Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів: за участю прокурора ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 грудня 2014 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 жовтня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 8500 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6

5000 грн. моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 23 липня 2011 року о 23 год., перебуваючи в громадському місці, біля входу в бар «ІНФОРМАЦІЯ_3», що знаходиться по АДРЕСА_1, діючи умисно з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів неповаги до суспільства та норм моралі, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_6, після чого безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, наніс йому один удар скляним бокалом в голову, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю. Після цього ОСОБА_5, продовжуючи свої злочинні дії, штовхнув незнайомого йому ОСОБА_8, в результаті чого останній розбив склопакет вхідних дверей магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться по АДРЕСА_1, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 300 грн. В подальшому ОСОБА_5, продовжуючи свої хуліганські дії, наніс рукою незнайомому йому ОСОБА_7, який намагався надати допомогу ОСОБА_6, один удар рукою в голову, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені по справі судові рішення, а саму справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Вказує на допущене істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, неповноту досудового та судового слідства і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що злочину він не вчиняв, а його засуджено безпідставно.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який зазначав про необґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_5, обґрунтовуючи касаційні вимоги, посилається у тому числі й на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, визначення яких дано у статтях 368, 369 КПК України 1960 року, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

При перевірці матеріалів справи касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та кваліфікацію його дій за цією нормою кримінального закону судами зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, у тому числі з точки зору їх достатності та допустимості для вирішення питань, визначених ст. 324 КПК України 1960 року, про що у судових рішеннях наведені докладні мотиви.

Зокрема, судом було взято до уваги показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснення свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, протоколи, складені під час проведення слідчих дій та висновки судово-медичних експертиз.

За встановлених судом фактичних обставин справи, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого та наявну по справі обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння, і призначив йому покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дала відповіді на всі доводи апеляційної скарги, які по суті є аналогічними з доводами, викладеними в касаційній скарзі, а ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України 1960 року та пунктами 11,15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

С у д д і:

підпис підпис підпис

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1