Справа №1-262-07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 року Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого- судді: Горячківської Л.В.

при секретарі: Власова Т.Ю.

з участю прокурора:
Печенюк Л.М.. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
залі суду міста Умані справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
українця, громадянина України, уродженця села Розтоки Рахівського району
Закарпатської області, освіта не повна середня, військовозобов'язаного, розлученого,
на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1,
раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудній
ОСОБА_1. згідно рішення Новоушицького районного Хмельницької області суду від 25.01.1993 року повинен
сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження в розмірі 1/2
частини всіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_5, починаючи з 20.01.1993 року до їх
повноліття, але він протягом тривалого часу злісно ухиляється від сплати
аліментів, іншої матеріальної та фінансової допомоги на утримання дітей не
надає та участі у вихованні дітей не приймає, в зв'язку з чим має заборгованість
по сплаті аліментів 3200грв.89коп.

Допитаний на
досудовому слідстві та в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1свою вину в
скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав аналогічні покази,
викладені у встановлюючій частині вироку.

Вина підсудного
підтверджується матеріалами справи, керуючись ст.299 КПК України суд вважає,
недоцільним дослідження фактичних обставин справи, учасники судового розгляду
не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і у суду
немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій.

Суд вважає, що пред'явлене обвинувачення доведено.

Дії підсудного
суд кваліфікує за ч.І ст. 164
КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених за рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного,
який характеризується за місцем проживання позитивно.

В якості пом'якшуючих відповідальність обставин суд
враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудному суд не
вбачає.

Суд вважає
доцільним обрати покарання підсудному ОСОБА_1. у вигляді обмеження волі, на
підставі статті 75 КК
України звільнивши його від покарання з випробуванням, поклавши на нього, на
підставі статті 76 КК
України, певні обов'язки.

Керуючись ст.ст. 323
, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І СТ.164 КК України та призначити
покарання - один рік
обмеження волі.

2

Застосувати до засудженого ОСОБА_1
вимоги статті 75 КК

України і звільнити його від відбування покарання з
випробуванням, визначивши іспитовий

строк один рік.

На підставі статті 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_1

такі обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої
системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1-
підписку про невиїзд -
залишити колишню.

Вирок суду може
бути оскаржений до судової палатою кримінальним справам Черкаського
апеляційного суду протягом пятнадцати діб з моменту його проголошення.