Провадження № 1-кп/487/372/14
Справа № 487/6613/14-к
УХВАЛА
розгляд клопотань про продовження строку та заміну запобіжного заходу

01.09.2014 року колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва в склад:і головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора - ОСОБА_5 , обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу: за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 306 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 306 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на 60 діб та ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, посилаючись на тяжкість скоєного злочину та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом, для зміни обвинуваченим обраної міри запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_14 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на те, що ОСОБА_12 перебуває на 36 тижні вагітності та має постійне зареєстроване місце проживання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про заміну запобіжного заходу з застави на домашній арешт та повернення заставодавцю ОСОБА_19 залогові кошти у розмірі 90000 грн. з посиланням на те, що нею не було порушенні жодного разу покладених обов`язків та з урахуванням того, що у ОСОБА_19 на теперішній час виникла гостра необхідність у грошових коштах у зв`язку з сімейними обставинами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про заміну запобіжного заходу з застави на домашній арешт та повернення заставодавцю ОСОБА_20 залогові кошти у розмірі 90000 грн. з посиланням на те, що нею не було порушенні жодного разу покладених обов`язків та з урахуванням того, що у ОСОБА_20 на теперішній час виникла гостра необхідність у грошових коштах у зв`язку з сімейними обставинами.

В судовому засіданні прокурор просив вирішити клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну їй запобіжного заходу на розсуд суду, заперечував проти задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_7 . І ОСОБА_6 у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Обвинувачена ОСОБА_12 підтримала клопотання захисника ОСОБА_14 , просила про його задоволення та ОСОБА_21 і її захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання під вартою, з посиланням на те, що вона вагітна та її неможливість у зв`язку з цим утримуватись під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання її під вартою, з посиланням на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина та не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання під вартою, з посиланням на те, що на теперішній час відсутні ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу та не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 .

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник погодилися з позицію прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 .

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхні захисники просили вирішити клопотання прокурора на розсуду суду і не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 .

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, колегія суддів приходить до наступного:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України.

20.03.2014 року слідчим суддею ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановленою сумою застави у розмірі 243800 грн. Ухвалою слідчого судді від від 15.05.20214 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 12.07.2014 року. Розмір встановленої ОСОБА_9 застави не внесено.

20.03.2014 року слідчим суддею ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановленою сумою застави у розмірі 243800 грн. Ухвалою слідчого судді від від 08.05.20214 року строк тримання під вартою ОСОБА_11 продовжено до 07.07.2014 року. Розмір встановленої ОСОБА_11 застави не внесено.

15.03.2014 року слідчим суддею ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановленою сумою застави у розмірі 40000 грн. Ухвалою слідчого судді від від 08.05.20214 року строк тримання під вартою ОСОБА_12 продовжено до 07.07.2014 року. Розмір встановленої ОСОБА_12 застави не внесено.

Ухвалою суду від 04.07.2014 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 01 вересня 2014 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги особи обвинувачених, вчинення ними злочинів, які віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, колегія судів вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 під вартою.

15.03.2014 року слідчим суддею ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалою слідчого судді від від 08.05.20214 року строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_10 продовжено до 07.07.2014 року.

Ухвалою суду від 04.07.2014 року обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб до 01 вересня 2014 року.

Ризики, заявлені та враховані судом при обранні та продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились та можуть мати місце при судовому розгляді справи, а тому колегія судів вважає обґрунтованим і виправданим подальше продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При розгляді клопотання захисника ОСОБА_14 про заміну ОСОБА_21 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке підтримано обвинуваченою ОСОБА_21 , суд виходить з того, що обвинувачена ОСОБА_21 має зареєстроване місце проживання, проте обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, не має постійного місця роботи чи іншого законного джерела прибутку, що не виключає існування передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризику вчинення нею іншого, в тому числі аналогічного кримінального правопорушення, оскільки вказаною протиправною діяльністю обвинувачена може займатися за місцем проживання, що виключає виконання превентивної функції запобіжного заходу. Крім того, відповідно до Закону України Про попереднє ув`язнення і Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства Юстиції України від 18.03.2013 року №460/5, в права затриманої особи входить в тому числі право за висновком лікаря отримувати від родичів аналоги медичних препаратів призначених для проходження курсу лікування, при слідчих ізоляторах існує медична частина, яка забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим, яка включає консультації лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань тощо. При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (рішення Ощурко проти України від 08.09.2011 року), Європейський суд дійшов висновку про неможливість звільнення затриманого лише за станом здоров`я, а лише у разі не забезпечення державою надання належної медичної допомоги.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність заявленого клопотання захисника ОСОБА_14 про заміну обвинуваченої ОСОБА_21 запобіжного заходу та в його задоволенні відмовляє.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_12 та її захисника, обвинуваченої ОСОБА_11 і її захисника, обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника щодо неможливості подальшого тримання ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_9 під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2014 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою та ухвалено звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з під варти у разі внесення ними застави у розмірі 90000 грн.

19.03.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були звільнені з СІЗО м. Миколаєва у зв`язку з внесенням застави.

Згідно довідки №7/1-382/14 від 19.03.2014 року Територіального управління державної судової адміністрації України в Миколаївській області залогові кошти у розмірі 90000 грн. були внесені ОСОБА_20 за ОСОБА_7 .

Згідно довідки №7/1-364/14 від 17.03.2014 року Територіального управління державної судової адміністрації України в Миколаївській області залогові кошти у розмірі 90000 грн. були внесені ОСОБА_19 за ОСОБА_6 .

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, не мають постійного місця роботи чи іншого законного джерела прибутку, ризики, заявлені та враховані судом при обранні обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави не зменшились та можуть мати місце при судовому розгляді справи, а тому колегія судів вважає обґрунтованим і виправданим подальше продовження запобіжного заходу у вигляді застави, підстав про заміну запобіжного заходу на домашній арешт не вбачається, тому в задоволенні заявленого клопотання ОСОБА_7 і ОСОБА_6 відмовляє.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити - відповідно до ч.3 ст.176 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена підозрюваним, обвинувачем, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку суду в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченого цим Кодексом.

До теперішнього часу кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 не розглянуто, посилання обвинувачених на тяжке матеріальне становище заставодавців та повернення їм розміру застави, колегія суддів вважає необґрунтованим, безпідставним та в задоволенні клопотання відмовляє.

Керуючись ст.ст. 314-316,369 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченим: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк тримання під вартою на 60 діб до 17.00 год. 30 жовтня 2014 року.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжній захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 30 жовтня 2014 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_14 про заміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу і повернення застави відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

Л ОСОБА_22