У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука В.Г.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.,

та засудженого

розглянувши
в судовому засіданні 24 квітня 2008 року у м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора на вирок Івано-Франківського міського суд від 6
червня 2007 року та ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2007 року щодо
ОСОБА_1

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_1

1980 року народження, не судимий, -

-
виправданий за ст.ст. 191 ч. 4, 190 ч. 4 КК України на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2
КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачувався у тому, що він впродовж листопада 2005 року перебуваючи на
посаді торгового агента ТзОВ «Станіславська торгова компанія» та у грудні того
ж року - на посаді регіонального менеджера ТзОВ тієї ж компанії, що у м.
Івано-Франківську по вул. Петлюри-10, будучи матеріально відповідальною особою,
діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення
привласнив гроші в особливо великих розмірах, одержані від реалізації майна,
яке належало ТзОВ «Станіславська торгова компанія» на загальну суму 177 742
грн. 80 коп., яке було йому ввірене.

Зокрема, ОСОБА_1 на підставі договорів
між «СТК» та Закритого акціонерного товариства «Чернівецька птахофабрика»
замовляв для доставки та подальшої реалізації на склад ТзОВ «Станіславська
торгова компанія» курячі яйця.

Однак, будучи наділеним право
реалізації продукції, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, діючи з
метою незаконного збагачення і привласнення та розтрати чужого майна, що було
йому ввірене, вказану продукцію на склад ТзОВ «Станіславська торгова компанія»
не доставляв, а надавав вказівки водіям службових автомобілів ТзОВ
«Станіславська торгова компанія» ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які не перебували в злочинній змові з ОСОБА_1та не знали про злочинний умисел
ОСОБА_1 доставити продукцію на продуктові бази ПП «Дем'ян-Сервіс» та ПП
«ОСОБА_17», що в м. Коломиї в Івано-Франківській області. В подальшому,
відвантажена продукція була ОСОБА_1реалізована за готівку приватним підприємцям
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Кошти, отримані від реалізації продукції, ОСОБА_1 в
касаційну скаргу підприємства ТзОВ «Станіславська торгова компанія» не здав.

В ході судового розгляду справи
19.03.2007 року державним обвинувачем було змінено обвинувачення, пред'явлене
досудовим слідством ОСОБА_1 за
ст. 191 ч. 5 КК України на ст.ст. 190 ч. 5 (опечатка, повинна бути ст.
190 ч. 4 КК України), 191 ч. 4 КК України.

Зокрема, перекваліфіковано дії
останнього щодо привласнення майна, отриманого в Чернівецькій птахофабриці по
накладних 01.12.2005 року на суму 18360 грн., від 01.12.2005 року на суму 5175
грн., від 02.12.2005 року на суму 16200 грн., від 07.12.2005 року на суму 7560
грн., від 08.12.2005 року на суму 9504 грн., від 13.12.2005 року на суму 17820
грн., від 18.12.2005 року на суму 6003 грн., а всього на загальну суму 110 422
грн. та пред'явлено обвинувачення у заволодінні ОСОБА_1чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою, вчиненому в особливо великих розмірах (ст. 190 ч.
4 КК України).

Одночасно залишено без зміни
обвинувачення за ст. 191 ч. 4 КК України, а саме, у привласненні ним, як
торговим агентом ТзОВ «Станіславська торгова компанія», майна, яке було йому
ввірено та перебувало в його відданні, вчиненому у великих розмірах на загальну
суму 67 320 грн., а саме, грошей, одержаних від реалізації яєць з Чернівецької
птахофабрики, які належали ТзОВ «СТК» по накладних від 24.11.2005 року на суму
23 040 грн. та накладній від 28.11.2005 року на суму 8 100 грн., а також по
накладних про відвантаження яєць з ЗАТ «Авангард» від 2.11.2005 року на суму
18360 грн. та від 11.11.2005 року на суму 17 820 грн..

Виправдовуючи ОСОБА_1 суд у вироку
зазначив, що в діях останнього відсутні ознаки злочину, передбаченого ст.ст.
191 ч. 4, 190 ч. 4 КК України, оскільки, на думку суду, відсутній корисливий
мотив та прямий умисел на вчинення злочину ОСОБА_1

У вироку суду зазначено, що ОСОБА_1 не
був ознайомлений з наказом від 01.12.2005 р. № 0155/а про перевід його на
роботу регіональним менеджером.

