Провадження № 1-кп/461/38/15
У Х В А Л А
08.05.2015 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальноих правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.296 КК України, -
Ухвалою суду від 02.04.2015 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області строком на 60 днів, до 31.05.2015 року включно.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 2 (двох) місяців.
Обвинувачений ОСОБА_5 , питання щодо продовження строку тримання під вартою залишив на розгляд суду.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, просить змінити запобіжний захід на більш м`якший.
Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд не вбачає достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який, з огляду на тяжкість вчиненого та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Доводи захисту є непереконливими, тому не прийняті судом до уваги.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 334 КПК України, суд ,-
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у ЛСІ ДДУ ПВП у Львівській області строком на 60 днів, до 06.07.2015 року включно.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .