Справа № 10-437/2011 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Доповідач: Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого : - ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю прокурора : - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію захисника ОСОБА_5 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2011 року,

встановила:

цією постановою задоволено подання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6 про обрання

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, неодруженому, не працюючому, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимому, проживаючому та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_7 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України, зокрема в тому, що він 04.07.2011р. близько 18:40 год., маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину Алкоголь-тютюн, Весела хатаПП Аркадапо пр. Чорновола, 43/2, що у м. Львові, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоровя потерпілої ОСОБА_8, зірвав із її шиї золотий ланцюжок, вартістю 3 000 грн. із кулоном, на якому було зображення Матері ОСОБА_9 вартістю 300 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 3 300 грн. Свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна підозрюваний не довів до кінця із причин, що не залежали від нього, оскільки був затриманий в приміщенні вказаного магазину сторонніми особами.

В апеляції захисник ОСОБА_5 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2011р. та обрати міру запобіжного заходу раніше не судимому ОСОБА_7 підписку про невиїзд. Зазначає, що судом першої інстанції не враховані обставини такі, як те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, закінчив два вищі навчальні заклади, вчинив не злочин, а лише замах на пограбування, що матеріальна річ виявлена і буде повернута, а матеріальних збитків немає, вину визнав, розкаявся, має постійне місце проживання, а також те, що на день арешту не були зібрані всі характеризуючі документи на ОСОБА_7 у звязку з чим особа не була повністю охарактеризована.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_5, який підтримав свою апеляцію, прокурора який заперечив апеляцію захисника, оглянувши матеріали кримінальної справи та судової, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних причин.

Відповідно до ч.2 ст.148 КПК України підставою для обрання запобіжного заходу є наявність достатніх даних вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилитись від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжувати злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно ст. 150 КПК України при вирішенні питань про застосування запобіжного заходу слід враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Судом першої інстанції правильно оцінені та враховані обставини щодо особи ОСОБА_7, який підозрюється у вчиненні злочину, за які передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде ухилятись від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином суд першої інстанції вірно обрав запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, оскільки інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають зі змісту ч.2 ст. 148 КПК України, його належної поведінки.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду є мотивованими, рішення є законним та обґрунтованим, прийняте із врахуванням ст.ст. 148, 150 КПК України, тому підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляції адвоката є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2011 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Головуючий :

Судді :