В И Р О К
справа № 710/2054/13-к

провадження № 1-кп/710/96/2013

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16.12.2013 р. Шполянський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Красюк Г.П.

за участю: прокурора
Новікова Ю.А.

Трегубова Є.І.

захисника
ОСОБА_2

секретаря
Бараненко А.В.

потерпілого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Шпола
Черкаської області кримінальне
провадження №0000246 про
обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки р-п.Молодіжний, Жовтневого
району, Тургайської області,
республіка Казахстан, українки,
громадянки України, з
середньо-спеціальною освітою, не
одруженої, жительки АДРЕСА_1
Черкаської області, не працюючої,
маючої на утриманні двох неповнолітніх
дітей, не судимої, -

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191
КК України,-

- в с т а н о в и в:-

обвинувачена ОСОБА_4 в період часу з
06.12.2012р. по 10.04.2013р., перебуваючи на
посаді продавця магазину ПП «ОСОБА_3»
в АДРЕСА_1 Черкаської області, будучи
матеріально-відповідальною особою,
діючи умисно з корисливою метою та в
інтересах третіх осіб, маючи вільний
доступ, привласнила і розтратила
ввірені їй товарно-матеріальні
цінності, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4
харчування і товари промислової групи,
жителям с.Васильків, Шполянського
району, всього на загальну суму 40000
грн.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у
пред»явленому їй обвинуваченні
визнала частвово і показала, що дійсно
з 06.12.2012р. по 10.04.2013р. вона працювала
продавцем в ПП «ОСОБА_3» і продавала
товари продуктової і промислової груп.
Під час роботи вона часто відпускала
товари в борг знайомим, родичам і
людям, які приходили в магазин і
просили її про це, обіцявши віддати
борги, про що вона робила запис в
борговий зошит. Це робила тому, що
входила в положення людей і хотіла їм
допомогти, тому і видала з магазину
товару: ОСОБА_5 на 9000 грн., ОСОБА_6 на 2000
грн., ОСОБА_7 на 1500 грн., ОСОБА_8 на 1500 грн.
та іншим.

Також сама брала товари в борг і давала
синові ОСОБА_9 в борг. Був випадок, що
вона була на робочому місці в стані
алкогольного сп»яніння і це бачив
власник магазину -ОСОБА_3, який понудив
її написати боргову розписку на 40000грн.
Збитки нанесені потерпілому ОСОБА_3
визнає в сумі 28000грн., мотивуючи тим,
що частина людей, які брали в неї в
магазині товар в борг, вже повернули
борг власнику магазину ОСОБА_3

Крім часткового визнання своєї
винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 її
винуватість підтверджується
показаннями свідків:

- ОСОБА_10 про те, що були випадки, що вона
брала в магазині ПП «ОСОБА_3» у
продавця ОСОБА_4 товари в борг десь на
2200 грн.;

- ОСОБА_11 про те, що він взяв в магазині
ПП «ОСОБА_3» у продавця ОСОБА_4 товари в
борг десь на 1500 грн.;

- ОСОБА_12 про те, що він взяв в магазині
ПП «ОСОБА_3» у продавця ОСОБА_4 товари в
борг десь на 1500 грн.;

- ОСОБА_13 про те, що він неодноразово
брав в магазині у продавця ОСОБА_4
товари в борг, але на яку суму не
пам»ятає;

- ОСОБА_14 про те, що його мати працювала
в магазині ПП «ОСОБА_3» продавцем і
відпускала людям товари в борг, також
сама брала додому ІНФОРМАЦІЯ_4 в борг і
йому видала товару з магазину десь на
3000 грн.

- ОСОБА_15 про те, що після ОСОБА_4 в
магазині ПП «ОСОБА_3» працювала
продавцем вона і також давала людям
товари в борг;

- ОСОБА_16 про те, що коли ОСОБА_4
приймала магазин ПП «ОСОБА_3», то
нестачі ну було, а за період її роботи
ревізією від 10.04.2013р. була виявлена
нестача в сумі 83358 грн.

