Справа №
Провадження № 1/443/1/14

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014 року. Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої -судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю захисника- адвоката ОСОБА_3
потерпілої підсудної ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
підсудних потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Жидачеві кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Юшківці Жидачівського району Львівської області, українки,
громадянки України, позапартійної, з вищою освітою, заміжньої, мешканки
АДРЕСА_1 , працюючої в
Ліщинській ЗОШ І-ІІ т., раніше несудженої
за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженки с. Буянів Жидачівського району Львівської області, українки,
громадянки України, позапартійної, з вищою освітою, заміжньої, мешканки
АДРЕСА_1 , працюючої в Ліщинській
ЗОШ І-ІІст., раніше несудженої
за ч. 1 ст. 125, ч. 1ст. 126 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженки і мешканки АДРЕСА_1 ,
українки, громадянки України, позапартійної, з професійно- технічною
освітою, заміжньої, інваліда ІІ групи, раніше несудженої
за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 15.03.2011 р. приблизно в 09 год 30 хв в с. Ліщин Жидачівського району Львівської області, в приміщенні Ліщинської ЗОШ І-ІІ ст., в кабінеті учительської, під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла руками легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді синців на шиї та ОСОБА_7 - у вигляді укусу І-го пальця лівої кисті, та фізичний біль відштовхуючи потерпілих від себе.
ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 15.03.2011 р. приблизно в 09.30 год в приміщенні Ліщинської ЗОШ І-ІІ ст. під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, між нею і ОСОБА_8 , умисно шарпала, штовхала та викручувала руки потерпілій, тягнула її за волосся, чим спричинила їй легкі тілесні ушкодження у виді синців обох плечей та фізичний біль.
ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 15.03.2011 р. приблизно в 09.30 год в приміщенні Ліщинської ЗОШ І-ІІ ст. під час конфлікту, який виник між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , умисно шарпала, штовхала та викручувала руки останній, чим спричинила їй легкі тілесні ушкодження у виді синців обох плечей та фізичний біль.
Допитана в судовому засіданні потерпіла- підсудна ОСОБА_4 вину у предявленому обвинуваченні не визнала. Скаргу підтримала та показала, що 15.03.2011 р. приблизно в 09 год. 10 хв в кабінеті учительської, перевіряла зошити. Коли зайшла ОСОБА_10 , вона спитала у неї на яку категорію атестується її чоловік. Остання відповіла, що на першу. Вона намагалася переконати ОСОБА_11 , що подала неправдиві дані у відділ освіти, так як чоловік написав заяву для проходження чергової атестації на встановлення вищої категорії. На що ОСОБА_12 почала кричати, ображати. На її прохання заспокоїтись не реагувала. Коли вона із столу ОСОБА_13 взяла протоколи, це ще більше роздратувало ОСОБА_14 . Остання штовхнула її на крісло. Вона сховала ліву руку з протоколами за сейф, так як рука - хвора, після перенесеного перелому. Однак ОСОБА_6 силоміць витягнула її за волосся на середину кабінету, кричала віддати протоколи і кликала ОСОБА_7 , щоб відібрати протоколи, а вона кликала на допомогу свого чоловіка ОСОБА_15 , який проводив урок фізкультури в спортзалі. Прибігла ОСОБА_16 , зловила її з-заді за руки, шарпала та викручувала їх.
Синці у неї на руках із- за того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тягнули її за руки, з метою забрати протоколи, чим спричинили фізичний біль і тілесні ушкодження, за що повинні нести відповідальність.
Вона нікого не штовхала, не била. ОСОБА_6 перечепилася ногами через смітник, вибила двері і впала на підлогу в коридорі. ОСОБА_17 не кусала за палець і не штовхала, вона сама перечепилась через смітник і впала.
