АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/569/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 та власників майна ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , яке погоджене із старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 та власники майна ОСОБА_8 і ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі порушує питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про накладення заходів забезпечення у кримінальному провадженні № 0000515.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження представник ОСОБА_7 зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» не було повідомлено про дату та час розгляду клопотання старшого слідчого, а про ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року товариству стало відомо з неофіційних джерел, причому, копію ухвали слідчого судді на даний час товариство так і не отримало.

Стосовно ухвали слідчого судді, то представник вважає її необґрунтованою та незаконною, постановленою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, оскільки накладено арешт на майно, яке знаходиться в заставі або іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс». Також апелянт стверджує, що посадові особи товариства, як іпотекодержатель, а також інші фізичні та юридичні особи, як власники арештованого майна, не мають жодного з процесуальних статусів, передбачених ст. 170 КПК України. Крім того, автор апеляції не погоджується з висновками слідчого судді про обставини щодо належності у приватній спільній частковій власності підозрюваного ОСОБА_12 об`єкту нерухомого майна 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 197,9 кв. м., по АДРЕСА_1 , та запевняє, що в оскаржуваній ухвалі жодним чином не наведено підстав безпосереднього впливу такої обставини щодо ОСОБА_12 на арешт майна у кримінальному провадженні. При цьому представник стверджує, що ОСОБА_12 не є робітником, боржником чи майновим поручителем ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», а майно, що перебуває в іпотеці або заставі товариства, знаходиться лише в місті Одесі або в Одеській області, а не в Київській області.Разом з тим, апелянт зауважує, що в ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_12 є підозрюваним, хоча в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо процесуального статусу ОСОБА_12 , як підозрюваного.
Також автор апеляції вказує на те, що мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваної ухвали суперечать одна одній.

Далі в апеляційній скарзі представник стверджує, що на даний час договори факторингу, нотаріально посвідчені договори про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами є дійсними та мають юридичну силу, оскільки визнати їх недійсними має право лише суд.
Крім того, апелянт запевняє, що накладений арешт наносить значні збитки ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» у зв`язку з тим, що унеможливлює виконання взятих на себе зобов`язань товариством, як іпотекодержателем, які випливають із договірних правовідносин за договорами забезпечення, укладеними з фізичними та юридичними особами, перешкоджає виконанню рішень судів, що набрали законної сили та є чинними, зокрема, таких, де вирішені судом питання щодо заміни сторони виконавчого провадження на підставі ст. 378 ЦПК України, а також перешкоджає господарській діяльності підприємства.
В апеляційній сказі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна. Зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджують, що не мають жодного відношення до кримінального провадження та в будь-якому разі не можуть нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, оскільки майно (майнові права), на яке накладено арешт, є їх законною власністю та не є і не було ані активом АБ «Порто-Франко», ані активом ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс». Разом з тим, апелянти вказують, що майнові права на житло, що будується за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно виступають в якості предмета забезпечення за кредитним договором, укладеним з АБ «Порто-Франко», однак звернення стягнення на це майно з боку кредитодавця можливе лише за наявності істотного порушення умов кредитного договору та на підставі судового рішення. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запевняють, що активами АБ «Порто-Франко» були саме зобов`язання за кредитними договорами, а не речі позичальників банку, якими забезпечуються ці кредитні угоди.
На думку апелянтів, під час розгляду клопотання слідчий суддя не перевірив жодний об`єкт нерухомості, на який старший слідчий просив накласти арешт, на відповідність критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, та взагалі не дослідив, який статус мають ці об`єкти і хто їх законні власники, а також, всупереч ч. 3 ст. 172 КПК України, не повернув клопотання старшому слідчому, як подане, на їх думку, без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді представник ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 не пропустила, але її апеляційна скарга, як і апеляційна скарга ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 04 лютого 2015 року без виклику представників ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», а копію даної ухвалипредставники підприємства на даний час так і не отримали.

