Справа № 346/2421/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження № 0000399 від 07 травня 2015 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня, одруженого, раніше не судимого, гр. України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, м. Усть-Ілімск, Іркутської області та жителя АДРЕСА_2 , українця, освіта середня, одруженого, ранішен не судимого, гр. України,

обох у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у травні 2015 року вчинили таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у сховище.

Злочин підсудними вчинено за таких обставин.

06 травня 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 біля 16:00 год. керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна прийшли до обгородженої території куланірного цеху, яка знаходиться по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 , де переконавшись, що за іхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник через огорожу на територію кулінарного цеху, а ОСОБА_5 в цей час чекав зовні території кулінарного цеху і спостерігав, щоб їхні спільні злочинні дії ніхто не викрив. Знаходячись на території кулінарного цеху, ОСОБА_4 таємно викрав бувшу у вжитку металеву вузькоколійну рейсу довжиною 2 метри, вагою 75 кілограм, вартістю 350 гривень, яку передав через огорожу ОСОБА_5 , який знаходився зовні обгородженої території кулінарного цеху. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на велосипеді перевезли викрадену рельсу до господарства ОСОБА_7 , що в смт. Отинія, Коломийського району, де продали останній за 200 гривень, а грошима розділились.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнали в повному обсязі і надали суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні злочину, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що дійсно 06 травня 2015 року близько 16:00 год. за попередньою змовою між собою прийшли до обгородженої території куланірного цеху з метою викрадення металевої рейси. ОСОБА_4 проник через огорожу на територію кулінарного цеху, а ОСОБА_5 в цей час чекав зовні. Після чого ОСОБА_4 перекинув рейсу через огорожу, а ОСОБА_5 допоміг перетягти її на свій бік. У подальшому завантажили її на велосипед та продали. У вчиненому щиро каються та просять суд суворо не карати.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд заслухавши думку учасників судового процесу, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що винуватість обвинувачених знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а їх дії слід правильно кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані їх особистості.

На підставі ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає їх повне визнання вини та щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, вперше судяться, добровільне відшкодування завданих збитків, позитивно характеризуються за місцем проживання, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який не настоює на суворому покаранні, стан здоров"я ОСОБА_4 після ДТП. яка мала місце у 2011 році.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням осіб винних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд вважає, що при призначенні обом підсудним основного покарання за ст. 185 ч. 3 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч.3 КК України, обравши покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт, а ОСОБА_5 покарання у

виді штрафу так як його матеріальне становище дає можливість його сплатити.

Суд вважає, що обране дане покарання обвинуваченим буде необхідним і достатнім для виправлення засуджених і запобігання ними вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 373-374 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України та застосувавши ст.69 КК України призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 /сто п"ятдесят/ годин.

ОСОБА_5 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України та застосувавши ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 /сто/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази - вузькоколійну металеву рейсу довжиною 2 м., яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів для всіх учасників процесу з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1