Окрім того, просить стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно 10 000 грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що діями відповідачів їй було завдано значних моральних переживань у звязку з ушкодженням здоровя. На протязі тривалого часу відчувала фізичний біль, головні болі, появився страх, стала вразливою, втратила нормальний сон та спокій, почастішали прояви загострення хронічних захворювань. Внаслідок моральної травми перенесла сильні страждання. Вказані наслідки повязує з незаконними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні підсудна- потерпіла ОСОБА_6 , вину у предявленому обвинуваченні не визнала. Скаргу підтримала та пояснила, що 15.03.2011 р. проводила перший урок в 5 класі. Під час уроку пішла в учительську по зошити. В приміщенні була ОСОБА_4 , яка висловила претензії відносно того, що вона не рекомендує її чоловіка ОСОБА_15 , який працює вчителем фізичного виховання в цій школі, на вищу категорію. Вона відповіла, що все відображено в протоколах атестаційної комісії, з чим вона ознайомлена. На що ОСОБА_4 відповіла що їх (протоколів) не буду, і підійшла до столу, де із сумки секретаря атестаційної комісії ОСОБА_13 витягнула протоколи атестаційної комісії. Вона хотіла забрати протоколи, однак ОСОБА_4 сховала їх за сейф, тримаючи в лівій руці. ОСОБА_18 правою рукою відштовхувала її, та схопила за верхній одяг в ділянці грудей, стала душити і тягнула до дверей. Відчувши печію в середині грудної клітки, біль в горлі, боячись, що може втрати свідомість, покликала ОСОБА_7 , яка в цей час була в коридорі. ОСОБА_7 , зайшовши в учительську, намагалась забрати руки ОСОБА_18 від її шиї. Від ОСОБА_19 почула, що її вкусила Верес К. Вона втратила свідомість і, що було дальше не пригадує. У неї піднявся артеріальний тиск. Після цього їй надали медичну допомогу. Коли прийшла до свідомості, побачила ОСОБА_18 , яка бігали вперед, назад, була агресивна, збуджена та говорила, що вона придурюється. В цей день її оглядала фельдшер та лікар. Вона перебувала на лікарняному.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинила їй фізичний біль та тілесні ушкодження, за що повинна нести відповідальність .
Жодних ударів по тілу ОСОБА_4 не наносила, за волосся не тягнула. Якщо й тримала за руку ОСОБА_18 , то тільки з одною метою забрати (врятувати) протоколи атестаційної комісії.
Позов про стягнення з неї моральної шкоди не визнає.
Допитана в судовому засідання підсудна-потерпіла ОСОБА_7 вину у предявленому обвинуваченні не визнала. Скаргу підтримала та показала, що 15.03.2011 р. приблизно в 09.30 хв. знаходилася в коридорі Ліщинської ЗОШ І-ІІ ст., де працювала прибиральницею, читала. Бачила як ОСОБА_6 вийшла з класу і зайшла в учительську. Через деякий час звідти почувся крик, і почула, як хриплим голосом кличе її ОСОБА_6 . Коли вона зайшла в учительську, побачила, що ОСОБА_4 тримає руками ОСОБА_6 за шию і душить. В руках ОСОБА_18 бачила якісь папери. Вона намагалася відірвати від шиї ОСОБА_20 руки ОСОБА_18 , однак остання вкусила її за великий палець лівої руки та штовхнула ліктем і вона впала на корзину для сміття, вдарилась в голову до столу. З пальця потекла кров, її дуже боліло місце вкусу. ОСОБА_18 штовхнула ОСОБА_6 на двері, які відчинились і остання впала на підлогу в коридорі. У ОСОБА_21 було синюшне обличчя. ОСОБА_4 , переступивши через ОСОБА_6 , пішла до спортзалу. В коридорі, перед дверима спортзалу, ОСОБА_18 заховала протоколи під одяг. Так як, сама не могла підняти ОСОБА_11 , тому кликала на допомогу. Після того, як підняли ОСОБА_6 , завели в учительську і викликали медиків, які надавали допомогу. Їй також надали допомогу- обробили рану на пальці.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинила їй фізичний біль та тілесні ушкодження, за що повинна нести відповідальність.
Жодних ударів по тілу ОСОБА_4 вона не наносила, а тільки намагалась припинити протиправні діяння, які виникли між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , та відтягувала руки ОСОБА_18 від ОСОБА_6 .
Позов про стягнення з неї моральної шкоди не визнає.
Наведене свідчить про те, що показання потерпілої підсудної та підсудних -потерпілих про одні і ті ж обставини є суперечливими, непослідовними.
Суд критично оцінює показання підсудної ОСОБА_4 про те, що вона умисно не заподіювала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і фізичного болю, які спростовуються послідовними, як в судовому засіданні, так і в процесі зібрання відмовного матеріалу, поясненнями, показаннями та письмовими доказами, зокрема:
Показаннями свідка ОСОБА_22 -лікаря Новострілищанській лікарні про те, що 15.03.2011 р. зранку прибула на виклик до Ліщинської школи. В учительській, на кріслі сиділа ОСОБА_6 . Вона була в напівсвідомому стані. У неї був високий тиск, потерпіла перенесла гіпоксію мозгу, зразу не могла зорієнтуватися, питала де вона. Коли слухала серце потерпілої, бачила у неї на шиї плями-сліди від стискання пальцями. Язичок, мигдалі, шийні вени були набрякші це- наслідок фізичного здавлювання гортані. ОСОБА_6 було надано меддопомогу, в наступні дні вона перебувала на амбулаторному лікуванні. В ті дні, коли ОСОБА_6 приходила на прийом і були скарги на стан здоровя, проводила записи в амбулаторній карточці.
У ОСОБА_7 була кусана рана великого пальця лівої кисті, виділялась кров, свіжа рана, посиніння пальця. Вона також мала високий тиск, не зважаючи на те, що - гіпотонік.
На її запитання ОСОБА_4 відповіла, що не потребує медичної допомоги.
Показаннями свідка ОСОБА_23 - фельдшера, про те, що 15.03.11 р. зранку їй повідомили, що впала вчителька. Вона зразу ж пішла в учительську, поміряла тиск в ОСОБА_21 , він був високий, шкіра на шиї - гіпермована. У ОСОБА_7 був вкусаний палець, протята шкіра, синець. З їх слів дізналась, що ОСОБА_4 душила ОСОБА_6 і вкусила ОСОБА_17 за палець.
Показаннями свідка ОСОБА_24 , про те, що 15.03.2011 р. під час першого уроку ОСОБА_7 повідомила, що в учительській крик. Його було чути в класі, через деякий час почула гуркіт. Коли вибігла на коридор, побачила, що ОСОБА_6 лежить впоперек коридору. ОСОБА_18 була біля спортзалу. У ОСОБА_19 був пошкоджений палець, вона сказала, що її вкусила ОСОБА_4 .
Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 15.03.2011 р. проводила перший урок, почула крик. Коли зайшла в кабінет учительської, на кріслі у півлежачому стані, побачила ОСОБА_6 . Через деякий час прибули медпрацівники і надавали їй допомогу. Протоколів засідання атестаційної комісії, які вона залишила в пакеті, в учительській, не виявила.
Показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що 15.03.2011 р. проводила перший урок, чула крик, шум в приміщенні школи. Учень, якого попросила подивитися, що трапилось, повідомив, що впала ОСОБА_26 . Вона викликала швидку. У ОСОБА_7 бачила кров на пальці руки, слід від укусу.
Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_24 . Окрім того свідок показала, що коли надавали допомогу ОСОБА_27 , ОСОБА_18 стояла біля спортзалу, у неї була звична зачіска, волосся не було розкуйовдане.
Показаннями свідка ОСОБА_28 про те, що із слів ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_4 чуть не задушила ОСОБА_6 , а її вкусила за палець.
Показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що 15.03.2011 р., зранку, коли заходив в приміщення школи, зустрівся із ОСОБА_7 , у неї був укусаний палець, вона говорила, що її вкусила Верес К. Також бачив, що одна половина дверей в учительській була виламана.
Показаннями свідка ОСОБА_30 - лікаря Новострілищанської лікарні про те, що 20.03.2011 р. у неї на прийомі була ОСОБА_4 скаржилась на болі голови, серця. Під час огляду на її руках бачила синці. Як пояснила ОСОБА_4 , що 15.03.2011 р., коли поверталась з школи до дому, їй стало слабо, вона сіла. Працівники електромережі, які надїхали автомашиною, допомогли їй піднятися і посадили в автомашину і, що це, мабуть, сліди від пальців рук. ОСОБА_18 тоді не говорила, що ці тілесні ушкодження їй спричинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вона скерувала ОСОБА_4 до хірурга та невропатолога.
Із висновку судово медичного експерта № 152 від 26.12.2011 р., на підставі медичних документів та даних огляду, вбачається, що у потерпілої ОСОБА_7 виявлено один рубець на лівій кисті, який є слідом загоєної рани у минулому. Рана могла утворитися внаслідок укусу зубами людини 15.03.2011 р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Згідно висновку експерта № 2-додаткова від 02.01.2014 р. на підставі медичних документів у ОСОБА_6 виявлено синці на шиї, які виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися внаслідок стиснення шиї пальцями рук та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Морфологічні особливості виявлення на шиї ОСОБА_6 синців не виключають можливість їх утворення 15.03.2011 р. при обставинах вказаних у постанові, а також не суперечать обставинам, зясованим під час судових засідань, але в категоричній формі вказати на точний час утворення виявлених синців не представляється можливим, так як опис їх поверхневий.
Наведене спростовує твердження ОСОБА_4 про те, що вона умисно не наносила тілесні ушкодження та фізичний біль ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та підтверджує відсутність умислу в останніх на умисне нанесення тілесних ушкоджень та фізичного болю ОСОБА_31 .
