У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Cкотаря А.М.,

суддів за участю прокурора

Кравченка К.Т., Жука В.Г. Саленка І.В.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 22 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Тернопільської області на постанову
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2006
року щодо ОСОБА_1

Постановою Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області від 22 лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
с. Вікторівка Козівського

району
Тернопільської області,

жителя м. Тернопіль, судимості не має,

на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності,
за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Як визнав місцевий суд, 27 листопада
2005 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, завдав ОСОБА_2
удар рукою в обличчя, заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження. Крім
того, ОСОБА_1 дерев'яною палицею пошкодив автомобіль ГАЗ-3110 державний номерний
знак НОМЕР_1, заподіявши потерпілому
матеріальну шкоду на суму 581 грн.

У касаційному поданні прокурор просить
постанову щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
через неправильне застосування ст.46 КК України. При цьому прокурор не оспорює
правильність встановлення фактичних обставин справи та пред'явленого
обвинувачення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.296 КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання,
колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства, та правильність кваліфікації його злочинних дій за ч.1 ст.296
КК України, у касаційному поданні не оспорюється.

Місцевий суд, звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на
підставі ст.46 КК України, послався на те, що він вперше вчинив злочин
невеликої тяжкості, примирився із потерпілим та відшкодував завдану ним шкоду.

Як видно зі справи, ОСОБА_1 органами
досудового розслідування обвинувачувався у грубому порушенні громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю. Тобто, ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні злочину проти
громадського порядку, комплексу суспільних відносин, що забезпечують нормальні
умови життя людей, відпочинку, тощо.

Звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, суд не урахував те, що за змістом ст.46 КК України,
передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути тільки такий
злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна лише певному потерпілому, тобто
фізичній особі, якій заподіяно моральну, матеріальну або фізичну шкоду і яка
визнана потерпілою, відповідно до вимог ч.2 ст.49 КПК України.

Отже, у даному випадку не є передумовою звільнення від кримінальної
відповідальності за ст.46 КК України лише вчинення злочину невеликої тяжкості,
яким заподіяно шкоду крім певної особи, оскільки шкода спричинена ще й
суспільним інтересам громадян, котрі чинним законодавством не визначені
потерпілими від хуліганських дій винного.

За таки обставин, рішення місцевого суду про звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності, прийнято без дотримання вимог ст.46 КК України,
а тому підлягає скасуванню.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне
подання заступника прокурора Тернопільської області
задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого
2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Кравченко
К.Т. Скотар А.М.
Жук В.Г.