Справа № 161/8243/15-к
Провадження № 1-кс/161/2381/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 25 червня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 00000110 від 19.09.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинській області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 00000110 від 19.09.2013 року. В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, закрито кримінальне провадження, внесене 19.09.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 365 КК України. Вважає постанову незаконною, яка підлягає скасуванню з підстав викладених у скарзі. Просить суд скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинській області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 00000110 від 19.09.2013 року та повернути матеріали прокурору Волинської області.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала та пояснила, що слідчим взагалі не вчинено жодної слідчої дії. Вказівки по кримінальних справах, які були відкриті за її заявою та розслідувались різними слідчими в період з 2007 року, надавалися прокурорами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Постанову в частині щодо вчинення заступником прокурора області ОСОБА_5 , колишнім першим заступником прокурора м. Луцька ОСОБА_6 , а також колишнім начальником СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 3 КК України залишити без змін, так як дана стаття декриміналізована. Просила скаргу задовольнити за вчинення вказаними особами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 4 КК України.

Слідчий в судовому засіданні скаргу не визнав та заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що в діях заступника прокурора області ОСОБА_5 , колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 , а також колишнього начальника СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 3 та ст. 365 ч. 2 КК України. Ним допитувалася скаржниця, проводилися інші слідчі дії, все досліджувалося в ході проведення досудового слідства, підстав для скасування постанови немає. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши письмові матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 31 березня 2015 року старшим слідчим СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000110 від 19.09.2013 року (а.с. 4-7). Вказаною постановою слідчий постановив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000110 від 19.09.2013 року закрити у зв`язку з відсутністю в діяннях колишнього заступника прокурора області ОСОБА_5 , колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 , а також колишнього начальника СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч. 3, ст. 365 ч. 2 КК України.

В обґрунтування постанови слідчий посилається на те, що не зважаючи на те, що органом досудового розслідування встановлено відсутність в діях заступника прокурора області ОСОБА_5 , колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 , а також колишнього начальника СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 3 КК України, кримінальне провадження підлягає до закриття також з підстав декриміналізації злочину. Так як у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 року № 746-VII частину 3 статті 364 КК України виключено, що взагалі позбавляє можливості проводити досудове розслідування кримінальних проваджень даної категорії.

Ухвалою суду від 16 червня 2014 року (а.с. 8-9) скаргу ОСОБА_3 на постанову від 21 березня 2014 року про закриття кримінального провадження задоволено повністю. Постанову слідчого від 21 березня 2014 року про закриття кримінального провадження скасовано. Матеріали кримінального провадження направлено прокурору Волинської області для проведення додаткової перевірки. В ході проведення додаткової перевірки суд зобов`язував провести слідчі та процесуальні дії у відповідності до вимог ст. 91 КПК України направлені на встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК України.

Однак дана ухвала суду від 16 червня 2014 року не виконана взагалі (а.с. 10).

При цьому судом не приймається до уваги твердження слідчого, що в ході досудового розслідування не встановлено фактів вчинення вищезазначеними особами дій, які можуть вказувати на ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України. А тому відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, про що винесено відповідну постанову, яку судом не скасовано. Оскільки судом достовірно встановлено, і це підтверджено стороною кримінального провадження, що слідчим не вчинено будь-яких процесуальних та слідчих дій на виконання вимог ухвали суду від 16 червня 2014 року. Оскільки суд зобов`язував вчинити ці дії, однак в порушення вимог ст. 214 та глави 20 КПК України не вчинено цих процесуальних дій.

Судом приймається до уваги, і є законним твердження як самого скаржника так і слідчого, що кримінальне провадження підлягає до закриття також з підстав декриміналізації злочину. Так як у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 року № 746-VII частину 3 статті 364 КК України виключено, що взагалі позбавляє можливості проводити досудове розслідування кримінальних проваджень даної категорії.

