.
Справа №303/1901/15-к
1-кп/303/215/15
ряд. стат. звіту - 28
ВИРОК
13 травня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Асіно, Томської області, Росії, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
27 грудня 2014 року о 00 годин 25 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись вдома за місцем проживання, здійснив дзвінок з свого мобільного телефону марки SAMSUNG ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому була вставлена сім-карта мобільного оператора МТС номер НОМЕР_2 на спеціальну лінію 102 чергової частини Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, під час якого повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку ним вибуху (замінування) в приміщенні кафе-магазину Пентагон, який розміщений за адресою: м.Мукачево, вул.І.Зріні, 135, створивши обстановку загального страху і невпевненості, що породило паніку та порушило нормальний ритм життя.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
27 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури м.Мукачево ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.259 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст.259 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67,69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Питання щодо речових доказів - суд вирішує у відповідності до п.9 ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 469 та 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду від 27 березня 2015 року укладену між старшим прокурором прокуратури м.Мукачево ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1