Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/645/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 389 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2015 року м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000126 стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 30 квітня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-31 липня 2014 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.ч.1,2 ст.125 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України остаточно до 200 годин громадських робіт, судимість в установленому порядку не знята та не погашена,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2014 року з покаранням призначеного за даним вироком, призначено остаточне покарання у виді 3 місяців 20 днів арешту.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
За вирком суду ОСОБА_8 визнано винуватим за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання за таких обставин.

Так, 31 липня 2014 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 засуджений за ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

20 жовтня 2014 року після набрання вказаним вироком законної сили ОСОБА_8 письмово попереджений працівниками Новоукраїнського РП КВІ про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання та направлено для відбування покарання до комунального підприємства «Водокомунгосп», розташованого в м.Новоукраїнка, вул. Воровського, 83/14, однак ОСОБА_8 до комунального підприємства не з`явився.

07 листопада 2014 року ОСОБА_8 повторно направлено до КП «Водокомунгосп», та відповідно до витягу з наказу №16 КП «Водокомунгосп» від 10 листопада 2014 року останнього прийнято для відпрацювання громадських робіт у вказаному підприємстві.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи попереджений за ухилення від виконання вироку Новоукраїнського районного суду, не зважаючи на роз`яснення інспектора НовоукраїнськогоРП КВІ ОСОБА_9 , не вчинив жодних дій спрямованих на виконання вироку та з 10 листопада 2014 року жодного разу не з`являвся до комунального підприємства «Водокомунгосп», не повідомляв керівництво підприємства по причини своєї неявки на відпрацювання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 у період з 10 листопада 2014 року, згідно графіку відпрацювання громадських робіт та табелю виходу на роботу, отриманих у КП «Водокомунгосп» не відпрацював жодної години.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погоджуючись з оскаржуваним вироком суду просить переглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням, ухвалити справедливе рішення та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, вказуючи на те, що не з`являвся до КП «Водокомунгосп» для відпрацювання громадських робіт, у зв`язку з хворобою та лікуванням.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України,колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового засідання не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 389 КК України.

Висновки суду ґрунтуються на достатніх і допустимих доказах, в тому числі даних витягу з кримінального провадження № 0000126 від 24.02.2015 року; матеріалами особової справи Новоукраїнського РП КВІ №13/2014року стосовно ОСОБА_8 , відповідно до якої, обвинувачений під особистий підпис 20.10.2014 рокута повторно 15.12.2014 року попереджався про наслідки ухилення від відбувань покарання;повідомленням Новоукраїнської ЦРЛ від 30.01.2015 року про те, що ОСОБА_8 з жовтня 2014 року і по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебував, не є інвалідом по захворюванню; актами перевірки виконання вироку суду, щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 25.11.2014 року, відповідно до якого встановлено що ОСОБА_8 нез`явився на відпрацювання (а.п.45,47)

Достовірність даних вищевказаних актів, повідомлень, правдивість показаньсвідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перевірені в судовому засіданні під час розгляду справи, а доводиобвинуваченого ОСОБА_8 про те, щовін не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, у зв`язку з хворобою, обґрунтовано визнані судом безпідставними, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про ОСОБА_13 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом опійна наркоманія, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують ОСОБА_8 покарання - судом не встановлені.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України у виді арешту строком на 3 місяців 20 днів є справедливим і достатнім для його виправлення та перевиховання, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, про що просить обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що суд при призначенні покарання не достатньо врахував його особу та обставини, що пом`якшують його відповідальність є безпідставними, оскільки ці дані судом при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обгрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 389 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 389 КК України - без змін.

ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 10.35 год. 21 липня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4