БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ОБЛАСТІ_____________________________
року справа
№ 1- 46/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Тіслюка
1.1,

при секретарі Циліцькій
Л.В.

за участю
прокурора Лугового
О.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженки
с.Миколаєвки Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованої по
АДРЕСА_1, з середньою освітою, українки, громадянки України, вдови, працюючої
лікарем РЛДВМ, раніше судимої вироком Борзнянського районного суду від 02.06.2006 р. за ст.366 ч.2
КК України, звільненої від покарання на підставі ст. 1 п.«е» Закону
України «Про амністію» від 31.05.2005
року вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.І КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 на
початку грудня 2004 року під
час виконання обов'язків завідуючої відділом лікувально - профілактичної
роботи Борзнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, являючись
службовою особою на яку покладено обов'язок по ветеринарному обслуговуванню
тварин господарств усіх форм власності та повноваженнями на видачу ветеринарних
документів, вчинила злочин в сфері службової діяльності, пов'язаний з посадовою
матеріальною відповідальністю.

Так, під час оформлення у встановленому порядку звітної

документації у вигляді акту щодо витраченого на службові потреби

ветеринарного лікувально - профілактичного засобу параформу,

оформленого накладною №385 внутрігосподарського
призначення на її ім'я в аптеці Борзнянської РДЛВМ, ОСОБА_1 умисно з метою
фіктивного списання фактично неотриманого нею дезінфікуючого препарату
параформ, доставления якого до
аптекі з базової організації невідбулось, розписалась у накладній з аптеки за №385 від 01.12.2004 року за
отримання цього препарату в кількості 200
кг. Згодом, маючи умисел на фіктивне списання даної кількості параформу,
ОСОБА_1 склала три акти на його списання: №74
від 03.12.2004 р. на 170 кг; №79 від 22.12.2004 р. на 10 кг; №80 від 20.12.2004 року на 20 кг. Ці фіктивні
акти ОСОБА_1 передала до бухгалтерії за місцем її роботи й на підставі яких
було знято з обліку 200 кг
параформу.

2

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе у вчиненні злочину не визнала.
В показаннях вона повідомила суду, що у відповідності до її службових
обов'язків завідуючої одного з відділів Борзнянської районної державної лікарні
ветеринарної медицини, вона, поряд з іншим, проводила із залученням інших осіб
профілактичні заходи з метою запобігання виникненню ветеринарних захворювань в
місцях утримання худоби із застосуванням спеціальних засобів. В цій роботі вона
користується ветпрепаратами, які отримує в аптеці лікарні.

Так, на початку
грудня 2004 року
вона з аптеки районної ветлікарні по накладній отримала декілька найменувань
лікувальних препаратів, серед яких був зазначений профілактичний засіб - параформ у
кількості 200 кг, який
реально їй не було передано. Одночасно їй було повідомлено що його буде
надіслано постачальником із М.Чернігова пізніше. Після цього 03.12.2004 року нею був
складений акт за № 74 про те,
що нібито з профілактичною метою було використано в СТОВ «Авангард» 170 кг даного
засобу. Особами, якими проводились роботи з використанням параформу, вона
зазначила в акті себе, а також двох інших ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Нею також було
складено ще два акти подібного змісту: на списання (за актом №80 від
20.12.2004р.) 20 кг
параформу на проведення профілактики в СТОВ «Полісся», в яких зазначаються її
призвище та призвища ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також на списання (за актом № 79 від
22.12.2004р.) 10 кг
параформу на профілактичну обробку об'єктів у СТОВ «Авангард». Обидва підписані
від імені її самої, а також ОСОБА_2 і ОСОБА_3.З її слів зазначені акти
підписували особисто вказані в них особи. Підсудна пояснила, що складання
подібних актів на списання ветеринарних лікувально -профілактичних
препаратів здійснюється на вимогу керівництва районної лікарні. На підставі цих
актів бухгалтерією районної лікарні здійснюється подальший облік та списання
ветпрепаратів, а також замовлення на постачання ліків та препаратів від
вищестоящих структурних органів. Підсудна також зазначила, що скласти акти на
списання параформу її просила особисто заступник начальника районного
управління ветеринарної медицини ОСОБА_5

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_6
завідуюча аптеки в Борзнянській РЛДВМ, пояснюючи обставини події за якою
ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності, зазначила, що дійсно
передавала ОСОБА_1 накладну за №
385 від 01.12.2004 р. в якій нею
був записаний параформ у кількості 200
кг, що був замовлений але реально не був доставлений з Чернігівської
обласної аптеки. Виходячи з того, що й раніше недопоставлені в строк ліки
надходили пізніше, вона вписала до накладної вказану кількість параформу і
повідомила про це ОСОБА_1 Другий екземпляр вказаної накладної вона передала до
бухгалтерії лікарні.

Свідок ОСОБА_7, завідуючий одним з
відділов районної ветеринарної лікарні, в своїх показаннях судові пояснив, що
відповідно до існуючої практики із застосування співробітниками ветеринарної
лікарні профілактичних та лікувальних препаратів під час роботи з власниками
сільськогосподарських тварин, лікувальні препарати підлягають списанню на
підставі актів повільної форми, складених лікарем ветеринарної лікарні, здійснюючим
лікування, що підписуються також двома іншими особами,

3

які приймали участь в роботах за місцем їх проведення.
Стосовно того, чи приймав він участь у проведенні профілактичної роботи і чи
підписував по закінченню робіт акти №79
від 22.12.2004 р. та №80 від 20.12.2004 року він не зміг
пригадати, зазначивши що в його роботі списання медичних ветеринарних
препаратів відбувається постійно. Під час проведення впізнання свого підпису в
зазначених актах заявив про те, що підписи в них схожі на його оригінальні.

Свідок ОСОБА_4
пояснила, що на час складання акту за №80
від 20.12.2004 року
вона працювала ветеринарним фельдшером в СТОВ «Полісся», але в обробці
приміщень параформом, що зазначений в акті на списання, участі не приймала і
даний акт не підписувала. Підпис в даному акті їй не належить.

Свідок ОСОБА_5,
заступник начальника районного управління ветеринарної медицини пояснила, що
ОСОБА_1 складались вказані акти на списання параформу з власної ініціативи.
Вона вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 під час досудового слідства і в
суді стосовно надання нею підсудній вказівок щодо списання параформу в
кількості 200 кг. Про
факт незаконного списання параформу їй стало відомо лише після проведення
перевірки вказаного факту співробітниками СБУ.

Вина підсудної
ОСОБА_1 підтверджується також іншими доказами, зібраними під час досудового
слідства. Зокрема, даними досліджених в судовому засіданні:

накладних - податкової за №591 від 23.11.2004 p., що
підтверджуює облікові дані з постачання параформу з Чернігівської
облдержлікарні до Ворзнянської районної лікарні ветеринарної медицини та
накладної (внутрігосподарського призначення) за №385 від 01.12.2004р. згідно з якою ОСОБА_1 отримала параформ
у кількості 200 кг.;

актів - №№ 74 від 03.12.2004 р, 79 від 22.12.2004 p., 80 від 20.12.2004 p., якими
списується використаний ныбито
на профілактичні потреби параформ, відповідно - в СТОВ
«Авангард» 170 кг ( за підписами від
імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3), в СТОВ «Авангард» 10 кг ( за аналогічними
підписами), в СТОВ «Полісся» 20
кг ( за
підписами від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4);

висновку
почеркознавчої експертизи №35
від 14.03.2007 p.,
що підписи осіб у вказаних актах :
ОСОБА_1 - є
справжньою і виконані нею самою, а ОСОБА_4,ОСОБА_3та ОСОБА_2- виконані не ними
власноручно, а невстановленою експертом особою.

З огляду на
зазначене суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
службового підроблення, яке виразилось у складанні підсудною як службовою
особою та у видачі нею завідомо неправдивого офіційного документу. Отже, її дії
органами досудового слідства кваліфіковані правильно за ст.Збб ч.І КК України.

Заявлені
підсудною ОСОБА_1 твердження, що всі підписи осіб в актах №№ 74, 79, 80 є оригінальними,
не знайшли свого підтвердження і спростовуються частково показаннями допитаних
в суді свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, а також даними висновку почеркознавчої експертизи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона
діяла на підставі вказівки ОСОБА_5, заступника начальника Борзнянського
районного управління

4

ветеринарної медицини щодо
списання параформу, були
спростовані показаннями ОСОБА_5, допитаної в судовому засіданні в якості
свідка.

Вирішуючи
питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити підсудній ОСОБА_1, суд
приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного нею
злочину, який відповідно до ст. 12
КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу підсудної на
яку в справі мається характеристика, що характеризує її позитивно і як людину,
і як фахівця.

Обставинами, що
пом'якшують покарання відповідно до ст.бб КК України суд вважає те, що ОСОБА_1
є інвалідом другої групи. Вона також була дружиною ліквідатора наслідків аварії
на ЧАЕС, який помер.

Обставин, що
обтяжують покарання, згідно ст. 67
КК України, судом не встановлено.

Суд, приймаючи
до уваги що ОСОБА_1 була засуджена вироком Борзнянського районного суду від
02.06.2006р. і до неї на підставі ст. 1
п. «є» був застосований Закон України «Про амністію» від 31.05.2005 p., a тому,
відповідно ст.7 п. «ж»., повторне застосування щодо неї даного закону вважає
неможливим.

Враховуючи особу
винної, яка має позитивну характеристику, є інвалідом другої групи, що з
моменту вчинення злочину пройшло більше двох років, наявність інших зазначених
обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 додаткової
міри покарання у вигляді позбавлення її права обіймати певні посади, оскільки
для виправлення підсудної буде достатнім призначення покарання у вигляді
штрафу, відповідно до санкції, передбаченої ст.Збб ч.І КК України.

Долю речових
доказів які долучені до матеріалів справи у вигляді документів, слід вирішити
відповідно до вимог ст. 81
ч.З КПК України.

Суд, на підставі
зазначеного, керуючись ст.ст.323, 324
КПК України,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч.І КК України, та призначити їй покарання у вигляді
штрафу в сумі 510 (п'ятсот
десяти) грн., що відповідає ЗО (тридцяти) неоподаткованим мінімумам доходів
громадян.

На підставі
ст.69 КК України не застосовувати до ОСОБА_1 додаткової міри покарання у
вигляді позбавлення її права обіймати певні посади.

Речові докази:
накладну № 385, видаткову
накладну №591, акти №74, 79, 80, залишити в
матеріалах справи.

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід засудженій залишити без зміни -підписку
про невиїзд з місця постійного проживання.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський
районний суд протягом 15
діб з моменту проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду ІЛ.Тіслюк