Справа № 383/1665/14-к .
Провадження №1-кп/383/13/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000373 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого (співмешкає), офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 28.04.1994 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі в колонії посиленого режиму, з конфіскацією майна;

- 01.09.1994 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі в колонії посиленого режиму, з конфіскацією майна; Звільнений 03.06.1999 року по відбуттю строку покарання;

- 24.01.2002 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.01.2005 року по відбуттю строку покарання;

- 18.04.2006 року Фастівським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 30.04.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнений 06.09.2012 року умовно-достроково на 7 місяців 15 днів,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 згідно обвинувального акту зміненого в порядку ст.388 КПК України, затвердженого 15.06.2015 року, обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, при наступних обставинах.

ОСОБА_5 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 30.04.2010 року по 02.09.2012 року звідки звільнений умовно-достроково на 7 місяців 15 днів. За поданням начальника Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області 08.11.2013 року постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області відносно ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік дев`ять місяців, застосувавши до нього слідуючі обмеження:

· заборона відвідування підприємств торгівлі, де відбувається реалізація спиртних напоїв, в тому числі пивні бари;

· заборона виїзду за межі Бобринецького району Кіровоградської області в особистих справах без дозволу міліції;

· з`являтись на реєстрацію до Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області чотири рази на місяць, кожної суботи місяця з 09.00 до 12.00 години;

· заборонено вихід з будинку з 21.00 години до 5.00 години наступного дня.

08.11.2013 року ОСОБА_5 був поставлений на облік в Бобринецькому РВ УМВС України в Кіровоградській області після чого був ознайомлений під підписку з встановленими йому обмеженнями, в тому числі забороною виходу з будинку з 21.00 години до 5.00 години наступного дня та про відповідальність за їх порушення.

25.07.2014 року о 13 год. 10 хв. працівники міліції прибули за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки його за місцем проживання та дотримання ним умов адміністративного нагляду, в ході чого було встановлено, що останній, без повідомлення про це працівників міліції, в період з 25.06.2014 року по 25.07.2014 року був відсутній за місцем свого проживання, що підтвердили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

25.07.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0000373 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, кваліфікованого за ст. 395 КК України відносно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений подали угоду про визнання винуватості від 24 червня 2015 року, з якої вбачається, що 24 червня 2014 року між прокурором прокуратури Бобринецького району ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема щодо часу, місця вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, зазначивши в угоді обставини його вчинення.

Вказаною угодою сторонами у відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання визнано щире каяття обвинуваченого, та відсутність передбачених ст.67 КК України обставин, що його обтяжують.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ст.395 КК України у вигляді одного місяця арешту.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні, просив суд затвердити подану на розгляд суду угоду про визнання винуватості від 24.06.2015 року, погодився з призначенням обвинуваченому узгодженого в угоді покарання та вирішенням інших, передбачених угодою, питань.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду про визнання винуватості від 24.06.2015 року затвердити і призначити узгоджене угодою покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КК та КПК Україні, а вид та міра покарання узгоджені сторонами в межах санкції інкримінованої статті, які відповідають інтересам обвинуваченого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.395 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд у ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості або визнання вини.

Відповідно до пояснень обвинуваченого та прокурора суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бобринецького району ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 червня 2015 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000373 від 25 липня 2014 року, укладену між прокурором прокуратури Бобринецького району ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 червня 2015 року покарання у виді арешту строком на один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1