Справа№ 308/7344/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за №308/7344/15-к, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001885 від 12.06.2015 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Плоги, Запорізької області, розлученого, тимчасово не працюючого, із вищою незакінченою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2015 року ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, по вул. Гагаріна, 10 «а» в м. Ужгороді, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст.383 КК України «Завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину», попередньо знаючи, що відносно нього не вчинялось жодного злочину, умисно, завідомо неправдиво повідомив оперуповноваженому СКР Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанту міліції ОСОБА_6 про вчинення відносно нього злочину крадіжки, а саме, що в період часу з 15.03.2015 року по 20.03.2015 року з його квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , його знайомий ОСОБА_7 , який мав доступ до квартири викрав годинник Calvin Klein , чим спричинив йому матеріальної шкоди на суму 9000 грн. Вказане вище завідомо неправдиве повідомлення гр на ОСОБА_4 про вчинення злочину було оформлено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яке він підтвердив своїм підписом. На підставі вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення 10.04.2015 року відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадженняза ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке в подальшому закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім цього, 23 квітня 2015 року ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, що по вул. Гагаріна, 10 «а» в м. Ужгороді, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст.384 КК України «Завідомо неправдиве показання», умисно надав завідомо неправдиві покази уповноваженій на те особі, а саме слідчому СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанту міліції ОСОБА_8 , щодо вчинення проти нього злочину крадіжки, а саме, що в період часу з 15.03.2015 року по 20.03.2015 року з його квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , його знайомий ОСОБА_7 , який мав доступ до квартири викрав годинник Calvin Klein , чим спричинив йому матеріальної шкоди на суму 9000 грн. Вказане завідомо неправдиве показання гр-на ОСОБА_4 було оформлене протоколом допиту потерпілого від 23.04.2015 року , яке він підтвердив своїм підписом та протоколом додаткового допиту потерпілого від 15.05.2015 року та які були додані до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та ч. 1 ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиві показання потерпілого під час здійснення досудового розслідування.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 16 червня 2015 року у приміщенні прокуратури м. Ужгорода між старшим прокурором прокуратури м. Ужгорода юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області за погодженням із старшим прокурор прокуратури м. Ужгорода юристом 3-го класу ОСОБА_3 , 15.06.2015 року ОСОБА_4 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.383 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі, за ч.1 ст.384 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 року і 6 місяців обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до п.2,3,4 ст.76 КК України на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 16.06.2015 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиві показання потерпілого під час здійснення досудового розслідування - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 16.06.2015 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та завідомо неправдиві показання потерпілого під час здійснення досудового розслідування - вказує на кваліфікацію діянь за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 16.06.2015 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 16 червня 2015 року в приміщенні прокуратури м. Ужгорода між старшим прокурором прокуратури м. Ужгорода юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 16 червня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та старшим прокурором прокуратури м. Ужгорода юристом 3-го класу ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України і призначити йому покарання :

- за ч.1 ст.383 КК України у вигляді 1 (одного) року і 6 (шість) місяців обмеження волі,

- за ч.1 ст.384 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.

Речові докази по справі:

- годинник марки «Саlvin Klein», серебристого кольору на який наклеєна бірка з підписами слідчого, що знаходиться в камері зберігання речових доказів при Ужгородському МВ повернути в розпорядження ПТ Ломбард Новак А.А. і Компанія Компас

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 306,90 гривень.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1