АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/4648/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження №11кп/790/951/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744, № 0000709 відносно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 , на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав в АДРЕСА_2 , судимий: 02.10.2008 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України, до 2-х років обмеження волі, з застосуваннямі ст.75 КК України, з випробувальним терміном на 1 рік; 02.06.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Первомайського міського суду Харківської області від 20.07.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 4 дні,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з призначенням покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

За ч. 1 ст. 185 КК України за епізодом від 23 грудня 2012 року ОСОБА_8 - виправдано за недоведеністю вини.

За ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами від 30 березня 2013 року, 26 травня 2013 року, 07 вересня 2013 року, 17 жовтня 2013 року, 01 листопада 2013 року, трьома епізодами від 15 листопада 2013 року, 16 листопада 2013 року, 13 грудня 2013 року, 23 грудня 2013 року, 05 лютого 2014 року, 16 лютого 2014 року, 17 лютого 2014 року, 06 березня 2014 року ОСОБА_8 виправдано за недоведеністю вини.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.

Термін відбуття покарання відраховано з моменту взяття під варту, з 18 березня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 15000 гривень.

Цивільні позови ПрАТ «Київстар» на загальну суму 39002 гривні 54 копійки, ТОВ «Телесвіт» на загальну суму 12876 гривень 95 копійок, КП «Харківводоканал» на загальну суму 7651 гривня 35 копійок та ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 548 гривень 43 копійки - залишено без розгляду.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тім, що 14 березня 2014 року, у вечірній час доби, точного часу в ході слідства не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні у квартирі АДРЕСА_3 , під час сварки з вітчимом, ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, взяв у праву руку кухонний ніж та наніс ним останньому один удар в область лівого плеча, чим спричинив ОСОБА_10 колото різане поранення лівого плеча з пошкодженням лівої плечової артерії, що є тяжким тілесним ушкодженням по критерію небезпечності для життя. Після скоєння протиправних дій, ОСОБА_8 з місця пригоди зник.

В результаті отриманої травми, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер на місці від гострої кровотечі, що і слугувало безпосередньою причиною смерті.

В поданній апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 , просить про скасування вироку та виправдання ОСОБА_8 . В обгрунтування доводів вказує на ненадання належних та допустимих доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопрорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. ОСОБА_8 в судовому засіданні вказував про непричетність до вчиненняя злочину та визнання вини на досудовому слідстві під тиском дій працівників міліції, які обіцяли йому їжу та хороше ставлення. Суд, в обгрунтування висновків вироку, зіслався лише на показання ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту. Інших доказів про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину: наявність слідів пальців рук на знарядді злочину або інших предметах, слідів ніг, одягу, в підтвердження присутності його в квартирі, не надано. Про непричетність до злочину ОСОБА_8 підтвердила його матір, яка пояснювала, що на період скоєння злочину сина вдома не було, ввечері 14 березня 2014 року ОСОБА_10 виходив з квартири за горілкою та не встановленно, де він був та чим займався. Апелянт вважає, що можливості для встановлення доказів винуватості ОСОБА_8 вичерпані.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримували доводи апеляційної скарги про недоведенність винуватості ОСОБА_8 , просили про закриття кримінального провадження, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в межах поданих апеляційних вимог його захисника встановлено, що суд першої інстанції, дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав, вказавши, що відношення до нанесення тілесних ушкоджень вітчиму, ОСОБА_10 , при обставинах, встановлених судом, не має, цього злочину не вчиняв.

Суд першої інстанції, перевіривши доводи обвинуваченого та його захисника про непричетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, мотивовано з ними не погодився, привівши відповідні мотиви спростування, вважаючи доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В обгрунтування висновків про доведенність вини обвинуваченого суд зіслався на покази потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні, яка підтверджувала, що син співмешканки батька, ОСОБА_8 , приходив до них, вони часто конфліктували. 15 березня 2015 року, по прибуттю до місця проживання батька, виявила його в кімнаті мертвим. В кухні на стіні, в ванній кімнаті бачила сліди крові.

Свідок ОСОБА_11 також вказував суду про часті конфлікти батька, ОСОБА_10 , з сином співмешканки, бачив батька з синцями, отриманими під час цих конфліктів.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснювала, що 14 березня 2014 року вона з ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. В період часу, з 20-00 год. до 21-00 год., ОСОБА_10 пішов за горілкою, а вона заснула. Вночі почула крик і прокинулась, побачила у ОСОБА_10 на плечі невеликий поріз, причину його появи він не пояснив, вказавши, що це чоловіча справа. Від надання медичної допомоги відмовився.

Оглядом місці подіїї від 15 березня 2014 року, квартири АДРЕСА_3 встановлено, що на стіні при вході в кухню зліва виявлені сліди бурого кольору, на столі - кухонний ніж з нашаруваннями бурого кольору, житловій кімнаті труп ОСОБА_10 , на передній поверхні лівого плечевого суглобу якого виявлена рана. Сліди бурого кольру також були виявлені в кімнаті на стіні біля дивану, в коридорі при вході в квартиру та при вході на кухню, в шафі светр з розрізом зліва в районі плеча.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 від 24.04.2014 року, а також його захисника, судово-медичного експерта, в присутності понятих, з проведенням відеозйомки на цифровий носій з копіюванням на СД-диск, підозрюваний дав добровільну згоду на проведення цієї процесуальної дії та пояснив, що 14.03.2014 року, біля 22-00 години, по приходу до місця проживання матері, яка проживає в АДРЕСА_2 , на кухні між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого кожен із них, тримаючи в правій руці ніж, стали один проти одного обличчям. При зближенні, він своєю лівою рукою відсторонив праву руку з ножем ОСОБА_10 та наніс в область його лівого плеча зпереду назад пошкодження, з вилученням клинка ножа у зворотньому напрямку./т.2 а.с.73-76/.

