гСправа № 187/1461/14-к Провадження №1-кп/0187/5/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2015 року смт. Петриківка
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнає, однак не погоджується з розміром завданої ним шкоди та пояснив, що він дійсно 19.05.2014 близько 5:00 год. з ОСОБА_6 , якого попросив за винагороду перевести обладнання та особою на ім`я ОСОБА_7 , якого як зварювальника, за винагороду в 200 грн. попросив допомогти йому в демонтуванні металевої конструкції прибув до ставка, який як він дізнався пізніше, належить ПрАТ «Петриківський рибгосп». Металеві вироби на даному ставку він попередньо бачив два тижні тому, відпочиваючи біля річки Оріль. Тільки вони розклали обладнання для демонтажу металевої конструкція, та почали різати трубу, як одразу їх виявили охоронці ПрАТ «Петриківський рибгосп». Відразу після пострілів, особа на ім`я ОСОБА_7 втік, та де він знаходиться йому не відомо.
Не заперечує відшкодувати завдані збитки, у вигляді пошкодження частини металевої конструкції добровільно, власними силами та за власні кошти.
Про вчинене жалкує, розкаюється та просить суворо не карати.
Не зважаючи на фактичне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому злочині, його вина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що тієї ночі з 18 на 19 травня 2014 року він неодноразово проїжджав повз гідротехнічну споруду нагульного ставка № 5 в службовій необхідності. Під ранок 19 травня він помітив біля гідротехнічної споруди невідомих осіб та викликав інших працівників їх підприємства з метою перевірки підстав та мети перебування вказаних осіб біля вказаної споруди. Коли вони разом з іншими працівниками ПрАТ «Петриківський рибгосп» почали підходити до невідомих осіб, які вже почали різати металеву конструкцію, один із них побачивши їх почав тікати, а двох інших, вони виявили в трубі даної металевої конструкції. Крім того, неподалік даної металевої конструкції вони виявили мобільний телефон, який міг загубити чоловік, що втік.
Не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі.
Просить залишити без розгляду їх цивільний позов, оскільки підсудний не заперечує в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки.
Крім зазначеного, вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
Згідно заяви ПрАТ «Петриківський рибгосп» вони просить притягнути до відповідальності осіб, що 19.05.2014 здійснили крадіжку гідротехнічної споруди нагульного ставка № 5, розташованого по вул. Дніпрова № 17 в смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області.
Згідно договору зберігання з правом користування від 01.10.2003, додаткової угоди, акту приймання-передачі та додатку до нього гідротехнічна споруда нагульного ставка № 5, розташована по вул. Дніпрова № 17 в смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області перебуває в користуванні ПрАТ «Петриківський рибгосп».
19.05.2014 в ході проведення огляду, було оглянута територія гідротехнічної споруди нагульного ставка № 5, розташована по вул. Дніпрова № 17 в смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, яка перебуває в користуванні ПрАТ «Петриківський рибгосп»
Крім того, 19.05.2014 було оглянуто мобільний телефон марки «Нокія».
19.05.2014 в ході проведення огляду, було оглянуто кисневий балон, газовий різак з шлангами та двома газовими редукторами.
Згідно протоколу пред`явлення особи представник потерпілого ОСОБА_5 23.06.2014 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3
16.07.2014 було оглянуто автомобілі марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 та яким 19.05.2014 керував ОСОБА_6 .
Таким чином, суд вважає встановленим винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, у вчиненні ним незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, що кваліфікується як злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується статтями 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, сукупність інших обставин по справі.
Так, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, та на час вчинення злочину мав не зняту судимість. Підсудний не працює та збитки завдані злочинними діями не відшкодував. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Проживає за місцем реєстрації, де характеризується позитивно.
Як обставину, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом враховується рецидив злочину.
З урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов, за клопотанням представника потерпілого залишено без розгляду.
Речові докази по справі:
· документи, які є речовими доказами, згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження;
· мобільний телефон марки «Нокія», згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, в зв`язку не встановлення його власника, передати в дохід держави;
· кисневий балон, газовий різак з шлангами та двома газовими редукторами згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, як засіб та знаряддя злочину, конфіскувати.
· автомобіль марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_1 , згідно з п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути законному володільцю, свідкові ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 2 двох років (двох років) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (два роки) поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі:
· документи, які є речовими доказами, залишити в матеріалах кримінального провадження;
· мобільний телефон марки «Нокія», передати в дохід держави;
· кисневий балон, газовий різак з шлангами та двома газовими редукторами, конфіскувати;
· автомобіль марки ВАЗ 2107 державний знак НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1