справі - ДАЦКІВ В.В. №
УХВАЛА

Іменем України

31
серпня 2007 року м. Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі:

головуючого
генерал-майора юстиції КУЗЬМІНА А.С.,

суддів
полковника юстиції ЄЛФІМОВА О.В. та підполковника юстиції ПОЛОСЕНКА B.C.,

при
секретарі ОЛІЙНИК К.О.,

за
участю старшого прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону
України підполковника юстиції КОНЕЦУЛА Р.В.,

громадянина
ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на
постанову судді військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від 17
серпня 2007 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні
2007 року ОСОБА_1. звернувся до
військового місцевого суду Ужгородського гарнізону зі скаргою на постанови
помічника військового прокурора Ужгородського гарнізону лейтенанта юстиції
ОСОБА_2. від 30 травня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи за
фактами викрадання радіодеталей до радіолокаційних станцій 19ж6 та 35 Д6 у
військовій частині А 1662 на загальну суму 258762, 10 грн. за ознаками
злочинів, передбачених ст. ст. 185 і 410 КК
України, в задоволені якої постановою
суду від 17 серпня 2007 року відмовлено.

Не
погоджуючись рішенням суду,
ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій просить постанову скасувати та
порушити кримінальну справу за фактом викрадення радіодеталей до
радіолокаційних станцій 19ж6 та 35 Д6.

В
обґрунтування скарги апелянт посилається на те,
що судом не повно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи; невірно
застосовані норми матеріального і процесуального права; судом не було взято до
уваги достовірно доведені факти,
встановлені під час досудового та судового слідства та вироком суду від
19 червня 2006 року під головуванням судді ДАЦКІВА В.В.

Крім
того, апелянт вважає, що судом не було
встановлено та доведено факт нестачі радіодеталей та винних осіб у їх
викраденні, а

2

також те, що внаслідок крадіжки радіодеталей державі
було завдано значних збитків.

З
урахуванням цих обставин, ОСОБА_1
вважає, що йому необґрунтовано
відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом викрадення радіодеталей.

Заслухавши
доповідача, виступ ОСОБА_1 в підтримку
апеляції та прокурора, який вважав
необхідним постанову суду залишити без змін і апеляцію - без задоволення, а також розглянувши представлені матеріали і
обговоривши доводи апеляції, суд регіону
дійшов висновку, що постанова суду
повинна бути залишена без змін, виходячи
з наступного.

Так, подана апеляція не містить переконливих
підстав, з якими закон пов'язує
можливість скасування постанови суду,
яка була винесена в порядку,
передбаченому ст. 236-2 КПК
України.

При
цьому, одне з рішень, що передбачені вказаною статтею, суд приймає на підставі вивчених матеріалів
та пояснень особи, яка подала
скаргу, в залежності від того, чи були при відмові у порушенні справи
відповідними посадовими особами прокуратури,
дізнання виконані вимоги ст. 99
КПК України. Будь-які дані про порушення вимог
ст. 99 названого Кодексу в представлених матеріалах відсутні, не наведені вони і в апеляції.

Згідно
вироку військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від 19 червня 2007
року, який набрав законної сили, ОСОБА_1.
визнано винним в недбалому ставленні до служби, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді
нестачі радіодеталей до радіолокаційних станцій на суму 258762.10 грн., тобто у скоєні злочину, передбаченого
ст. 425 ч. 2 КК України, на
підставі якої йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на
чотири роки з іспитовим строком в два роки.

Як видно
із цього ж вироку, що ОСОБА_1. свою вину в інкримінованому злочині визнав
повністю.

Як
вбачається із поставнов помічника військового прокурора Ужгородського гарнізону
від 30 травня 2006 року, що в порушенні
кримінальної справи за фактом викрадення радіодеталей до радіолокаційних
станцій 19Ж6 та 35Д6 за ознаками злочинів,
передбачених ст. ст. 185 ч. 1 та 410 ч. 1 КК України відмолено
на підставі ст. 6 п. 1 КПК України, а також відмовлено в порушенні кримінальної
справи за ознаками злочинів,
передбачених ст. ст. 185 ч. 4 та 410 ч. 2 КК України відносно
ОСОБА_3. В. та ОСОБА_4. на підставі ст 6 п. 2 КПК України.

3

Висновки
суду першої інстанції про те, що дані постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи винесені обґрунтовано,
з додержанням вимог ст. 99 КПК
України, ґрунтуються на наявних в
матеріалах справи доказах.

Виходячи
з наведеного, посилання апелянта на те,
що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам
справи, є безпідставними.

За таких
обставин, апеляційний суд не вбачає
законних підстав для задоволення апеляції і скасування постанови військового
місцевого суду Ужгородського гарнізону від 17 серпня 2007 року, оскільки при розгляді скарги на постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи та винесенні зазначеної постанови суду
не було допущено порушень вимог закону.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366 і 377 КПК України, військовий апеляційний
суд Центрального регіону,

ухвалив:

Постанову
військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від 17 серпня 2007 року про
залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 на постанови помічника військового
прокурора Ужгородського гарнізону від 30 травня 2006 року про відмову в
порушенні кримінальної справи по фактах викрадення радіодеталей до
радіолокаційних станцій 19Ж6 та 35Д6 у військовій частині А 1662 на загальну
суму 258762.10 грн. за ознаками злочинів,
передбачених ст. ст. 185 і 410 КК України - залишити без змін,
а апеляційну скаргу ОСОБА_1. - без задоволення.