За висновком судово-медичної експертизи №808-ДМ/14 від 23 квітня 2014 року, у ОСОБА_10 мало місце колото - різане поранення лівого плеча з пошкодженням лівої плечової артерії, що є тяжким тілесним ушкодженням по критерію небезпечності для життя, яка утворилась від одноразової травматичної дії одностороньо-гострого, гострокінечного, з «П»-образним поперечним перетином обушка колото-ріжучого предмету. Причина смерті - гостра крововтрата в результаті колото-різаного поранення, яка могла настати в період часу, який обчислюється десятками хвилин.

Даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №53/808-Дм/14 від 14 травня 2014 року встановлено, що колото різана рана на лівому плечі потерпілого могла утворитись від одноразової травматичної дії одностороннє-гострого, гостроконечного, з «П»-образним поперечним перетином обушка, з вираженими ребрами плоского клинка колото-ріжучого знаряддя, з напрямком дії клинка ножа в напрямку ззовні всередину, зліва направо, знизу вгору, з вилученням клинка ножа в зворотньому напрямку з натиском на лезо клинка, яке могло утворитись від дії клинка ножа, наданого на експертизу.

Покази, дані підозрюваним ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, відповідають даним, отриманим в ході експертизи трупа стосовно механізму та локалізації пошкоджень./т.2 а.с.57-59/.

Крім наведенних доказів, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими під час судового провадження доказами: показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , даними висновку судово-медичної експертизи №128-МК/808-ДМ/14 від 1 квітня 2014 року, даними, що містяться у висновку судово-цитологічної експертизи №396-Ц від 24 квітня 2014 року, висновках судово-імунологічних експертиз №1009-И/14 від 27 березня 2014 року та №1011-И/14 від 4 квітня 2014 року про те, що на вилучених з місця події кухонному ножі, зіскобах із стіни та дверей кухні, светрі виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається.

Приймаючи до уваги наведені в обгрунтування висновків суду докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджені докази по справі, які в сукупності доводять обгрунтованність висновків суду про те, що ОСОБА_8 при обставинах, встановлених судом, умисно заподіяв ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, вважає обґрунтованими вказані у вироку доводи спростування позиції обвинуваченого про непричетність до вчинення цього злочину.

Підстав вважати приведені докази, в тому числі і дані слідчого експерименту, неналежними чи недопустими не вбачається. Добровільність дачі пояснень ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту не викликає сумнівів, оскільки він в присутності захисника не заявляв про дачу пояснень про вчинення тяжкого злочину під примусом. Як участник подій, він в деталях повідомив про те, де відбувались події, що це мало місце на кухні, обставини та механізм нанесення ножового поранення ОСОБА_10 . Саме на кухні були виявлені бризки від крові, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Даними висновку судово-медичної експертизи №53/808-Дм/14 від 14 травня 2014 року підтверджено, що саме таким чином, як вказував обвинувачений при проведенні слідчого експерименту, були спиричинені ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження. Покази, які давав ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту про нанесення колото різаного поранення в область лівого плеча ОСОБА_10 , з натиском на лезо клинка, відповідають отриманим в ході експертизи трупа даним стосовно механізму та локалізації пошкоджень.

На часті конфлікти між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до вказаних подій вказували суду свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Таким чином, суд обгрунтовано покази в судовому засіданні ОСОБА_8 , змінені після дачі пояснень матері, ОСОБА_12 , оцінив як спосіб захисту, а покази ОСОБА_12 в частині того, що сина в день скоєння злочину у неї не було, визнав надуманими, даними з метою сприяння сину ухилитись від відповідальності за вчинене.

Перевірені судовою колегією доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про недоведеність його вини, отримання доказів з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, застосування до нього примусу до дачі показань не встановлено, спростовуються наведеними доказами та приведеними в змісті ухвали мотивами спростування, тому не містять правових підстав для задоволення, колегією суддів відхиляються.

При таких обставинах, колегія суддів вважає доведеним, що при обставинах, встановлених судом, було вчинено інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальне правопорушення. Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України,

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення, колегією не встановлено.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України обрав йому покарання за ч.2 ст.121 КК України в виді семи років шести місяців позбавлення волі, яке в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого.

При цьому врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, його наслідки. В достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, по місцю проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, бродяжничає, ніде не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. В період часу вчинення злочину був осуднім, тобто, давав звіт своїм діям та керував ними, не був позбавлений цих можливостей з врахуванням вживання спиртного напередодні. Обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено. До обтяжуючих покарання обставин суд обгрунтовано відніс - рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання являється виваженим щодо наслідків вчиненого, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України, що не дає підстав для пом`якшення обраного судом покарання .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 березня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з дати отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_15