ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/402/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Гулого Я.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0003611 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дніпропетровська,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, раніше
судимого: 27.09.2012 року Самарським
районним судом м. Дніпропетровська за
ч.1 ст. 203-2 КК України до штрафу в розмірі
132 000 гривень; проживаючого по АДРЕСА_1, в
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 289 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1, 08 липня 2013 року
приблизно о 01 годині, знаходився біля
будинку № 4 по пр. Миру в м.
Дніпропетровську, де побачив
автомобіль ВАЗ 2103, VIN НОМЕР_3
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2 та знаходився у
користуванні ОСОБА_3, вартість якого
складала 10 150 гривень.

Маючи раптово виниклий умисел,
направлений на незаконне заволодіння
транспортним засобом, ОСОБА_1 шляхом
вільного доступу проник в салон
вказаного автомобіля, де провернув
рухомий механізм замка запалювання, що
знаходився в незакріпленому стані та
провертався без ключа, таким чином
завів двигун автомобіля ВАЗ 2103
реєстраційний номер НОМЕР_1, після чого
керуючи зазначеним автомобілем, зник з
місця вчинення злочину, заподіявши
потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
розмірі 10 150 гривень.

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, суду
пояснив, що дійсно 08 липня 2013 року
приблизно о 01 годині, знаходячись біля
будинку № 4 по пр. Миру в м.
Дніпропетровську, він побачив
автомобіль ВАЗ 2103 реєстраційний номер
НОМЕР_1, яким вирішив незаконно
заволодіти. Двері автомобіля були
незачинені, він сів в салон вказаного
автомобіля, де провернув рухомий
механізм замка запалювання, що
знаходився в незакріпленому стані та
провертався без ключа, завів двигун та
керуючи зазначеним автомобілем поїхав
по особистим справам.

Про винність ОСОБА_1, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів:
копій документів, які підтверджують
належність викраденого майна (а.п.12, 13);
протоколу огляду ділянки місцевості
біля будинку № 4 по пр. Миру в м.
Дніпропетровську, в ході якого
встановлено місце скоєння злочину
(а.п.16-18); довідки № 246/13 про середню
ринкову вартість транспортного засобу
від 30.10.2013 року, відповідно до якої
встановлена вартість автомобіля ВАЗ
2103, 1974 року випуску, з об'ємом двигуна 1
500 см. куб. на момент вчинення злочину
становила 10 150 гривень (а.п.59-63)

Інші докази, здобуті в ході досудового
слідства не досліджувались в судовому
засіданні, в зв'язку з визначенням
порядку та об'єму дослідження доказів,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
оскільки свідчення ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження та ніким не
заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 в незаконному заволодінні
транспортним засобом, тобто в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості скоєного кримінального
правопорушення, дані про особу
обвинуваченого, який свою вину визнав
повністю, має на утриманні
неповнолітню дитину, що суд відносить
до пом'якшуючих його покарання
обставин. Суд також приймає до уваги, що
обвинувачений скоїв зазначений злочин
в період не відбутого покарання,
призначеного за вироком Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.09.2012 року, в зв'язку з чим вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
тільки в місцях позбавлення волі, з
застосуванням ст. 71 КК України,
повністю приєднавши не відбуте
покарання за зазначеним вироком суду.
Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України,
основне покарання у виді штрафу при
призначенні його за сукупністю
злочинів і за сукупністю вироків
складанню з іншими видами покарань не
підлягає і виконується самостійно.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК
України, суд не вбачає, оскільки
будь-яких обставин, які б суттєво
знижували тяжкість скоєного
кримінального правопорушення по
даному кримінальному провадженню не
встановлено, крім того, у суду не
виникає переконання в тому, що
виправлення обвинуваченого можливе
без реального виконання покарання.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_3 про
відшкодування завданої матеріальної
шкоди, суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

З метою належного виконання
процесуального рішення, суд вважає за
необхідне обрати обвинуваченому міру
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.289 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України
призначити покарання за сукупністю
вироків, повністю приєднати не відбуте
покарання за вироком Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.09.2013 року, у вигляді штрафу у розмірі
132 000 гривень, з розстрочкою виплати на
строк 1 рік по 11 000 гривень за один
місяць, остаточно визначивши ОСОБА_1
покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі і штрафу в доход
держави у розмірі 132 000 гривень, з
розстрочкою виплати на строк 1 рік по 11
000 гривень за один місяць.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України,
основне покарання у виді штрафу в доход
держави у розмірі 132 000 гривень, з
розстрочкою виплати на строк 1 рік по 11
000 гривень за один місяць, виконується
самостійно.

Строк відбуття покарання у вигляді
позбавлення волі відраховувати з 22
листопада 2013 року, міру запобіжного
заходу відносно ОСОБА_1 обрати у
вигляді тримання під вартою, взявши
його під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди в розмірі 10 000
гривень.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін