Провадження № 11-сс/779/224/2014
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000312,-

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВС України в області ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні про накладення арешту на майно у кримінальному №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а висновки слідчого судді, викладні в ній такими, що містять істотні суперечності. Зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України, яка передбачає можливість накладення арешту на майно у вигляді речей, які відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України, тобто є заряддями злочину або зберегли на собі його сліди. Таким чином суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання прокурора прийняв незаконне рішення посилаючись на те, що в даному випадку нікому не повідомлено про підозру.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.12.2014 року та постановити нову, якою накласти арешт на майно, автомобіль марки УАЗ-452, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим суддею порушення вимог закону.

Перевіривши матеріали провадження, з`ясувавши всі обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК Укрїни слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщоє достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 30.11.2014 року біля 13 год. 30 хв. на км. 61+970м. автодороги «Стрий-Мамалига», що у селі Пійло Калуського району Івано-Франківської області відбулось зіткнення автомобілів марки «VOLKSWAGEN Passat» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 та УАЗ-452 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого водій автомобіля УАЗ-452 ОСОБА_9 загинув на місці події, а пасажири даного автомобіля ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя помилково відмовив у накладенні арешту на вказане майно, мотивуючи тим що нікому в даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, залишивши поза увагою положення ч.2 ст.170 КПК України про те, шо слідчий суддя накладає арешт на майно , якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема якщо майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Оскільки на даний автомобіль є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди цього злочину, а тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не відповідає вимогам закону.

Таким чином, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна підлягає до задоволення, а постанова слідчого судді до скасування з постановленням нової ухвали.

Куруючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.12.2014 року скасувати.

Задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 та накласти арешт на автомобіль марки УАЗ-452, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.11.2014 року у с.Пійло Калуського району Івано-Фраківської області, який належить ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4