Справа
№1 la - 119/2007 рік Головуючий у суді І інстанції Онуфрієв В.М.
Категорія ст. 123 КК Доповідач у суді II інстанції Лещенко Р.М .
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007
року. Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого - судді Зубка К.А.,
суддів Лещенка P.M., Ремеза П.М., за участю прокурора Головіної Т.А., адвоката
ОСОБА_1, розглянула у відкритому
судовому засіданні у
м. Кіровограді апеляції захисника - адвоката ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 та прокурора на вирок Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 12 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с
Клинці Кіровоградського району, мешканець м. Кіровограда, раніше не
судимий,

засуджений за ст. 123 КК України до
покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Крім того, з ОСОБА_2
стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_3 5000 грн. заподіяної матеріальної
шкоди. Відмовлено в задоволенні клопотання трудового колективу ІНФОРМАЦІЯ_2
«Інгульської шахти ВостГока» та адвоката ОСОБА_1 про закриття справи та
передачу засудженого на поруки трудовому колективу.

Вироком суду
ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що ЗО липня 2006 року приблизно о 16 годині в с Клинці
Кіровоградської області біля будинку №20 по вул. Перемоги він заподіяв ОСОБА_3
тяжке тілесне ушкодження, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, що
раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого ОСОБА_3.

В своїй апеляції
захисник засудженого - адвокат ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації скоєного,
просить змінити вирок суду та передати ОСОБА_2 на поруки трудового колективу
ІНФОРМАЦІЯ_2 Інгульської шахти ВостГока, та звільнити його з-під варти негайно,
посилаючись на те, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті належним
чином не врахував, що в даній ситуації ОСОБА_2 не тільки знаходився в стані
сильного душевного хвилювання, а також в стані необхідної оборони, так як
захищав себе від нападу потерпілого. Крім того, вважає, що відмовляючи у
задоволенні клопотання трудового колективу про передачу ОСОБА_2 на поруки, суд
першої інстанції послався на те, що злочин потяг тяжкі наслідки, хоча ст. 123
КК України не передбачає такої обтяжуючої обставини, як настання тяжких
наслідків - смерть людини, так як це передбачене самою статтею.

Прокурор у
зміненій апеляції просить змінити вирок стосовно ОСОБА_2 та пом'якшити
призначене останньому покарання, посилаючись на те, що судом не врахована особа
засудженого та відшкодування ним збитків.

Заслухавши
доповідача, вислухавши думку прокурора, що підтримала зміни до своєї апеляції,
захисника - адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, які підтримали свою апеляцію,
потерпілого ОСОБА_3, який вважає, що апеляція захисника не може бути
задоволена, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вони
задоволенню частково, з наступних підстав.

Суд першої
інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 123 КК України, що не оспорює сам засуджений, та підтверджується
дослідженими під час судового слідства доказами: показами потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, протоколом огляду місця події, протоколом відтворення обстановки та
обставин події, висновком судово-медичної експертизи» висновком
судово-психологічної експертизи.

Призначаючи
засудженому ОСОБА_2 покарання, суд у повному обсязі врахував те, що останній
вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою провину, щиро розкаявся
у скоєному, раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується
позитивно, однак призначив засудженому надто суворе покарання.

Враховуючи
викладене, а також те, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована у повному
обсязі, та що засуджений ОСОБА_2 має постійне місце роботи, де працює вже 21
рік, колегія суддів вважає, що виправлення засудженого можливе і за умови
призначення йому більш м'якого покарання, в межах санкції ст. 123 КК України, а
саме у виді виправних робіт за місцем його роботи.

Рішення суду
щодо відмови у звільненні ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності з передачею
на поруки колективу ІНФОРМАЦІЯ_2 «Інгульської шахти ВостГока», є обґрунтованим,
і належним чином мотивоване.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити. Апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_1, в інтересах засудженого, задовольнити частково.

Вирок
Кіровоградського районного суду від 12 грудня 2006 року

стосовно
ОСОБА_2, в частині призначення йому

покарання, змінити. Пом'якшити призначене ОСОБА_2 за ст.
123 КК

України покарання до виправних робіт за місцем його
роботи строком на 2

роки, з утриманням у прибуток держави двадцяти відсотків
заробітку

ОСОБА_2 з-під варти звільнити
негайно.

В решті вирок залишити без зміни.