Також судом встановлено і це вбачається з матеріалів кримінального провадження, що старшим слідчим СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 взагалі не вчинено будь-яких слідчих та процесуальних дій.

Так як 06.03.2015 року за № 17-110-1вих.15 начальник слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_8 направив старшому слідчому СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 доручення про проведення досудового розслідування (а.с. 90 Т-3).

06.03.2015 року за № 17-110/2вих.15 старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 направив заступнику прокурора Волинської області ОСОБА_9 повідомлення про початок досудового розслідування (а.с. 91 Т-3).

06.03.2015 року за № 17-110/1вих.15 старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 направив ОСОБА_3 повідомлення про початок досудового розслідування (а.с. 92 Т-3).

Однак після 06.03.2015 року старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , коли направив заступнику прокурора Волинської області ОСОБА_9 та ОСОБА_3 повідомлення про початок досудового розслідування не вчинив жодних слідчих та процесуальних дій і 31 березня 2015 року виніс оскаржувану постанову (а.с. 9-96 Т-3).

Таким чином слідчим грубо порушено вимоги ст.ст. 2, 91-92 КПК України КПК України Так як слідчим не вчинено будь-яких слідчих та процесуальних дій передбачених КПК України для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх фактичних обставин щодо можливого вчинення заступником прокурора області ОСОБА_5 , колишнім першим заступником прокурора м. Луцька ОСОБА_6 , а також колишнім начальником СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. В результаті чого незрозуміло на підставі чого слідчий зробив висновок про наявність достатніх підстав для прийняття оскаржуваної постанови.

Також судом достовірно встановлено і це підтверджено самим скаржником, що всі вказівки по кримінальних справах надавалися заступником прокурора області ОСОБА_5 , колишнім першим заступником прокурора м. Луцька ОСОБА_6 . Однак такі вказівки не надавалися колишнім начальником СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчим взагалі не вчинено будь-які передбачені КПК України слідчі та процесуальні дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин щодо вчинення заступником прокурора області ОСОБА_5 , колишнім першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.. В результаті чого незрозуміло на підставі чого слідчий зробив висновок про наявність достатніх підстав прийняття оскаржуваної постанови. Так як закриття кримінального провадження унеможливить проведення будь-яких процесуальних та слідчих дій на виконання вимог ухвали суду від 16 червня 2014 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови в частині щодо закриття кримінального провадження у відношенні колишнього заступника прокурора Волинської області ОСОБА_5 та колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 щодо відсутності в їх діях ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В ході проведення додаткової перевірки для встановлення наявності чи відсутності в діях колишнього заступника прокурора Волинської області ОСОБА_5 та колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України провести допит ОСОБА_3 , дослідити всі вказівки по кримінальних справах за заявами ОСОБА_3 , які надавалися безпосередньо заступником прокурора області ОСОБА_5 , колишнім першим заступником прокурора м. Луцька ОСОБА_6 . Допитати ОСОБА_3 по кожній вказівці, при цьому з`ясувати в чому проявляються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України в діях колишнього заступника прокурора Волинської області ОСОБА_5 та колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 .

За наслідками проведеної додаткової перевірки винести законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Керуючись ст. 306-307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000110 від 19.09.2013 року в частині щодо закриття кримінального провадження у відношенні колишнього заступника прокурора Волинської області ОСОБА_5 та колишнього першого заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_6 щодо відсутності в їх діях ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - скасувати.

В решті постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000110 від 19.09.2013 року залишити без змін.

Матеріали кримінального провадження № 0000110 від 19.09.2013 року направити прокурору Волинської області для проведення додаткової перевірки.

В ході проведення додаткової перевірки необхідно провести слідчі та процесуальні дії у відповідності до вимог ст. 91 КПК України направлені на встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

За наслідками проведеної додаткової перевірки винести законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Ухвала в частині щодо залишення постанови слідчого про закриття кримінального провадження без змін може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1

Ухвалу складено в повному об`ємі

02 липня 2015 року