Справа № 1-16/08
В И Р О К

іменем України

4 березня 2008 року смт.Теофіполь

Теофіпольський
районний суд Хмельницької області

в
складі : головуючого судді Бурлак Г.І.

при секретарі Радчишиній Н.О.

з участю прокурора Мисюк С.С.

адвоката _____________________

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі справу про
обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта середня, невійськовозобов'язаний

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст 164 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_1., достовірно знаючи про
необхідність сплати аліментів на утримання дитини та маючи реальну можливість
їх сплатити, на протязі 4-х років, починаючи з січня 2004 року, злісно ухилявся від сплати
встановлених рішенням суду обов'язкових платежів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 28.12.2002 року народження. Так, з травня 2004 року по січень 2005 року
ОСОБА_1. працював на фірмі “Київстар” робочим по установці телефонних вишок та
отримував заробітну плату біля 1500 грн щомісячно, з 2005 року по 2007 рік підсудний працював
різноробочим АТ ТОВ “Київбуд-4” та
отримував заробітну плату 880 грн щомісячно, однак вказані кошти він витрачав
на власні потреби, а не сплачував аліменти. Сума заборгованості по сплаті аліментів
становить станом на 05.01.2008 року 4 609 грн.

Таким
чином, підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст 164 КК
України, тобто злісне ухилення від сплати
встановленних рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів)

Підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що
згідно рішення Теофіпольського районного суду від 27
липня 2003
року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ¼ всіх видів доходу. Вказані аліменти він не сплачував, на виклики в
державну виконавчу службу не з'являвся. З травня 2004 року по
січень 2005 року він працював на фірмі “Київстар” робочим по установці
телефонних вишок та отримував заробітну плату біля 1500 грн щомісячно, з 2005 року по 2007 рік працював різноробочим АТ ТОВ “Київбуд-4” та отримував заробітну
плату біля 1000 грн щомісячно, але з вказаних сум він
аліменти не платив, оскільки був
посварений з ОСОБА_2. і не хотів сплачувати їй аліменти.

У
вчиненому розкаявся та пояснив, що буде сплочувати аліменти.

Крім
власного визнання, вина підсудного повністю доведена поясненнями потерпілої ОСОБА_2., свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що
з ОСОБА_1. мають спільного сина ОСОБА_3 2002 року народження. З 2004
року ОСОБА_1. не сплачує аліменти, вона
неодноразово зверталася у виконавчу службу та
до матері підсудного з проханням сплатити аліменти, але мати говорила,
що він перебуває на заробітках в м.Києві.

СвідокОСОБА_4 показала, що вона є рідною сестрою потерпілої, проживають
вони

посусідству,
але постійно ведуть спільне
господарство, виховують дітей, тому їй відомо, що з 2004 року ОСОБА_2. не
отримувала від ОСОБА_1 ніяких коштів та іншої матеріальної допомоги.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він працює заступником начальника ДВС
Теофіпольського РУЮ, у його провадженні знаходиться виконавча справа за
виконавчим листом Теофіпольського рай онного
суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. на утримання сина ОСОБА_3 2002
року народження аліментів в розмірі ¼ всіх видів доходу. З 2004 року ОСОБА_1. аліменти не
сплачував, на виклики та попередження не реагував.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст 164 КК України
підтверджується також поясненнями
ОСОБА_6, ОСОБА_7.під час досудової підготовки матеріалів, виконавчим листом Теофіпольського районного суду від 27 липня 2003 року, попередженнями відділу ДВС у Теофіпольському районі ОСОБА_1 , іншими доказами по справі.

Оцінюючи
викладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина
підсудного у злісному ухиленні від
сплати встановленних рішенням суду
коштів на утримання дитини ( аліментів) повністю підтверджена, а його дії
правильно кваліфіковані по ч.1 ст.164 КК України.

При
призначенні підсудному покарання за
вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу
підсудного.

Підсудний
свою вину у вчиненні злочину визнав повіністю та щиро розкаявся у
вчиненому, до кримінальної
відповідальності притягується вперше, активно
сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується
позитивно. Вказані обставини значно пом'якшують покарання.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від
суспільства та без відбування покарання, тобто вважає можливим застосувати до
нього ст.75 КК України.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, районний суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року 6
місяців обмеження
волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з призначенням
йому іспитового строку 1 рік 6 місяців
.

Згідно
ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

1. періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи,

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 15 днів з дня
його проголошення.

Головуючий: