Пр.№ 1-кп/646/719/2014
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року м.Харків

Червонозаводський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого судді - Олізаренко С.М.,

при секретарі - Тімановській О.П.,

за участю прокурора - Андрієвської Н.В.,

потерпілої - ОСОБА_1,

законного представника неповнолітньої
потерпілої - ОСОБА_2,

педагога - ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_4,

обвинуваченого - ОСОБА_5,

розглянувши кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0001792 від 08 липня
2014 року, за підозрою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кременчук, Полтавської області,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, в силу ст.89 КК України
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.155 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, достовірно знаючи, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, являється малолітньою та
усвідомлюючи, що остання не досягла
статевої зрілості, схилив останню
добровільно вступити з ним в статеві
зносини і, починаючи з початку березня
2013 року до початку липня 2014 року, діючи
умисно, з метою задоволення своєї
статевої пристрасті, посягаючи на
статеву недоторканість та нормальний
фізичний, психічний та соціальний
розвиток малолітньої ОСОБА_1,
незважаючи на її вік, в приміщенні
квартири за місцем свого мешкання за
адресою: АДРЕСА_1, неодноразово за
добровільною згодою малолітньої
потерпілої, яка згідно висновку
експерта № 2453 від 13.08.2014 року за своїм
фізичним розвитком та
антропометричними даними не досягла
статевої зрілості, вступав з нею в
статеві зносини природнім способом.

Обвинувачений ОСОБА_5, допитаний в
судовому засіданні, повністю визнав
свою вину у вчиненому злочині,
підтвердив факти та обставини його
вчинення так, як вони викладені судом
вище.

При цьому обвинувачений просив
врахувати, що він повністю визнає себе
винним у скоєному злочині та щиро
розкаюється. Пояснив, що злочин вчинив
під впливом почуття кохання до
потерпілою, з якою планував в
майбутньому одружитися.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений
повністю визнав свою вину в
інкримінованому йому злочині, його
показання повністю відповідають
фактичним обставинам справи, наслідки
застосування ч.3 ст.349 КПК України
обвинуваченому та іншим учасникам
судового розгляду роз'яснені та вони
вважать недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, викладених в
обвинувальному акті, при цьому у суду
нема сумнівів у добровільності їх
позиції, суд приходить до висновку про
недоцільність дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про доведеність
вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого
йому злочину та кваліфікує його дії за
ч.1 ст.155 КК України як статеві зносини з
особою, яка не досягла статевої
зрілості.

При призначенні покарання суд
відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України
враховує ступінь тяжкості та конкретні
обставини вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченого, наявність
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12
КК України, ОСОБА_5 вчинив злочини
середньої тяжкості, повністю визнав
себе винним та щиро розкаявся у
вчиненому, що відповідно до ст.66 КК
України визнається судом обставинами,
що пом'якшують покарання. При
призначенні покарання суд також
враховує позицію потерпілої та її
законного представника, які при
призначенні покарання погодилися з
позицією сторони захисту.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України
обставин, що обтяжують покарання, судом
не встановлено, оскільки відповідно до
положень ч.1 ст.31 ЦК України, п.11 ч.1 ст.3
КПК України малолітньою особою є
фізична особа, яка не досягла
чотирнадцяти років. Враховуючи, що
ОСОБА_5 засуджується за вчинення
статевих зносин з особою, що не досягла
статевої зрілості, тобто з особою у
віці до 14 років, то вказана обставина
відповідно до вимог ч.4 ст.67 КК України
не може бути врахована при призначенні
покарання як така, що його обтяжує.

Вивченням особи обвинуваченого
встановлено, що в силу ст.89 КК України
він не судимий, тимчасово не працює,
холостий, має постійне місце
проживання, де характеризується
формально позитивно, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога не перебуває.

За таких обставин, а також з
урахуванням позиції потерпілої та її
представника, суд вважає, що досягнення
цілей покарання ОСОБА_5 можливе без
ізоляції його від суспільства, однак в
умовах здійснення контролю за його
поведінкою під час відбування строку
звільнення від відбування покарання з
покладенням обов'язків, передбачених
ст..76 КК України.

Під час судового провадження клопотань
про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу
від учасників судового розгляду не
надійшло.

Долю речових доказів та процесуальних
витрат суд вирішує на підставі ст.100, 124
КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК
України та призначити йому покарання у
виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_5 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом
іспитового строку протягом 2 (двох)
років не скоїть нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст..76 КК України
зобов'язати ОСОБА_5 протягом іспитового
строку: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органам
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: диск з записом
інформації дзвінків зберігати в
матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
процесуальні витрати за проведення
судово-психологічної експертизи в сумі
6660 грн.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя: С.М. Олізаренко