Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/336/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000536 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не працюючої, не інваліда, не депутата, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
15 вересня 2014 року, об 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в кафе-барі «Маєток», що розташований по вул.Чапаєва в м.Олевську Житомирської області, і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: жіночу сумочку, бувшу у використанні, вартістю 105.00 грн., в якій знаходився мобільний телефон, торговельної марки «Lenovo», моделі «S-200», бувший у використанні, вартістю 2335.20 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 10.00 грн., сім карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 10.00 грн., на рахунках яких грошей не було; фотоапарат, торговельної марки «Sony», бувший у використанні, вартістю 1080.00 грн., та грошима в сумі 270.00 грн., чим заподіяла ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 3810.20 грн., та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, підтвердивши те, що вона, дійсно 15 вересня 2014 року, об 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в кафе-барі «Маєток», що розташований по вул.Чапаєва в м.Олевську Житомирської області, побачила на пеньку, який слугує столом літньої площадки, жіночу сумочку, яку вона, скориставшись тим, що її ніхто не бачить вирішила викрасти. З цією метою, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до вказаного пенька, з якого взяла зазначену жіночу сумочку та з викраденим вийшла за межі кафе-бару «Маєток». У викраденій сумочці були такі речі та гроші, а саме: мобільний телефон, торговельної марки «Lenovo», моделі «S-200», в якому вставлені сім картки мобільного оператора «Київстар» та «Лайф», на рахунках яких грошей не було; фотоапарат, торговельної марки «Sony» та гроші в сумі 270.00 грн., Викрадену сумочку вона викинула, а зазначені речі і гроші забрала собі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були нею вчинені, запевнила суд, що вже зробила для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на її вік, вперше вчинила кримінальне правопорушення, повне визнання нею своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, її каяття у вчиненому, повернення викрадених грошей, мобільного телефону, торговельної марки «Lenovo», моделі «S-200», фотоапарату, торговельної марки «Sony» через працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області власнику ОСОБА_5 , і відшкодування останній моральної шкоди,застосувати до неї при призначенні кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 , не має (а.с.15). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілої ОСОБА_5 , на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є середньої тяжкості, по місцю проживання характеризуються позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей, 2011 та 2014 років народження, її вік, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надала показання у судовому засіданні щодо обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, показання її були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про її не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю обтяжуючих обставин та претензій потерпілої у зв`язку із поверненням викраденого майна, і відшкодуванням моральної шкоди, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являється собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що також істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винної та думку прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини статті за якою ОСОБА_3 , притягується до відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченої ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертизи, в розмірі 294.84 грн.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 118, 122, 124-126, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 69, 185 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510.00 (п`ятсот десять) грн.

Речові докази: мобільний телефон, торговельної марки «Lenovo», моделі «S-200» та фотоапарат, торговельної марки «Sony», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - повернути останній.

Матеріали кримінального провадження № 0000536 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/336/14-к.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 на користь держави кошти в сумі 294.84 грн., процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його оголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1