Провадження № 1-кп/742/37/14
Єдиний унікальний № 742/459/14
ВИРОК
іменем України
14 лютого 2014 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0001893 по обвинуваченню ОСОБА_6 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Іршавського району Закарпатської області, українка, громадянка України, освіта середня спеціальна, не заміжня, не працююча, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 06.06.2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст.185 ч.1КК України до громадських робіт строком 80 годин;

- 10.06.2013 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст.ст.185ч.2, 185ч.3, 186ч.2, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.01.2014 року скасоване звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі за вироком Прилуцького міськрайонним судом Чернігівської області від 10.06.2013 року за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирох) років позбавлення волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно скоїла кримінальне правопорушення проти власності ще до постановлення останнього вироку суду, за слідуючих обставин:

В січні місяці 2013 року, точної дати та часу в ході досудового рослідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного спяніння в житловому будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу таємно викрала гроші в сумі 250 гривень, що належали ОСОБА_4 , розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

Такими діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбчачене ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Як у ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину в предявленому їй обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та підтвердила фактичні обставини скоєної нею крадіжки 250 грн. належних ОСОБА_4 в одній із кімнат будинку за місцем його проживання, де перебувала в гостях у нетверезому стані під час новорічних святкувань в січні 2013 року. При цьому суду уточнила, що перед скоєнням цієї крадіжки вона побачила місце зберігання грошей, та скориставшись тимчасовою відсутністю їх власника ОСОБА_4 і його батьків, вона таємно викрала гроші та відразу-ж пішла з будинку потерпілого. В той-же вечір вона потратила викрадені кошти на придбання спиртного та продуктів харчування, а наступного дня вона зізналася ОСОБА_4 про крадіжку грошей, але до цього часу їх не повернула на вимогу потерпілого, пояснюючи це своєю неплатежестпроможністю. Вона усвідомлює свою винуватість та розкаюється у вчиненому, вибачилась перед потерпілим та просить не призначати суворої міри покарання. Також ОСОБА_6 вказує на те, що вона після цієї крадіжки вчинила і ряд інших крадіжок, за що притягнута до кримінальної відповідальності згідно вироку Прилуцького міськрайсуду від 10.06.2013 року за ст.ст.185ч.2, 185ч.3, 186ч.2, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, а Ухвалою цього-ж суду від 31.01.2014 року було скасоване таке звільнення із направленням її для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі, хоча дотепер вона перебуває на волі.

Окрім визнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_6 , її винність у скоєнні вищеназваного кримінального правопорушення (крадіжки) підтверджується іншими доказами, що досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпілийСкрипченко ОСОБА_7 судовому засіданні підтвердив факт викрадення його грошей у сумі 250 грн. зі сторони ОСОБА_6 , що мало місце у січні 2013 року в приміщенні будинку за місцем його проживання, а наступного дня вона ( ОСОБА_6 ) зізналась у цій крадіжці та обіцяла повернути кошти, чого не зробила до цього часу, а тому він і звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вищеназвану крадіжку. Він не заявляє цивільного позову враховуючи неплатежеспроможність ОСОБА_6 і на суворій мірі покарання якої він не наполягає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в січні місяці 2013 року святкували новорічні свята та в їхньому будинку перебувала також ОСОБА_6 , яка і викрала 250 грн. у ОСОБА_9 , про що їм повідомив останній наступного дня, а пізніше в їх присутності ОСОБА_6 зізналася у вчиненій нею крадіжці цієї суми грошей, але грошей так і не віддала, унаслідок чого ОСОБА_4 і вимушений був заявити в міліцію про цю крадіжку.

В судовому засіданні обвинувачена та прокурор просили суд відповідно до ч.3ст.349 КПК України обмежити дослідження фактичних обставин справи, тобто, визнати недоцільним допит іншого свідка ОСОБА_10 .

За таких обставин суд вважає доведеною і вірною кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України, тобто крадіжка чужого майна, вчинена повторно, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини які помякшують та обтяжують її покарання. Так, до обставин помякшуючих покарання ОСОБА_6 суд відносить те, що вона щиро розкаюється у скоєному, а обставиною яка обтяжує її покарання є вчинення нею злочину в стані алкогольного спяніння. При цьому, суд не враховує вказану в обвинувальному акті обтяжуючу обставину рецидив злочинів, оскільки, у даному разі має місце повторність вчинених крадіжок, що є кваліфікуючою ознакою даного кримінального правопорушення за ч.2ст.185 КК України.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує дані про її особу, яка негативно характеризується за місцем проживання, що вона хоча і являється матірю трьох дітей, але щодо двох із них позбавлена батьківських прав, не займається їх вихованням, страждає на хронічний алкоголізм та потребує лікування від такого, ніде не працює та порушує громадський порядок, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.32,37), а тому суд вважає необхідно призначити покарання ОСОБА_6 за дане кримінальне правопорушення (крадіжку) в межах санкції інкримінованої статті у вигляді арешту.

При цьому суд враховує, що даний злочин ОСОБА_6 скоїла ще до постановлення попереднього вироку Прилуцького міськрайонного суду від 10.06.2013 року за ст.ст.185ч.2, 185ч.3, 186ч.2, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, а Ухвалою цього-ж суду від 31.01.2014 року було скасоване таке звільнення та направлено її для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі, а тому за правилами ст.ст. 70ч.4, 72 КК України ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів. До набрання вироком законної сили необхідно обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ст.ст. 70ч.4, 72 КК України, шляхом повного складання призначених покарань ОСОБА_6 за сукупністю вчинених злочинів за цим вироком та вироком Прилуцького міськрайонного суду від 10 червня 2013 року призначити їй остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, засудженій ОСОБА_6 обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО №31 м.Чернігова Державного Департаменту України з питань виконання покарань, взяти її під варту із залу суду негайно та обчислювати початок строку відбуття покарання з дня проголошення вироку 14 лютого 2014 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1