Справа №10-202/07 Головуючий
у І інстанції Сівчук А.Є.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 21
вересня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської

області у складі: головуючого - судді Опейди В.О.,

суддів - Матвієнко
Н.В., Лозовського А.О.,

з участю
прокурора - Артиш
Н.В.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1

захисника- ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 11 вересня 2007
року, якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, відмовлено у задоволенні подання про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід
підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 11 вересня 2007 року за поданням слідчого
Луцького MB УМВС України у Волинській області відмовлено в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід
підписку про невиїзд відносно ОСОБА_1
який обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України.

У
поданій апеляції прокурор ставить питання про скасування постанови суду та
направлення подання на новий судовий розгляд,
посилаючись на неврахування судом при прийнятті рішення тяжкості й
підвищеної суспільної небезпечності злочину,
у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, та даних,
які дають підстави вважати, що
обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1 та його
захисника, які заперечили доводи
апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляцію слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», " взяття під варту обирається лише за наявності підстав
вважати, що інші запобіжні заходи можуть
не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави
вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи
продовжувати злочинну діяльність.

Судом
першої інстанції встановлено, що
відсутні факти чи обставини, які б
давали достатні підстави вважати, що
ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у
справі, продовжувати злочинну
діяльність. Тяжкість злочину, у вчиненні
якого обвинувачується особа, не є
безумовною підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту.

Крім
того, ОСОБА_1 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, має
постійне місце проживання, за яким
характеризується позитивно, частково
відшкодував завдані злочином збитки,
зобов'язується з'являтися на виклики слідства й суду, виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки.

Вказані
обставини прокурором не спростовані.

2

Отже, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні подання
про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Керуючись ст. сг. 362,
382 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора міста Луцька
залишити без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
від 11 вересня
2007 року щодо
ОСОБА_1 - без зміни.