Справа № 471/237/15-к
Провадження №1-кп/471/20/15
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

представника обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, учня Братського ПТУ-17, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2014 року близько 21 год.00 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїжджаючи на велосипеді біля нежитлового будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , вирішив проникнути до нього з метою крадіжки. Підійшовши до вікна будинку, вийняв скло та проник до приміщення, звідки таємно, із корисних спонукань, скоїв крадіжку 30 відер картоплі вагою близько 240 кілограм вартістю 2,50 грн. за 1 кілограм, спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 600 гривень. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованого йому злочину та не заперечував факт незаконного проникнення до приміщення та крадіжки картоплі.

Згідно ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів, про що не заперечують учасники судового провадження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Визнання вини обвинуваченого підтверджує вчинення злочину, в зв`язку з чим суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем навчання, однак в силу ст. 89 КК України не судимого, вчинив тяжкий злочин, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але не зв`язане з реальним відбуттям покарання, застосувавши ст. 75, 76, 104 КК України.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року не здійснить нового злочину і виконає обов`язок, передбачений п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до КВІ для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1