Таким чином,представник ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 , як і ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не пропустили строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скаргипредставника ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 та апеляційної скарги ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000515 від 19 листопада 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 10 квітня 2014 року між Національним банком України та ПАТ АБ «Порто-Франко» (, м. Одеса, вул. Пушкінська, 10 (Банк)) укладено кредитний договір № 47, відповідно до якого НБУ надав Банку кредит для збереження ліквідності у сумі 57500000 гривень під забезпечення застави майнових прав за кредитними договорами, укладеними між Банком та фізичними і юридичними особами.
Відповідно до рішення Управління НБУ в Одеській області № 30 від 11 серпня 2014 року «Про застосування заходу впливу до ПАТ АБ «Порто-Франко», Банку заборонено передавати в забезпечення вкладникам, іншим кредиторам Банку, третім особам майно та активи Банку без погодження з НБУ.
13 серпня 2014 року на виконання рішення Наглядової ради Банку № 84/1 від 12 серпня 2014 року в.о. Голови правління ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_13 надано ОСОБА_14 довіреність з переліком необхідних повноважень, в тому числі з правом укладення/внесення змін до діючих кредитних договорів та договорів іпотеки.
В подальшому службові особи Банку за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (, м. Київ, вул. Гайцана, 6), зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч ч. ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту ПАТ АБ «Порто-Франко», якими визначено порядок відчуження активів товариства, без відповідного рішення Загальних зборів Банку та без погодження НБУ уклали від імені ОСОБА_14 (діючого на підставі довіреності Банку) та ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» договори факторингу № 1 від 16 серпня 2014 року, № 2 від 22 серпня 2014 року, № 3, № 4 та № 5 від 26 серпня 2014 року, внаслідок яких заволоділи активами ПАТ АБ «Порто-Франко» (в тому числі майновими правами за 12 кредитними договорами, які, в свою чергу, за кредитним договором № 47 від 10 квітня 2014 року виступали майновим забезпеченням за кредитом в розмірі 57500000 гривень, отриманим від НБУ для збереження ліквідності Банку) на загальну суму понад 510000000 гривень.
Надалі службові особи ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», діючи за попередньою змовою із службовими особами Банку, у серпні 2014 року легалізували (відмили) вказані активи Банку в особливо великому розмірі шляхом вчинення правочинів нотаріально посвідчених договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, укладеними Банком з фізичними та юридичними особами.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта № 30137586 від 27 листопада 2014 року, майнові права на предмети застави за кредитними та іпотечними договорами, укладеними між ПАТ АБ «Порто-Франко» з фізичними та юридичними особами, які було відчужено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» згідно з договорами факторингу № 1 від 16 серпня 2014 року, № 2 від 22 серпня 2014 року, № 3, № 4та № 5 від 26 серпня 2014 року, зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс».
02 лютого 2015 року старший слідчий в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням із старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив накласти арешт та зобов`язати службових осіб Державної реєстраційної служби України і ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внести відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заборони відчуження майна, іпотекодержателем та заставодержателем в яких зазначено ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().
04 лютого 2014 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було частково задоволено, а саме накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (). В задоволенні іншої частини цього клопотання старшого слідчого було відмовлено.

Задовольняючи частково дане клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000515, про накладення арешту намайно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_10 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на майно, але помилково визначив правові підстави для накладення арешту на майно, а саме визначені ч. 3 ст. 170 КПК України. Зокрема, дане кримінальне провадження є фактовим і в ньому на теперішній час жодній особі не повідомлено про підозру, а тому накладення арешту на майно для забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову в цьому випадку бути не може. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (), виступає предметом кримінального правопорушення і арешт на нього має бути накладений саме з цієї підстави.

З урахуванням викладеного існують правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК України, для накладення арешту намайно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб на даному етапі досудового розслідування колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (), накладено на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного колегія судді вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене із старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (), залишити без змін, а апеляційні скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ОСОБА_7 та власників майна ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4