Заводський районний суд м.Миколаєва
Провадження №1-кп/487/143/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Миколаєві питання щодо угоди про примирення в кримінальному провадженні №0000172 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Миколаєві, проживає в цьому АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженої, працюючої в ТОВ «Пожарамнет-Україна», раніше не судимої,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В період з 05 по 25 грудня 2011 року ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 3200 доларів США за наступних обставин.

В грудні 2011 року ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомила ОСОБА_4 неправдиві відомості про те, що за 5000 доларів США можна оформити всі необхідні документи на ім`я її доньки - ОСОБА_7 для виїзду за кордон, а саме: прописку в Московській області Рісійської Федерації, дозвіл на роботу, медичне страхування, пенсійне страхування, закордонний паспорт; з подальшим працевлаштуванням, хоча достовірно знала, що оформлювати документи не буде, а кошти привласнить.

Обвинувачена та потерпіла домовились, що остання передасть ОСОБА_6 частину обумовленої суми, після чого повинна з`явитись підтверджувальна інформація про працевлаштування ОСОБА_7

05 грудня 2011 року, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 використовуючи особливо довірливі стосунки з ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, під приводом надання допомоги в оформленні зазначених вище документів, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», розташованому на перехресті пр.Леніна та вул.Московської в м.Миколаєві, отримала від ОСОБА_4 частину раніше обумовленої суми в розмірі 2500 доларів США. Остання, будучі введеною в оману, вважала що передача коштів ОСОБА_6 є необхідною та вигідною для неї. Отримавши зазначені кошти, обвинувачена умови домовленостей не виконала та витратила вказані кошти на власні потреби.

В подальшому, доводячи свій злочинний умисел на заволодіння коштами потерпілої до кінця, ОСОБА_6 використовуючи довірливі відносини з потерпілою, повідомила останній, що для оформлення всіх необхідних документів для виїзду за кордон ОСОБА_7 необхідно передати частину обумовлених раніше коштів, хоча достовірно знала, що оформлювати вказані документи не буде.

25 грудня 2011 року, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в одному з торгівельних павільйонів ринку «Факел» за адресою: м.Миколаїв, вул.Генерала.Карпенка, 51-Б, отримала від ОСОБА_4 ще 700 доларів США. Остання вважала, що передача коштів для оформлення вказаних вище документів є необхідною та вигідною для неї. Отримавши вказані кошти ОСОБА_6 умови домовленості не виконала та витратила їх на власні потреби.

Вказаними діями ОСОБА_6 завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 доларів США, що за курсом НБУ на час вчинення описаних дій становило 25568 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення, укладена «23» грудня 2014 року між потерпілою та обвинуваченою, в яку при розгляді в суді були внесені незначні зміни.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.
Потерпіла вважає, що обвинувачена за кримінальне правопорушення повинна понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та відшкодувати шкоду завдану злочином в сумі 25568 гривень до 25 грудня 2015 року. Обвинувачена з цим згодна.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що в зв`язку із тяжкими життєвими обставинами вона на початку грудня 2011 року обіцяла допомогти оформити документи для роботи в Росії доньці ОСОБА_4 за 5000 доларів США, але насправді нчого оформлювати не збиралась, а отримані кошти в сумі 2500 та 700 доларів США витратила на поточні потреби. Додала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст.474 КПК України, які їй були роз`яснені судом, і зможе відшкодувати потерпілій 25568 гривень до 25 грудня 2015 року.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила свідчення обвинуваченої, додавши, що після отримання другої суми - 700 доларів США наприкінці грудня 2011 року ОСОБА_6 стала її уникати. Додала, що свої права та наслідки укладення угоди розуміє, просила затвердити угоду.

На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_6 вчинила злочин, віднесений до категорії середньої тяжкості, умисний та закінчений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, стст.374, 474 475 КПК, суд
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 23.12.2014 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000172.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення від 23.12.2014 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня у його проголошення.

Суддя: