Справа № 1-12/2007року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007
року місцевий Корюківський районний
суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Корха О.І. при секретарі -
Бура Г.В. з участю прокурора - Кузюра А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Корюківка справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, військовозобов'язаного, освіта загальна Середня, розлученого, не працюючого, раніше не
судимого, в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2006 року близько 18 години вАДРЕСА_1 в будинку ОСОБА_2, ОСОБА_1перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, із застосуванням складеного ножа, приставивши його до шиї
потерпілої ОСОБА_3, погрожував позбавити її життя.

Дану погрозу вбивством потерпіла
ОСОБА_3 сприйняла як реальну.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, вину в скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.129 КК України, визнав
повністю , а також визнав як достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового слідства, тобто без
дослідження будь яких доказів, окрім особистого допиту підсудного, та вивчення
матеріалів справи, які характеризують його, як особу, пояснивши при цьому суду,
що дане рішення його є добровільним і наслідки передбачені ч. З ст.299 КІЖ
України йому зрозумілі, тобто зрозуміло те, що він у такому випадку буде
позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному
порядку.

Після цього у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1показав, що визнає той факт що дійсно він
14 жовтня 2006 року близько 18 години в АДРЕСА_1 в будинку ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, із
застосуванням складеного ножа, приставивши його до шиї потерпілої
ОСОБА_3, погрожував позбавити її життя. В
решті він свої свідчення дані під час досудового слідства підтримує. Також ані в судовому засіданні пояснив, що 14.10.2006 року
близько 9 години він прийшов додому
до ОСОБА_2, щоб допомогти по господарству. Знаходячись вдома у ОСОБА_2 він вжив
спиртні напої і тому був на
підпитку. Близько 10 години до ОСОБА_2 прийшла її донька ОСОБА_4. ОСОБА_2 попросила його забрати у ОСОБА_4.
мобільний телефон так, як вона записується на неї та бере картки поповнення на телефон. Він попросив у
ОСОБА_4 подивитись телефон і та йому його дала. Він взяв телефон та тримав у
руках. ОСОБА_4 почала просити у нього повернути телефон, але він сказав, що не
віддасть, щоб вона менше записувалась в борг на свою матір. Він телефон ОСОБА_4
не віддав і вона пішла. Коди ОСОБА_4
пішла то він телефон поклав на підвіконня за ширму. Близько 18 години цього ж
дня він знаходився у ОСОБА_2 в цей
час в будинок зайшли її доньки ОСОБА_3та ОСОБА_4. Вони почали кричати на нього
та просили віддати мобільний телефон, але він їм відповів, що телефон не віддасть,
так як вони записуються на матір борг в магазині. Він сидів на дивані і у нього
в кишені знаходився розкладний ніж з
темно-коричневою ручкою, який належав ОСОБА_2 Ніж залишився в нього в кишені куртки після збирання грибів. ОСОБА_3на нього кричала, ображала нецензурними словами І він не витримавши образ , дістав з кишені
розкладного ножа і розкривши його сказав ОСОБА_3, що за такі слова можна
«відповісти». При цьому він зараз не заперечує факт того, що він підходив до ОСОБА_3 і підставляв ножа їй до горла. Після цього
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вийшли з будинку та пішли, а він
вийшов за ними, кричав щоб вони повернулись та забрали свій мобільний телефон,
але вони не повернулися. Після цього він
відразу пішов додому і по дорозі ніж, який дістав в будинку ОСОБА_2 перед її
доньками викинув у річку. Наступного дня близько 9 години він знову приїхав до
будинку ОСОБА_2 і в цей час також під'їхав
її зять ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_3, та спитав у нього навіщо він забрав мобільний
телефон. Він йому відповів, що про телефон нехай той запитає у ОСОБА_2. Після цього ОСОБА_2 покликала ОСОБА_5 та віддала йому
мобільний телефон, який він забрав у ОСОБА_4.. Він не є інвалідом 1 чи 2 груп,
не є військовослужбовцем строкової служби. В скоєному щиро кається.
Просить суд його тяжко не карати.

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії
ОСОБА_1 правильно кваліфіковОСОБА_4
органами досудового слідства за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством,
на що в потерпілої ОСОБА_3 були реальні підстави побоюватися здійснення цієї
погрози.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до
уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за
місцем проживання характеризується з негативної
сторони, повністю визнав свою вину в судовому засіданні, раніше не судимий.

Суд враховує
обставини, що пом'якшують покарання, те що підсудний щиро розкаявся, та активно
сприяв розкриттю злочину.

Обставиною що,
обтяжує покарання підсудному є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин суд вважає, що за скоєння підсудним даного злочину
необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі,
та підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з
випробуванням, з застосуванням до підсудного деяких обмежень передбачених ст.76
КК України.

Також є необхідність в залишенні обраної підсудному міри запобіжного заходу
підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Судових витрат по справі не має,
речові докази відсутні.

На підставі виїде викладеного,
керуючись ст. 323, 324 КПК України,-

3АСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1винним за ч. 1 ст.129 КК України, та призначити йому покарання у виді
обмеження волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1від відбування покарання з випробуванням,
з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі
ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1обов'язок: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи;

Залишити обрану раніше міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд до
набрання вироком законної сили. Речових доказів по справі немає, судових витрат
не має.

Вирок може бути
оскаржено Протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання
апеляції до Корюківського районного суду.