- показаннями потерпілого ОСОБА_3 про
те, що обвинувачена ОСОБА_4 з грудня
2012р. по травень 2013р. працювала в його
магазині в с.Васильків, Шполянського
району продавцем і згідно договору
була матеріально - відповідальною
особою. Коли приймала магазин від
продавця ОСОБА_17, то нестачі не було,
але ОСОБА_4 видавала товари з магазину
без оплати і ревізія виявила нестачу
в сумі 83358 грн. Були випадки, що
продавець ОСОБА_4 на робочому місці
була в нетверезому стані. На його
вимогу ОСОБА_4, в присутності її сина,
написала боргову розписку на 40000 грн.

- витягом з ЄРДР від 12.04.2013р.про
надходження заяви ОСОБА_3 про розтрату
ОСОБА_4 його майна (том 1 а.с.1);

- даними протоколу про прийняття заяви
про вчинене кримінальне
правопорушення ( а.с.2);

- типовим договором про повну
індивідуальну відповідальність
продавчині ОСОБА_4 від 10.12.2012р. ( а. с. 3-4);

- копією розписки ОСОБА_4 від 02.03.2013р.
про борг в сумі 40656 грн. (а.с.9);

- даними цивільного позову потерпілого
ОСОБА_3 на суму 83358 грн. (а.с.19);

- даними актів ревізій від 10.04.2013р.,
згідно яких по магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4»
в с.Васильків, Шполянського району:
виявлена недостача товару на суму 76774,98
грн. та по відділенню
«Промтовари-хостовари» виявлена
недостача в сумі 6553,17 грн. (а.с. 20-58).

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 в
інкримінованому їй кримінальному
правопорушенні доказана і дії
обвинуваченої суд кваліфікує по ч.1
ст.191 КК України, як привласнення,
розтрата чужого майна, яке було ввірене
особі і перебувало в її віданні.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
обвинуваченої, яка по місцю проживання
характеризується позитивно, що вона
вперше притягується до кримінальної
відповідальності і має четверо дітей,
двоє з яких неповнолітні.

З урахуванням викладеного, суд вважає
необхідним призначити обвинуваченій
ОСОБА_4 покарання по ч.1 ст.191 КК
України у виді позбавлення волі, але
без реального відбування покарання і
вважає можливим звільнити її від
відбування покарання з випробуванням
та іспитовим строком згідно ст.75 КК
України з застосуванням додаткового
покарання - позбавленням права
обіймати посади з матеріальною
відповідальністю.

Потерпілий ОСОБА_3 свої позовні вимоги
змінив і просив стягнути з ОСОБА_4
матеріальні збитки в сумі 40000 грн.,
посилаючись на те що в судовому
засіданні знайшов підтвердження факт
привласнення і розтрати ОСОБА_4
належного йому майна на загальну суму
40000 грн. Від стягнення моральної шкоди
потерпілий ОСОБА_3 відмовився.

Невизнання обвинуваченою ОСОБА_4
цивільного позову в сумі 40000 грн.
спростовується її особистими
показаннями, даними в ході судових
засідань, про те, що вона відпускала
з магазину ПП «ОСОБА_3» жителям
с.Васильків, Шполянського району різні
товари без оплати, тобто в борг, а
також брала сама товар без оплати і
видавала товар в борг своїм родичам і
знайомим на великі суми. Суд вважає,
що обвинувачена ОСОБА_4 привласнила і
розтратила чужого майна, тобто майна
ОСОБА_3 на загальну суму 40000 грн. і тому
позов потерпілого підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,
суд -

- з а с у д и в: -

визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні
кримінального правопорушенння,
передбаченого ч.1 ст.191 КК України і
призначити покарання - 2 роки
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади з матеріальною
відповідальністю на строк 1 рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити
засуджену від відбування основного
покарання з випробуванням та іспитовим
строком - 1 рік.

Згідно ст. 76 п. 3 КК України зобов'язати
засуджену повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
40000 грн. в рахунок відшкодування
цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Черкаської області,
через Шполянський районний суд,
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку вручити засудженій та
прокурору.

Суддя