У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Колесниченка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві 26 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та захисників
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на вирок Джанкойського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 30 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а :

цим вироком засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 307 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч. 2 ст. 311 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено
остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у
виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, раніше не судиму,

- за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженої;

- за ч. 2 ст. 311 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено
остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у
виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є її
власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006
року зазначений вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними в тому, що вони в період
з листопада 2004 року по січень 2005 року перебуваючи на ринку “Привіз” у м.
Одесі в невстановленої особи незаконно придбали з метою збуту прекурсор -
ефедрин (загальною вагою 5,1375 гр.) та наркотичний засіб - кодеїн (загальною
вагою 1,665 гр.) у таблетках, які перевезли і зберігали за місцем свого
проживання в АДРЕСА_1до моменту їх вилучення працівниками міліції 15 березня
2005 року.

Крім того, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1 15 березня 2005 року в період часу
з 16-ї до 17-ї години, перебуваючи за місцем свого проживання, незаконно збули
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. по 2 таблетки ефедрину за 8 грн. кожному.

У
касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення щодо нього скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що
вилучені працівниками міліції прекурсори та наркотичні засоби були необхідні
для лікування його дружини, а тому він повинен нести відповідальність за ст.
309 КК України. Вказує на те, що досудове і судове слідство проведено
однобічно, неповно, необ'єктивно, а вирок суду ґрунтується на доказах, здобутих
незаконним шляхом, оскільки контрольна закупка і виїмка прекурсорів
сфабриковані працівниками міліції, а показання його дружини ОСОБА_2 отримані
через застосування до неї недозволених методів ведення слідства;

- засуджена ОСОБА_2 просить судові
рішення щодо неї змінити, пом'якшити їй покарання, застосувавши ст. 69 КК
України, мотивуючи тим, що суд при призначені покарання не врахував усіх
позитивних даних про її особу. Вказує, що в матеріалах справи не зібрано
достатньо доказів на підтвердження її винності у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

-
захисник ОСОБА_3 просить судові рішення щодо ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 2
ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання за цим
законом. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не збував наркотичних засобів, а його
показання, у яких він визнавав себе винним, були отриманні незаконним шляхом.
Крім того, зазначає, що апеляційний суд не дав належного аналізу зібраним у
матеріалах справи доказам, тим самим допустив порушення вимог закону;

- захисник ОСОБА_4 наводячи свій аналіз доказів у справі просить судові
рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу щодо нього направити на
новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що судове слідство проведено однобічно та
необ'єктивно, внаслідок чого ОСОБА_1 безпідставно притягнено до кримінальної
відповідальності за збут прекурсорів, які його дружина ОСОБА_2 використовувала як ліки.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про залишення скарг засуджених та їх захисників
без задоволення; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що, не погоджуючись із постановленим щодо
них вироком, засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх захисники подали на нього
апеляції, які були розглянуті апеляційним судом і залишені без задоволення.

Відповідно до ст.377 КПК України в ухвалі апеляційного суду має бути
зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення. У разі залишення
апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені
підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Проте апеляційний суд такі вимоги закону належним чином не виконав.

Зокрема, з огляду на зміст апеляцій засуджені та їх захисники наводили у
них доводи про те, що досудове та судове слідство в справі проведено неповно,
необ'єктивно, з порушенням інших вимог кримінально-процесуального закону; судом
не взято до уваги ряд обставин, що мають істотне значення для правильного її
вирішення, не дано належної оцінки показанням ОСОБА_2, яка давала визнавальні
показання через застосування до неї недозволених методів; не з'ясовано
кількість вилучених наркотичних засобів та прекурсорів; висновки суду про їх
винуватість обґрунтовані доказами, які безпосередньо в судовому засіданні не
досліджувались. Одночасно в апеляціях порушувалось питання про пом'якшення
покарання засудженим.

З огляду на викладене вище
апеляційний суд повинен був ретельно вивчити та проаналізувати доводи апеляцій
засуджених і їх захисників з урахуванням наявних у справі матеріалів із тим,
щоб жоден з доводів не залишився без відповіді в ухвалі. Крім того, в ухвалі
необхідно було навести обґрунтовані міркування, які спростовують або
підтверджують викладені в апеляціях доводи, і послатись на відповідні докази.

Проте, відмовляючи в задоволенні апеляцій засуджених і захисників, колегія
суддів апеляційного суду порушила вимоги ст.377 КПК України та не зазначила у
своїй ухвалі частини суттєвих доводів засуджених і їх захисників, а частину
хоча і навела в ній, однак не навела переконливих мотивів, на підставі яких
визнала їх необґрунтованими. Так, колегія суддів на порушення вимог зазначеного
вище процесуального закону обмежилася лише перерахуванням доказів, які, на її
думку, підтверджують винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у
вироку злочинів, не розкривши в повному обсязі суті цих доказів та не
перевіривши їх належним чином. Також не знайшли належної перевірки й твердження
засуджених про істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону та застосування незаконних методів під час
досудового слідства.

За таких обставин колегія суддів, погоджуючись частково з
доводами касаційних скарг, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не може
бути визнана законною та обґрунтованою, а тому її слід скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд має
ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм та висновкам суду першої
інстанції належну оцінку, ухваливши, за необхідності, рішення про проведення
судового слідства, перевірити доводи апеляцій засуджених і захисників та їхніх
касаційних скарг, й з урахуванням усіх обставин прийняти належне рішення та
викласти його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами
закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та захисників ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2скасувати, а кримінальну справу направити на новий
апеляційний розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.

с у д д і:

Присяжнюк Т.І. Таран Т.С.
Школяров В.Ф.