Крім того, як підставу для виправдання
враховано і те, що в матеріалах кримінальної справи відсутній договір про повну
матеріальну відповідальність ОСОБА_1 як регіонального менеджера, установчі
документи ЗАТ «Чернівецька птахофабрика», та дані про «функціональні обов'язки»
водіїв ТзОВ «СТК» ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_6, в зв'язку з чим неможливо
встановити, чи мали вони право отримувати готівкові кошти від клієнтів. В
справі як зазначено у вироку відсутні будь-які документи, які б свідчили, що
водії підпорядковуються регіональному менеджеру.

Суд вказав і на відсутність в
матеріалах справи договору, укладеного між ТзОВ «СТК» та ЗАТ «Чернівецька
птахофабрика» від 03.01.2005 року, та поставив під сумнів існування
цивільно-правових відносин щодо поставки продукції партіями.

У вироку відкинуто показання свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 щодо отримання ОСОБА_1від них грошей від
реалізації яйця в зв'язку з тим, що такі факти не підтверджені жодними
документами. Крім того, як вказав суд, фінансові операції всупереч діючого
законодавства відбувалися не через банківські установи.

Ухвалою колегії суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007
року апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, та цивільного позивача залишені без задоволення, а вирок
Івано-Франківського міського суду від 06.06.2007 року стосовно ОСОБА_1
залишений без змін.

У касаційному поданні прокурор, який
брав участь у розгляді справи в суді, покликається на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи внаслідок порушення судом вимог ст.ст. 65, 369
КПК України, що призвело до неправильного застосування кримінального закону і
необґрунтованого виправдання ОСОБА_1.

Апеляційний суд, як йдеться у поданні,
залишив поза увагою доводи апеляції прокурора і постановив ухвалу, яка не
відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Прокурор просить скасувати судові
рішення, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді прокурора,
який підтримав подання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 398 КПК України істотне
порушення вимог кримінально-процесуального закону є підставою до скасування вироку.

Істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону є такі порушення, які перешкодили суду повно
та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок.

На вирішення питання про винуватість
засудженого чи невинуватість виправданого, на правильність застосування
кримінального закону, на визначення міри покарання, що також у разі допущення
помилок такого характеру судом є підставою до скасування вироку, впливає
безпосередньо дотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 368-369 КПК
України.

В даному випадку, як свідчать матеріали
справи, зазначені вимоги закону порушені судом, внаслідок чого у вироку
містяться формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого, що є
неприпустимим.

Зокрема, в порушення вимог ст. 369 КПК
України суд залишив поза увагою докази, які істотно впливають на правильність
його висновків, а за наявності суперечливих доказів не навів у вироку
переконливої мотивації щодо того, чому прийняті до уваги одні докази і відкинуті
інші.

Таким, що суперечить матеріалам справи,
є висновок суду щодо відсутності у матеріалах справи договору про повну
матеріальну відповідальність ОСОБА_1 як регіонального менеджера та, що він не
був ознайомлений з наказом про перевід його на цю посаду.

У справі є договір про повну
матеріальну відповідальність між ТзОВ «Станіславська торгова компанія» і
ОСОБА_1м, зі змісту якого випливає, що даний договір діє протягом всього
періоду роботи працівника на матеріально-відповідальній посаді.

З посадової інструкції регіонального
менеджера від 9 листопада 2005 р. випливає, що він є матеріально-відповідальною
особою, наділеною обов'язками отримання товарно-матеріальних цінностей, їх
відвантаженням, отримання за них коштів та здачу їх до каси підприємства.

Згідно протоколу зборів працівників
департаменту комерційної діяльності ТОВ «Станіславська торгова компанія» від 11
листопада 2005 р. посадова інструкція була доведена до відому працівників, в
тому числі і регіональних менеджерів. Цю обставину, як свідчать матеріали
справи, не заперечував на досудовому слідстві і сам ОСОБА_1. Вона ж
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13та інших.

Мотиви, з яких суд відкинув ці докази,
є непереконливі і необ'єктивні.

ОСОБА_1, крім того, пред'явлено
обвинувачення і у заволодінні шляхом шахрайства майном ТзОВ «СТК», і, як
обґрунтовано зазначено у касаційному поданні, для наявності складу злочину,
передбаченого ст. 190 КК України наявність договору про матеріальну
відповідальність не є обов'язковою.

У контексті із зазначеним безпідставним
є і посилання суду на відсутність доказів щодо матеріальної відповідальності
водіїв, оскільки дана обставина з достатньою повнотою з'ясована у ході
досудового слідства і по ній слідчими прийнято процесуальне рішення, та крім
того, вона не може впливати на винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 в
інкримінованому йому злочині.

Виправдовуючи ОСОБА_1, суд послався на
відсутність у аудиторському звіті даних про те, що саме ОСОБА_1 одержував гроші
від реалізації товару, і в той же час поза увагою залишено той факт, що
продукція обліковувалась на підставі даних касира-бухгалтера, який видавав
ОСОБА_1 документи для одержання та відвантаження продукції і даних складу з
цього приводу.

Колегія суддів, погоджуючись із доводами
касаційного подання, вважає, що всупереч положенням ст.ст. 65, 323 КПК України
суд відкинув показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, а
наведені з цього приводу мотиви є непереконливі і ця обставина також ставить
під сумнів невинність ОСОБА_1.

Судом, крім того, не дано жодної оцінки
показанням свідка ОСОБА_13, котра пояснила, що, як оператор комп'ютерного
набору ТзОВ «Станіславська торгова компанія», за усною вказівкою ОСОБА_1
переробляла накладні про відвантаження продукції ЗАТ «Чернівецька
птахофабрика», де нею було внесено зміни до накладних та замість покупця
продукції ТзОВ «СТК» вказано мале підприємство «Січ» та СПД «ОСОБА_14».

За її показаннями за вказівкою ОСОБА_1
нею було переоформлено накладну РН 0002608 від 24.11.2005 р. на накладну
СК-0075360 на суму 23 040 грн. на МП «Січ», при цьому була використана дата
первісної накладної. Аналогічно в грудні 2005 року переоформлено накладну
А00005010 від 02.11.2005 р. на суму 18 360 грн. на накладну СК-0075253, де
покупцем вказано МП «Січ». Також в грудні 2005 року аналогічним чином нею
накладну РН0002727 від 07.12.2005 р. на суму 7 560 грн. було переоформлено на
накладну СК-0080044 на покупця СПД ОСОБА_14В грудні 2005 року нею на вимогу
ОСОБА_1 було переоформлено накладну А0005107 від 11.11.2005 року на суму 17 820
грн. про відвантаження продукції з складу ЗАТ «Авангард» на склад ТзОВ «СТК» на
накладну СК-0079850 від 19.12.2005 року на суму 18 360 грн. про відвантаження
продукції з складу ТзОВ «СТК» СПД ОСОБА_14Також свідок показала, що ОСОБА_1було
переоформлена накладна РН 002639 від 28.12.2005 року на суму 3 456 грн. про
відвантаження продукції зі складу ЗАТ «Чернівецька птахофабрика» на накладну
РР-002639 від 28.12.2005 року про відвантаження продукції з складу ТзОВ «СТК»
на склад ТзОВ «Ліга Прім».

Таким чином, з цього випливає, що
ОСОБА_1вчинені дії, направлені на приховування товарних операцій та уникнення
від бухгалтерського обліку фактів реалізації ним продукції ЗАТ «Чернівецька
птахофабрика».

У поданні прокурора обґрунтовано вказано, що судом не взято до уваги і не
дано належної оцінки показанням приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_7,
яка пояснила, що нею проводилась закупівля яйця столового в ТзОВ «СТК» за
період з 01.11.2005 року до 01.01.2006 р., а саме: 28.11.2005 р. на суму 8 791
грн., 02.12.2005 р. на суму 17 820 грн., 09.12.2005 р. на суму 8 910 грн.,
14.12.2005 р. на суму 8 568 грн., 16.12.2005 р. на суму 60 000 грн., 17.12.2005
р. на суму 9 504 грн. Оплата продукції проводилась в готівковій формі. Вона вела
записи в блокноті, яку продукцію нею придбано, її кількість, суму, хто саме
отримав гроші. Грошові кошти за придбані нею столові яйця отримував ОСОБА_1

Блокнот ОСОБА_7, який було вилучено, оглянуто, визнано речовим доказом та
долучено до матеріалів кримінальної справи, також не взятий до уваги судом і
фактичні дані про закупівлю продукції та оплату готівкових коштів ОСОБА_1, які
містяться у вказаному блокноті, судом не оцінені взагалі, оскільки не
досліджувались в ході судового розгляду.

