Справа № 755/9095/13-к
В И Р О К

іменем України

"18" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Чаус М.О.

при секретарі Яськової
В.В.

за участю прокурора
Постемської Ю.Ф.

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали кримінального провадження
№ 00002413 по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Полтава, українець, громадянин України,
з середньою освітою, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.
185 КК України, та

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець
Полтавської обл., Решетилівського рн.,
с. Жовтневе, українець, громадянин
України, з середньою освітою,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.
185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2
разом з ОСОБА_1, 09.02.2013 року близько 23
години 30 хвилин після вживання
алкогольних напоїв проходили поряд із
будинком .АДРЕСА_4, в дворі якого
помітили автомобіль «ВАЗ-2105», білого
кольору, д.н.з. НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_4 В цей час у них виник злочинний
умисел на викрадення акумуляторної
батареї фірми «ТорСаг» вартістю 350 грн.
з вказаного автомобіля. ОСОБА_2 розбив
заднє ліве пасажирське скло
автомобіля, нанісши по ньому удар
ногою. Після чого відкривши двері
отримав можливість відкрити капот
автомобіля для доступу до
акумуляторної батареї відкривши капот
автомобіля від'єднав клеми та дістав
акумулятор. Після чого взявши
акумулятор разом із ОСОБА_1 з місця
вчинення злочину зникли, а викраденим
майном розпорядились на власний.

Також 10.02.2013 року близько 00 години 30
хвилин ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1
проходячи поряд із будинком АДРЕСА_5, в
дворі якого помітили автомобіль
«ВАЗ-2104», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2,
який належить ОСОБА_3 В цей час у них
виник злочинний умисел на викрадення
акумуляторної батареї фірми «Ista»
вартістю 300 грн., з вказаного
автомобіля. Нанісши по удару в заднє
ліве пасажирське скло автомобіля в
ньому спрацювала авто сигналізація.
Після чого ОСОБА_2 відігнувши лівий
край капоту автомобіля від'єднав клеми
від акумулятора, в результаті чого
вимкнув сигналізацію, та намагався
витягнути акумулятор, однак вчинивши
всі дії, що вважав за необхідне для
доведення злочину до кінця, злочин не
було закінчено з причин, які не
залежали від його волі, так як ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 були помічені мешканцем будинку
та в подальшому затримані працівниками
міліції.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_2
та ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину
за наведених вище обставин визнали у
повному обсязі, розкаялися та та
підтвердили час, місце, обставини
скоєння злочину та суми завданих
збитків.

Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили суд
визнати недоцільним дослідження
доказів, так як вони повністю
погоджуються з обставинами скоєння
ними кримінальних правопорушень
встановлених, як на досудовому
слідстві, так і в суді.

Показання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час
досудового слідства і в судовому
засіданні послідовні і логічні, а тому
не викликають сумнівів суду у
правильності розуміння ними змісту
обставин кримінального
правопорушення, добровільності та
істинності їх позиції. За таких
обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349
КПК України, суд прийшов до висновку
про недоцільність дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи,
які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не оспорюються,
зміст даної статті ОСОБА_2 та ОСОБА_1
роз'яснено.

Наведене свідчить про повну
доведеність вини обвинувачених у
вчиненні кримінальних правопорушень
за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 185 КК України, оскільки він своїми
умисними діями вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжку), за
попередньою змовою групою осіб.

Крім того, дії ОСОБА_2 вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України, оскільки він своїми умисними
діями вчинив закінчений замах на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжку), вчинена повторно, за
попередньою змовою групою осіб, однак
свій злочинний умисел до кінця довести
не зміг з причин, що не залежали від
його волі.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 185 КК України, оскільки він своїми
умисними діями вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжку), за
попередньою змовою групою осіб.

Крім того, дії ОСОБА_1 вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України, оскільки він своїми умисними
діями вчинив закінчений замах на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжку), вчинена повторно, за
попередньою змовою групою осіб, однак
свій злочинний умисел до кінця довести
не зміг з причин, що не залежали від
його волі.

При призначенні покарання ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчинених кримінальних правопорушень,
особу винних.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений
ОСОБА_2 вину визнав повністю, розкаявся
в скоєному, що є пом»якшуючою
обставиною по справі, його
характеристики, не працює, раніше не
сдимий.

Також судом враховано, що ОСОБА_2 скоїв
злочини в алкогольного сп'янінні, що є
обтяжуючою обставиною по справі, скоїв
злочин середньої тяжкості та замах на
злочин середньої тяжкості.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений
ОСОБА_1 вину визнав повністю, розкаявся
в скоєному, що є пом»якшуючою
обставиною по справі, його
характеристики, не працює, раніше не
сдимий.

Також судом враховано, що ОСОБА_1 скоїв
злочини в алкогольного сп'янінні, що є
обтяжуючою обставиною по справі, скоїв
злочин середньої тяжкості та замах на
злочин середньої тяжкості.

При призначенні покарання
обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд
вважає, що їх виправлення можливо без
ізоляції від суспільства і міра
покарання може бути пов'язана не з
позбавленням волі, а із застосуванням
до неї ст.ст.75, 76 КК України, звільнення
від призначеного покарання з
випробуванням.

Також при призначенні покарання ОСОБА_2
та ОСОБА_1, слід застосувати ст. 70 КК
України та призначити покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим.

Цивільні позови задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И
В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185
КК України та призначити йому
покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у
вигляді 1 (одного) року шести місяців
позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2
(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити
обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
та остаточно призначити покарання у
вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування основного
покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням, з іспитовим строком на 1
(один) рік , якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нових злочинів і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
його не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця
роботи та проживання, періодично
з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185
КК України та призначити йому
покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у
вигляді 1 (одного) року шести місяців
позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2
(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити
обвинуваченому ОСОБА_1 покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
та остаточно призначити покарання у
вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування основного
покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням, з іспитовим строком на 1
(один) рік, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нових злочинів і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
його не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця
роботи та проживання, періодично
з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не обиралась.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4
задовольнити частково, стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на його
користь матеріальну шкоду в розмірі 3025
(три тисячі двадцять п'ять) гривень та
моральної шкоди в розмірі 1000 (одну
тисячу) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3
задовольнити частково, стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на його
користь матеріальну шкоду в розмірі 4000
(чотири тисячі) гривень та моральної
шкоди в розмірі 1000 (одна тисячя)
гривень.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подачі апеляції
через Дніпровський районний суд м.
Києва протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку
вручається негайно після його
проголошення. Учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні, копія судового
рішення надсилається не пізніше
наступного дня після ухвалення.

Суддя: