Справа № 466/4038/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/402/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргузахисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2015 року,
встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2015 року задоволено клопотання та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. Строк дії ухвали встановлено шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 02 серпня 2015 року.Виконання ухвали доручено слідчому СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9 . Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_10 .
Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2015 року скасувати та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту з адреси постійного місця проживання: АДРЕСА_1 . Мотивуючи апеляційну скаргу покликається на те, що оскаржуване рішення прийняте необ`єктивно, винесено незаконним складом суду, а обраний запобіжний захід є занадто суворим, не відповідає матеріалам клопотанням та особі підозрюваного. Апелянт зазначає, що згідно ст. 177 КПК України будь-які ризики для застосування більш тяжкого запобіжного заходу не були доведені ні під час виступу прокурора, ні матеріалами клопотання. Як вказує апелянт, суд не дав оцінку зауваженням сторони захисту про те, що фактично є підстави вважати затримання підозрюваного ОСОБА_8 незаконним, так як його затримано 31.05.2015 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 115 КК України, без визначення підпункту вказаної частини, а згідно з ст. 278 КПК України фактично оголошено 01.06.2015 року про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України. Апелянт вважає, що починаючи з 01.06.2015 року особа незаконно перебуває під вартою, так як підозра по факту затримання вручена не була. Щодо обґрунтованості підозри, на думку апелянта, вказана підозра необґрунтована, так як з 01.06.2015 року 17:50 год. час вручення повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 396 КК України до 02.06.2015 року 17:55 год. час вручення повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України не було проведено жодних слідчих дій, які надавали право прокурору, згідно ст. 279 КПК України змінювати повідомлену підозру. Апелянт зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 розглядалося в суді першої інстанції після спливу 60 годин до моменту доставки до суду. Апелянт вважає, що матеріали клопотання, які були досліджені в судовому засіданні і які було покладено в основу ухвали, не містять доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину. Апелянт вказує, що судом не в повному обсязі враховано особистість ОСОБА_8 , не в повній мірі досліджені його характеризуючі дані.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Щодо обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів бере до уваги вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема наявність в матеріалах справи заяви про вчинення злочину, написаною власноручно ОСОБА_11 щодо ОСОБА_12 в тому числі; тяжкість покарання; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є повнолітнім та хронічними захворюваннями не хворіє, є неодруженим, утриманців не має, відсутні дані про міцність його соціальних зв`язків.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, а саме копії вимоги УІТ ГУ МВС України у Львівській області (а.с.7), ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 був неодноразово судимий: вироком Залізничним районним судом м. Львова від 11.10.2005 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.01.2011 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2013 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Таким чином, керуючись ст. 12 КК України, ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення злочинів середньої тяжкості і тяжких злочинів.
Враховуючи зміст клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, що підтверджується копією повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (а.с.12).
Відповідно до п.12 ч.2 ст. 115 КК України санкція даної статті визначається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
Тобто, враховуючи положення ст. 12 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Згідно з п.1,2 ч.4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 спричинило загибель людини, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов суд вправі відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.
Апелянт стверджує про наявність постійного місця проживання підозрюваного, однак у матеріалах кримінального провадження, у матеріалах судового провадження така інформація відсутня, а документи, які б підтверджували вказаний апелянтом факт до матеріалів апеляційної скарги не подаються. З огляду протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та протоколу допиту підозрюваного встановлено, що ОСОБА_8 без постійного місяця проживання та реєстрації.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу допиту підозрюваного від 31.05.2015 року ОСОБА_8 без постійного місця праці.
Враховуючи вищезазначене, твердження апелянта на відсутність ризиків невиконання покладених на підозрюваного обов`язків є безпідставними.
Таким чином рішення слідчого судді про задоволення клопотання та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2015 року - без зміни.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4