Справа № 11-1236 Головуючий у І інстанції Малишенко
Категорія 28 21.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних

справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Беха М.О.,

суддів Дриги А.М., Гайдай Р.М.,

за участю:

прокурора Лавренюка М.І.,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3, та захисника ОСОБА_2 на вирок Славутицького міського суду Київської області від 30 серпня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, працюючого слюсарем «Миронівська птахофабрика», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого: 10.09.2008 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15, 267-1 КК України, на підставі ст. 7 КПК України звільнено від кримінальної відповідальності,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, із застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового покарання до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, із застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового покарання до 4-х років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі.

- за ч. 3 ст. 28 ч.4 ст. 267-1 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання, більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового, у вигляді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосування ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового покарання до 4-х років 4 місяців позбавлення волі без конфіскаціїї майна;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового покарання до 4-х років позбавлення без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавленгня волі;

- за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 267-1 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання, більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового, у вигляді 4-х років 4-х місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, визначеного новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, і остаточно визначено покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного покарання так і додаткового покарання до 4-х років 4-х місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 262 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового покарання до 4-х років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 267-1 КК України до 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання, більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і додаткового, у вигляді 4-х років 4-х місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років 4-х місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 267-1 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4-х років 4-х місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обовязків відповідно до ст. 76 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обовязків відповідно до ст. 76 КК України;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обовязків відповідно до ст. 76 КК України;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 262 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 265 КК України до більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 267-1 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання більш мяке, ніж передбачено санкціями статті, з застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обовязків відповідно до ст. 76 КК України;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, а саме: за новим вироком приєднано покарання за попереднім вироком у вигляді штрафу в сумі 1275 гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обовязків відповідно до ст. 76 КК України.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и л а:

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

У червні 2010 року, ОСОБА_3, будучи особою, яка раніше вчиняла незаконні переміщення радіоактивних матеріалів з зони відчуження та особою схильною до вчинення умисних злочинів, маючи авторитет і вплив на інших учасників організованої групи, з метою успішного вчинення злочинів та незаконного збагачення за рахунок чужого майна, склав план злочинної діяльності, направленої на вчинення умисних злочинів, і в подальшому з червня по вересень 2010 року в складі організованої ним групи здійснювали викрадення радіоактивних матеріалів з території пункту захоронення радіоактивно забруднених відходів «Буряківка» Державного спеціалізованого підприємства «Комплекс», що розташовані в зоні відчуження Чорнобильської АЕС .

Відповідно до заздалегідь розробленого плану завданнями очолюваної ОСОБА_3 групи та її учасників при безпосередньому вчиненні злочину були: керування на місці вчинення злочину діями учасників групи, участь у безпосередньому вчиненні крадіжок та допомога у завантаженні і перевезенні викраденого та подальшому підшукуванні місць збуту викраденого та розподіл грошових коштів, отриманих від збуту викраденого.

З метою реалізації зазначеного плану злочинної діяльності, ОСОБА_3, в червні 2010 року, з числа своїх знайомих, підшукав співучасників вчинення злочинів, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не мали постійного місця роботи та постійного джерела доходів, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_4 при цьому і за вчинення злочинів пов'язаних з незаконним поводженням з радіоактивними матеріалами, ознайомив вищезазначених осіб зі своїм планом злочинної діяльності і отримав від них згоду на участь у створюваному ним злочинному об'єднанні.

Будучи організатором групи, ОСОБА_3 визначив конкретні завдання об'єднання та його учасників, детально розподілив між учасниками створеної ним групи обов'язки та завдання, відповідно до яких: ОСОБА_3, керував організованою групою, що полягало в забезпеченні ним відповідного рівня організованості, дотриманні відповідних правил поведінки і дисципліни, пошуку нових учасників, розподілі та перерозподілі між ними функціональних обов'язків, плануванні конкретних злочинів та злочинної діяльності в цілому, визначенні способів вчинення злочинів, розробленню засобів конспірації і прикриття, реалізацією та розподілом здобутого злочинним шляхом чужого майна.

З метою усунення перешкод та створення умов для вчинення злочинів, ОСОБА_3, організовував здійснення розвідувальних заходів, направлених на встановлення графіків здійснення обходів охоронюваної території, забезпечував фінансування злочинної діяльності групи шляхом оплати витрат, пов'язаних з перевезенням учасників групи, розподіляв грошові кошти за виконання ними відповідних функцій, надавав грошові кошти, необхідні безпосередньо для вчинення злочинів.

Учасники організованої ОСОБА_3 групи, відповідно до єдиного плану та розподілених функцій вчиняли дії, спрямовані на досягнення мети функціонування даного об'єднання як такого.

Організована ОСОБА_3 група у вересні 2010 року припинила своє функціонування у звязку з із її викриттям і знешкодженням правоохоронними органами.

В апеляції ОСОБА_3, не погоджуючись з призначеним йому покаранням, не оспорюючи фактичних обставин справи і кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції змінити та помякшити йому покарання, яке не буде повязане з позбавленням волі. Вказує на незаконність вироку, так як не було вирішено питання про застосування до покарання ст. 75 КК України, щодо нього та відсутність обтяжуючих обставин у справі.

В апеляції та доповненнях до неї захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 просить вирок суду першої інстанції, щодо свого підзахисного, змінити та кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 267-1 КК України призначивши покарання без застосування покарання у вигляді реального відбуття покарання позбавлення волі, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України. Кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 265, ч. 3 ст. 262, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 265, ч. 3 ст. 28 КК України закрити провадженням на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутності в діях ОСОБА_3 складу вказаних злочинів. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на неправильно визначену судом його підзахисному міру покарання, так як з матеріалів справи вбачається більше ніж дві помякшувальні обставини, які не були враховані судом першої інстанції, неправильне застосування кримінального закону при визначенні обєкту злочинів та кваліфікація дій ОСОБА_3, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи щодо створення його підзахисним організованої групи.

Апеляцій на вирок суду іншими учасниками судового розгляду не подавались.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляцій засудженого та його захисника, захисника ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляцію з доповненнями та апеляцію ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні злочинів. Такий висновок суду є правильним і ґрунтується на наявних у справі доказах та перевірених в судовому засіданні у встановленому кримінально - процесуальним законом порядку.

Дослідженим доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 265, ч. 3 ст. 267-1, ч. 3 ст. 262, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 265, ч. 3 ст. 28 ч.4 ст. 267-1 КК України.

При обранні покарання засудженому ОСОБА_3 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу винного, обставини, що впливають на покарання. Так судом враховано те, що ОСОБА_3 раніше судимий та являється організатором групи, яка вчиняла злочини.

Колегія суддів вважає, що твердження апеляцій про суворість призначеного ОСОБА_3 покарання є не обґрунтованим, оскільки при призначенні останньому покарання судом першої інстанції в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, зокрема те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, і призначене покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів, а також, що додаткове покарання призначається на розсуд суду, який вірно скористався цим правом. Колегія суддів вважає, що судом достатньо враховані ті обставини, що наведені вже в вироку це вчинення ОСОБА_3 злочину не вперше, щире каяття, перебування на утриманні засудженого неповнолітнього сина.

Що стосується доводів апеляцій про не врахування судом обставин, що помякшують покарання засудженого ОСОБА_3 та винуватість інших засуджених по справі, яким призначено більш мяке покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не є переконливими.

Відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3, та наявність обставин, які помякшують покарання, наведені у вироку, враховані судом при призначенні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі саме в такому розмірі. А тому призначене ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є на думку колегії суддів справедливим і домірним скоєному.

Таким чином судове рішення ґрунтується на вимогах закону і підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Славутицького міського суду Київської області від 30 серпня 2011 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: