 ч.1 КК України до штрафу в сумі 510грн.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4. моральну шкоду в сумі 250грн. та 30грн. судових
витрат.

За вироком
суду ОСОБА_4. визнано винуватою в тому,
що вона умисно завдала удару,
який спричинив фізичний біль ОСОБА_3.
без спричинення тілесних ушкоджень та заподіяла умисне легке тілесне
ушкодження потерпілій ОСОБА_1

ОСОБА_1 ОСОБА_2 засуджені за те, що умисно завдали удари та побої, які спричинили фізичний біль потерпілій
ОСОБА_4. без спричинення тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено
за таких обставин.

27
травня 2005р. біля 8-год.
на вулиці Стуса в с. Михальче Городенківського району біля господарства
потерпілої ОСОБА_3. виникла сварка між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5., яка просапувала
буряки біля воріт ОСОБА_3. Під час
сварки ОСОБА_5. покликала на допомогу свою дочку ОСОБА_4., яка надійшла і попросила ОСОБА_1 віддати
сапу, на що остання почала наносити
ОСОБА_4. удари рукою. В процесі взаємного нанесення ударів одна одній, до конфліктерів приєднався ОСОБА_2, який разом із дружиною також наносив удари
ОСОБА_4.

В
процесі бійки до них приєдналась і ОСОБА_3. ,
яка також намагалася вдарити ОСОБА_4. У відповідь на це ОСОБА_4. кинула
в сторону ОСОБА_3. закам"янілу
грудку глини, яка потрапила їй у
ногу, спричинивши останній фізичний
біль.

На вирок
суду засуджені ОСОБА_1 ОСОБА_2, потерпіла ОСОБА_3. подали апеляцію в якій просять вирок суду
скасувати щодо них і виправдати їх,
оскільки вважають, що ніяких
ударів по тілу ОСОБА_4. не наносили, а
лише захищались від її агресивних дій. Засуджена ОСОБА_4. вирок не оскаржувала.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який висловився за те, що вирок суду відповідає вимогам закону, а апеляції засуджених є безпідставними, пояснення засуджених ОСОБА_1 ОСОБА_2,
які підтримали свою апеляцію і вважають,
що судом вина їх не доказана,
ознайомившись з матеріалами кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія судців вважає, що вона до задоволення не підлягає з таких
підстав.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_1 ОСОБА_2 в
навмисному завданні ударів та побоїв ОСОБА_4.,
грунтується на доказах, детально
досліджених судом.

Так, засуджена - потерпіла ОСОБА_4. в судовому
засіданні пояснила, що під час конфлікту
саме ОСОБА_1 вдарила її рукою по обличчю,
а коли на крик останньої про допомогу прибіг ОСОБА_2, то вони удвох наносили їй удари в спину, голову і по руках. При цьому кинули її на
дорогу і продовжували її бити.

Колегія
суддів вважає, що ці показання, які судом першої інстанції покладено в основу
обвинувального вироку щодо ОСОБА_1
ОСОБА_2 є достовірними, оскільки
узгоджуються із показаннями самих засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 даних ними в
судовому засіданні суду першої інстанції і підтверджені ними ж в засіданні
апеляційного суду.

Так, з показань засудженої ОСОБА_1 (протокол
судового засідання, а.с. 15) видно, що „коли мій чоловік, ОСОБА_2 розборонив мене і ОСОБА_4., то обоє з ОСОБА_4

3

почали
битися". На протокол судового засідання ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 зауважень не подавали, хоча про його виготовлення і право подати
зауваження, належним чином були
повідомлені (а.с. 31 т.2).

Із
показань-пояснень засудженого ОСОБА_2 даних ним в суді першої інстанції і
підтверджені в засіданні апеляційного суду видно, що він приймав активну участь у даному
конфлікті (а.с. 16 т.2). При цьому, як
стверджували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 саме від
їхніх „поштовхів" ОСОБА_4. декілька разів падала.

Про
нанесення ударів та побоїв ОСОБА_4.,
підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5.

Про
наявність у ОСОБА_4. побоїв у вигляді садна бороди та забоїв ліктьового та
плечового суглобів підтверджено записами у медичній карточці ОСОБА_4.

З
наведених підстав висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 ОСОБА_2 в умисному завданні ударів, побоїв ОСОБА_4. є достаньо
аргументованим, таким, що базується на об"єктивних даних.

Неправомірні
дії ОСОБА_2, ОСОБА_1 правильно
кваліфіковано за ст. 126 ч.1 КК
України, а покарання призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК
України.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляцію
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_3. залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду від
ЗО березня 2007 року відносно ОСОБА_2,
ОСОБА_1 - без змін.