Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/2923/13-к
Провадження 1-кп/483/10/2015
ВИРОК
Іменем України
27 липня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 16 серпня 2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, 2005 року народження, з повною загальною середньою освітою, не працює, є раніше судимим: 19 січня 2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 249 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн, 19 вересня 2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією всього добутого, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що внаслідок дачі ним завідомо неправдивих показань в якості свідка, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 384 КК України, за таких обставин.

22 квітня 2013 року в період часу з 11 год. 19 хв. до 11 год. 40 хв. в ході судового засідання у кримінальному провадженні № 0000236 від 04 березня 2013 року (номер судової справи 483/680/13-к, провадження № 1-кп/483/69/2013) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка у суді за ст. 384 КК України, маючи умисел на надання завідомо неправдивих показань, ігноруючи кримінальну відповідальність за такі дії, надав суду завідомо неправдиві показання в якості свідка про те, що 20 травня 2012 року він не передавав мішок з виловленою рибою та ящик зі знаряддями лову ОСОБА_6 ..
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованій йому дачі завідомо неправдивих показань в якості свідка, не визнав. Дав показання про те, що 20 травня 2012 року він разом з ОСОБА_7 займалися незаконним виловом риби. Увечері цього ж дня на човні, яким він керував, вони підійшли до узбережжя лиману навпроти бару «Волна» в м. Очакові Миколаївської області, де, за їхньою домовленістю, він мав висадити ОСОБА_7 .. Останній зійшов із човна та передав особам, які знаходились на березі, мішок з виловленою рибою та ящик з гачками. Було дуже темно, і він не бачив, кому саме ОСОБА_7 передав ці речі. У цей час останній помітив працівників прикордонної служби, що наближались до них, швидко заплигнув до човна і вони відплили від берега. Вказав, що саме такі показання, які є правдивими, він давав в судовому засіданні 22 квітня 2013 року під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Суд констатує, що у судовому засіданні сторонам було забезпечено передбачені ст. 22 КПК України права щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення в якості доказу вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КПК України, суду надано аудіозапис судового засідання від 22 квітня 2013 року у вказаному вище кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 .. Крім того, сторона обвинувачення посилалась на показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які будучі працівниками прикордонної служби, в ході проведення спостереження за місцевістю 20 травня 2012 року, безпосередньо були присутні на місці події під час передачі ОСОБА_6 і ОСОБА_11 мішка з рибою та ящика з гачками з човна обвинуваченого.

Разом із тим, суд вважає, що вищевказані докази не доводять вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та при цьому виходить з такого.

Наданий суду стороною обвинувачення доказ аудіозапис судового засідання не суперечить поясненням обвинуваченого в судовому засіданні. Так, 22 квітня 2013 року ОСОБА_5 було допитано в якості свідка у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Під час допиту ОСОБА_5 повідомив, що в травні 2012 року приблизно о 22 годині він разом із ОСОБА_7 , виловивши рибу породи осетрових в кількості приблизно 8 одиниць, під`їхали на човні до узбережжя неподалік бару «Волна» в м. Очакові, де залишили на березі рибу та гачки і, помітивши прикордонників, швидко від`їхали від берега. Стверджував, що ніколи раніше, будучи допитаним як на досудовому слідстві, так і в суді під час розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України, не давав показання про те, що особисто передавав ОСОБА_6 виловлену рибу та гачки.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив показання обвинуваченого, зокрема, в тій частині, що саме він сходив на берег та переніс туди мішок з рибою та ящик з гачками, а ОСОБА_5 весь час залишався за кермом човна.

Такі свідчення ОСОБА_7 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні, що відбулось 13 листопада 2014 року, повідомив, що в травні 2012 року в якості працівника прикордонної служби був очевидцем вказаної вище події. Свідок пояснив, що після того, як човен підійшов до берега, саме ОСОБА_7 передав на берег спочатку мішок із рибою, який взяв ОСОБА_11 , а потім ящик із гачками, що його взяв ОСОБА_6 .. При цьому ОСОБА_8 повідомив, що обвинувачений увесь час залишався за кермом човна. У судовому засіданні 23 червня 2015 року, під час додаткового допиту за клопотанням прокурора, свідок ОСОБА_8 повідомив, що не може із впевненістю стверджувати, хто саме передавав мішок та гачки на берег.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що приблизно в травні 2012 року він разом із іншими прикордонниками був присутній на березі неподалік бару «Волна» в м. Очакові під час, коли до узбережжя підійшов човен із двома чоловіками. Він знаходився на відстані приблизно 15-20 м від човна. Хто саме передавав мішок з рибою та ящик із гачками на берег, стверджувати не може, можливо, це були обидва чоловіки, що знаходились у човні.

Свідок ОСОБА_10 , якого було допитано в режимі відеоконференції з Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, пояснив, що саме обвинувачений ОСОБА_5 , зійшовши з човна, передав рибу та гачки чоловікам, які були на березі. Разом із тим, показання цього свідка містять істотні розбіжності з показаннями інших свідків. Зокрема, свідок ОСОБА_10 пояснив, що на човні, який підійшов до берегу, знаходився один чоловік саме обвинувачений ОСОБА_5 , що не узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, згідно з якими разом із ОСОБА_5 на човні знаходився ОСОБА_7 .. Більш того, інші працівники прикордонної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджували, що саме ОСОБА_10 намагався наздогнати човна, у той час, як вони переслідували ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , тобто знаходився у безпосередньої близькості від обвинуваченого і не міг не бачити, що на човні знаходиться ще одна особа. Також свідок ОСОБА_10 повідомив, що вказані події трапились у 2013 році. Вказане дає суду підстави констатувати, що, враховуючи значний проміжок часу, що минув з вказаної події (понад три роки), особисте значення для свідка цієї події, що була лише одним з епізодів несення ним прикордонної служби, відсутні підстави вважати показання цього свідка беззаперечним доказом вини обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 384 КК України відповідальність за завідомо неправдиві показання, у тому числі свідка, полягає у повідомленні недостовірних відомостей про обставини та факти, що мають значення для вирішення справи. Злочин може бути вчинено лише шляхом активної поведінки і необхідно, щоб свідок повідомляв які-небудь неправдиві відомості, що стосуються тих чи інших обставин справи.

Суд приходить до висновку, що у даній справі стороною обвинувачення не надано і не здобуто під час судового розгляду доказів, які б достовірно вказували на дачу обвинуваченим завідомо неправдивих показань та мету скоєння інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

В силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

У відповідності до п. 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що ОСОБА_5 в судовому засіданні 22 квітня 2013 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 дав завідомо неправдиві показання, а тому тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого.

За таких обставин, оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності з точки зору допустимості, достовірності і достатності, суд прийшов до переконання, що вони не доводять пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому його слід виправдати в інкримінованому йому злочині, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме за відсутністю в його діях складу злочину.

Цивільний позов у справі не заявлено, речових доказів, судових витрат немає. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: