АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 10-1-68/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Піскун О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2011 року м. Дніпропетровськ

03 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Піскун О.П.

суддів Сенченко І.М., Семопядного В.О.

за участю прокурора Дахно А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали по апеляції ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2010 року якою відмовлено у задоволенні скарги

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

яка мешкає в АДРЕСА_1

на постанову слідчого Апостолівського РВ УМВС України в Дніпропетровській області про порушення кримінальної справи від 13.05.2009р. за ознаками злочинності, які передбачені ч.3 ст. 190 КК України.

встановила:

ОСОБА_2 08.11.2010 року звернулася до суду із скаргою на постанову про порушення кримінальної справи по факту скоєння злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, вказуючи, що порушена кримінальна справа була безпідставно, органом досудового слідства були порушені вимоги ст. 97 КПК України, слідчий належним чином не провів перевірки та не взяв до уваги рішення господарського суду згідно якого ОСОБА_3 було відмовлено у позові, тому просила її скасувати.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2010 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Суд відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 вказав, що у органів досудового слідства було достатньо приводів та підстав для порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Приводом для цього стала заява ОСОБА_3, а підставами ряд письмових матеріалів справи.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду від 14 грудня 2010 року як незаконну, посилаючись на те, що суд не врахував при постановленні судового рішення, що рішенням господарських судів встановлено вже факт того, що присвоєння чужого майна не відбувалось. Судом не взяті до уваги процесуальні порушення допущені слідчим, а саме строки передбачені для порушення кримінальної справи, а також те, що «кримінальна справа не може бути порушена, якщо у відношенні особи має місце невідмінена постанова органу дізнання, слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи. Просить також скасувати постанову слідчого про порушення кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про наявність приводів та підстав для порушення кримінальної справи обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. 2368 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Постанова суду відповідає вимогам вказаного закону.

Так, із матеріалів наданих суду вбачається, що приводом до порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину стала заява ОСОБА_3, яка була подана 22.05.2008р. до Саксаганського РВ КМУ про вчинення стосовно нього шахрайських дій працівниками ТОВ «Мобізв»язок» та зареєстрована належним чином.

Органом досудового слідства проводилась перевірка і підставами для порушення кримінальної справи стали письмові документи: рішення господарських судів, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, висновки експерта.

Суд першої інстанції прийшов до правильного переконання про те, що вищевказані обставини є достатніми даними, які свідчать про наявність ознаків злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Зазначена кримінальна справа порушена за фактом, а не відносно конкретної особи. Тому твердження ОСОБА_2 про те, що вказану постанову необхідно скасувати безпідставні.

Доводи ОСОБА_2 відносно відсутності в її діях складу злочину повинні бути перевірені та їм повинна бути дана належна оцінка в ході розслідування кримінальної справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляції немає.

Керуючись ст. ст. 382, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2010 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, який передбачений ч.3 ст. 190 КК України залишити без змін.

Судді апеляційного суду: