справа №1-142/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Криворученко
Д.П.,

при секретарі - Дударенко Ю.П.,

з участю
прокурора - Бондаренко П.В.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
залі суду в м.
Городня справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Хотів ля, Городнянського району, Чернігівської області, українця,
громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не
працюючого, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_1,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1
ст. 122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2007 року, біля 14 години, ОСОБА_2, перебуваючи у будинку
АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3, після сумісного вживання алкогольних напоїв та
виниклої сварки на ґрунті неприязнених відносин, умисно, наніс декілька ударів
долонею руки по обличчю ОСОБА_1, а коли та впала на підлогу, став руками
викручувати її ліву ногу, а потім наніс декілька ударів ногою по лівій нозі ОСОБА_1
в область гомілки, в результаті чого завдав останній тілесних ушкоджень у
вигляді закритого трьох щиколоткового перелому лівого гомілково-ступневого
суглобу з підвивихом ступні, які згідно висновку судово-медичної експертизи
№1604 від 04.07.2007 р. відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за
ознакою розладу здоров'я на строк понад 21 день.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому
обвинуваченні по ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю та підтвердив обставини
скоєного злочину, викладені у обвинуваченні. У скоєному щиро кається.
Підтвердив покази які давав на досудовому слідстві як обвинувачений, від дачі
показів у судовому засіданні відмовився.

ОСОБА_2 будучи допитаним на досудовому слідстві як
обвинувачений, показав, що Проживає у с
Хотівля, Городнянського району разом зі співмешканкою ОСОБА_3. 20.05.2007
року перебуваючи в будинку співмешканки, він, ОСОБА_3 та її подруга ОСОБА_4 вживали спиртні
напої з нагоди минулого дня народження ОСОБА_3. Потім вже біля 14 години вони
сіли за стіл і почали грати у карти, і під час гри ОСОБА_1 його образила,
що переросло у сварку, а потім він розлютився і вдарив два рази ОСОБА_1 долонею руки по
обличчю від чого та впала на підлогу, а він в той час схопив її ліву ногу та
став викручувати, а після цього наніс декілька ударів по нозі в область
гомілки. Коли підбігла

ОСОБА_3,
то відтягнула його від ОСОБА_1, він заспокоївся та ліг спати. Згодом дізнався,
що ОСОБА_1 доставили
з травмами у лікарню, /а.с.50/

Потерпіла ОСОБА_5 у
судовому засіданні від дачі показів відмовилась, підтвердила свої покази дані
на досудовому слідстві та пояснила, що з підсудним вона примирилась, просить не
позбавляти його волі, так як він буде працювати та відшкодовувати їй витрати на
лікування.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба
дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що
учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація
його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками
судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності
та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд
вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у
судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані
органами досудового слідства за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину, що він згідно ст.12 КК України відноситься
до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, думку потерпілого,
яка просить не позбавляти волі підсудного, особу винного - його вік, сімейний
стан, стан здоров'я, освіту, умовно негативну характеристику за місцем
проживання, те що підсудний раніше не притягувався до кримінальної
відповідальності.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає щире
каяття, а обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи той факт, що підсудний ніде не
працює, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у
вигляді обмеження волі, у межах санкції статті, що передбачає відповідальність
за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного
та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, при конкретних обставинах справи,
особу винного, обставини які пом'якшують покарання, а також обставину, що
обтяжує покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення
засудженого ОСОБА_2 без відбування покарання, звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв'язку зі
звільненням ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього
обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 07.07.1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від злочину" та приписи ч.2 ст.931 КПК
України, суд рахує за необхідне стягнути з ОСОБА_2 544.70 грн. витрат на
стаціонарне лікування потерпілої в Городнянській центральній районнійї лікарні
в період з 20 по 30 травня 2007 року /а.с.13/

Цивільний позов
не заявлявся.

Речові докази по
справ відсутні.

Судові витрати
по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком
законної сили слід залишити без змін - підписку про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 321-324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у три роки
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки: повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 544.70 грн. витрат на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_1 в Городнянській центральнійї районнійї лікарні на
користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.