Судом крім того залишені без будь-якої правової оцінки показання
комерційного директора ПП «ОСОБА_17» - ОСОБА_15, яка вказала на те, що купувала
у представника ТзОВ «СТК» ОСОБА_1 столові яйця та проводила розрахунок в
готівковій формі, а також підтвердила покази свідка ОСОБА_7 та показання касира
ПП «ОСОБА_17» ОСОБА_10 про те, що вона декілька раз видавала з каси гроші
готівкою за отриману продукцію ОСОБА_1.

Менеджер з продажу продукції ЗАТ «Чернівецька птахофабрика» ОСОБА_16 підтвердив, що на
прохання ОСОБА_1 28.11.2005 року замовив по накладній № РН-0002638 від
28.11.2005 року яйце С-2 в кількості 27 000 шт. на суму 8 100 грн. та
01.12.2005 року по накладних №№ РН-0002666 на суму 5 175 грн. та РН-0002665 на
суму 18 360 грн., яке було реалізовано ОСОБА_1і за відвантажену продукцію він
не розрахувався.

Посилання суду на вимогу закону про обов'язковість проведення всіх
фінансових операцій через банківські установи не може слугувати доказом
винності чи невинності ОСОБА_1 оскільки, реалізуючи продукцію з метою
привласнення та заволодіння шахрайським шляхом отриманих грошових коштів від
такої реалізації, він свідомо поставляв продукцію підприємцям на умовах
готівкових розрахунків. Також, продукція поставлялась ОСОБА_1приватним підприємцям
- фізичним особам (СПД ОСОБА_7, СПД ОСОБА_17), які розрахунки проводять
готівкою. Судом не наведено у вироку конкретної норми права, яка б забороняла
проведення розрахунків за поставлену продукцію через касу підприємства в
готівковій формі.

Крім того, виправдовуючи ОСОБА_1 суд не взяв до уваги речові докази по
кримінальній справі, які у відповідності до ст. 78 КПК України є засобом для
розкриття злочину і виявлення винних:

видаткові накладні ЗАТ «Чернівецька птахофабрика», розхідну накладну ТзОВ
«Станіславська торгова компанія», журнал обліку пропуску автомобілів на ЗАТ
«Чернівецька птахофабрика» за період 20.08.2005 р. - 13.04.2006 р., чеки,
подорожні листи автомобілів ТзОВ «Станіславська торгова компанія» 770704,
770717, 770735 (а.с. 162-174 т. 1); акти звірки взаємних розрахунків між ТзОВ
«Станіславська торгова компанія» та МП «Січ», ТзОВ «Ліга-Прім», ПП
«Дем'ян-Сервіс», ПП ОСОБА_17, акт звірки взаємних розрахунків між ТзОВ
«Станіславська торгова компанія» та ПП ОСОБА_14; видаткові касові ордери від
24.11.2005 р., від 01.12.2005 р., від 06.12.2005 р. та розхідний касовий ордер
б/н від 08.12.2005 р.

З них випливають факти замовлення та відвантаження зі складу ЗАТ
«Чернівецька птахофабрика» та ЗАТ «Авангард», перевезення продукції водіями,
реалізація даної продукції та отримання готівкових коштів ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність причинного зв'язку
між діями ОСОБА_1 та тими наслідками, які призвели до утворення недостачі, є
непереконливими.

Залишаючи апеляції прокурора і цивільного позивача без задоволення,
апеляційний суд не навів достатніх, аргументованих підстав, через які ці докази
не можна визнати обґрунтованими, обмежившись загальним формулюванням про
правильність висновків суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_1 однобічно
та неповно оцінивши докази по справі, і постановив ухвалу, яка не відповідає
вимогам ст. 377 КПК України.

За наведених обставин вирок Івано-Франківського міського суду від 6 червня
2007 року та ухвала колегії суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2007 року по
кримінальній справі стосовно ОСОБА_1 підлягають скасуванню у зв'язку з
допущеними істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону та
неправильним застосуванням кримінального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора
задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду
від 6 червня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Верещак В.М. Жук
В.Г. Гошовська Т.В.