Аналізуючи та оцінюючи наведені вище судом докази, суд розцінює показання ОСОБА_4 такими, що направлені на її ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину.
Із висновку судово медичного експерта № 164 від 28.03.2011 р. у потерпілої ОСОБА_4 виявлені два синці обох плечей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що в скарзі -обвинуваченні правильно зроблений висновок про доказаність наявних тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_18 , що підтверджується, згаданим висновком судово- медичної експертизи. Однак, цю обставину не можна визнати достатньою для того, щоб зробити безспірний і єдиноправильний висновок про те, що ці тілесні ушкодження їй причинили умисно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У справі не зібрано достатньо переконливих доказів, які б свідчили про те, що підсудні- потерпілі умисно вчинила насильницькі дії відносно ОСОБА_18 , що завдали їй фізичного болю та причинили тілесні ушкодження.
Наявність суспільного небезпечного посягання з боку ОСОБА_32 для ОСОБА_6 була очевидною, реальною, оскільки воно вже розпочалося і ще не закінчилося ( ОСОБА_4 стискала її за шию), посягання було обєктивно суспільно небезпечним, виявилося в активних умисних діях ОСОБА_18 , яка застосувала до неї фізичне насилля.
Як встановлено в судовому засіданні, що дії ОСОБА_21 були спрямовані на те, щоб забрати у ОСОБА_4 протоколи атестаційної комісії, і зберегти їх, оскільки остання погрожувала, що їх (протоколів) не буде, а дії ОСОБА_7 були спрямовані на захист здоровя іншої людини, в даному випадку ОСОБА_6 , від протиправних посягань ОСОБА_8 .
Суд дійшов до висновку, що потерпіла- підсудна ОСОБА_8 своєю протиправною поведінкою спровокувала до вчинення неправомірних дій, із застосуванням фізичного насилля, а підсудна- потерпіла ОСОБА_6 вчиняла дії на збереження протоколів атестаційної комісії, діяла фактично у межах оборони, а підсудна ОСОБА_7 намагалася розборонити ОСОБА_11 та ОСОБА_18 - припинити протиправні діяння останньої, захищала ОСОБА_6 від суспільно-небезпечного посягання ОСОБА_8 , яка порушила право на недоторканість особи, шляхом заподіяння шкоди у вигляді легкого тілесного ушкодження та фізичного болю.
Право на захист життя і здоровя особи, що захищається та інших людей від протиправних посягань передбачене як ч. 3 ст. 27 Конституції України, та і ч. 1 ст. 36 КК України.
Суд прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_21 та ОСОБА_19 грунтується тільки на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального висновку. Безспірних доказів винуватості ОСОБА_21 та ОСОБА_19 в умисному причиненні потерпілій ОСОБА_18 легких тілесних ушкоджень та фізичного болю не встановлено.
Збирання інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.125 та ч. 1 ст. 126 КК України є вичерпаним, з чим погоджується ОСОБА_4 .
Проаналізувавши всі зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст.125 та ч. 1 ст. 126 Кримінального Кодексу України, а тому відносно них слід винести виправдувальний вирок.
Дії підсудної ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- за ч. 1 ст.125 КК України, так як умисно нанесла легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
- за ч.1 ст.126 КК України так як, вчинила умисні насильницькі дії, що полягають у штовханні потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які завдали їм фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень .
Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою пенсійного віку, працює, має постійне місце роботи- це обставини, які помякшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не знаходить і вважає, що відносно неї слід обрати покарання ближче до мінімальної межі, пердбаченої санкціями вмінених частин статтей у виді штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 10 тис грн, відповідно до ч. 3 ст. 328 КПК України (редакції 1960 р.), залишити без розгляду.
Враховуючи те, що згідно ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, за які ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності, є злочинами невеликої тяжкості і, що з дня вчинення цього злочину, і до набрання вироком законної сили минуло два роки, суд вважає, що при таких обставинах, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, підсудну від відбування призначених покарань за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України слід звільнити у звязку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК Ураїни, ст.ст. 323, 324, 327, 328 КПК (редакція 1960 року), суд
З а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України і призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн.
- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) грн.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 від призначених покарань за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України звільнити, у звязку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_6 , обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст.125 та ч. 1 ст. 126 КК України виправдати за відсутністю в її діях складу злочинів.
Минурку ОСОБА_33 , обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.125 та ч. 1 ст. 126 КК України виправдати за відсутністю в її діях складу злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10.000 гривень залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Жидачівський районний суд.
Головуюча суддя підпис
Суддя Жидачівського районного суду ОСОБА_1