Справа № 466/5592/13-к
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 11-кп/783/293/13
Доповідач: Партика І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області
у складі:

Головуючої-судді
Партики І.В.,

суддів:
Гаврилова В.М., Головатого В.Я.,

при секретарі
Сеньків А.Р.,

за участю: прокурора Пудляк
Л.В.,

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Львові
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою прокурора
прокуратури Шевченківського району м.
Львова Фуклєва М.М. на вирок
Шевченківського районного суду м.
Львова від 22 жовтня 2013р. відносно
ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Львова, українця,
громадянина України, неодруженого,
непрацюючого, з середньою освітою,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше неодноразово судимого, останні
рази: вироком Шевченківського
районного суду м. Львова від 24.02.2012р. за
ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки; вироком Шевченківського
районного суду м. Львова від 10.07.2013р. за
ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 70, ст.
71, ч.3 ст. 72 КК України до штрафу у
розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян та 2 роки позбавлення
волі

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України
до штрафу у розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання повністю
приєднано невідбуте покарання,
призначене вироком Шевченківського
районного суду м. Львова від 10.07.2013р. у
виді штрафу у розмірі 70
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та 2 роки позбавлення волі, і
остаточне покарання ОСОБА_2 за
сукупністю вироків визначено у виді 2
роки позбавлення волі та штрафу у
розмірі 140 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України
постановлено призначене покарання у
виді позбавлення волі та штрафу
виконувати самостійно.

Обвинуваченому ОСОБА_2 обрано
запобіжний захід у виді тримання під
вартою та взято його під варту із зали
суду.

Строк відбування покарання
постановлено рахувати з 22 жовтня 2013р.

За вироком суду ОСОБА_2 01.07.2013р.
близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в
приміщенні квартири АДРЕСА_1,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті особливих
неприязних відносин під час словесного
конфлікту, який виник з його
співмешканкою - ОСОБА_4, використовуючи
свою фізичну перевагу з метою умисного
спричинення тілесних ушкоджень, наніс
останній удар долонею правої руки в
потиличну ділянку голови. Після цього,
продовжуючи конфлікт, розбив скло на
дверях, які вели до кухні, уламками
якого було нанесено тілесні ушкодження
в ділянку обличчя, тулуба, рук та ніг
потерпілої ОСОБА_4 В результаті цих дій
потерпілій ОСОБА_4 заподіяно синці на
обличчі, на руках, на ногах, поверхневу
рану на спині зліва, садна на обличчі,
на руках, на лівій нозі, які утворились
від дії тупих та гострих предметів.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 1104 від 03.07.2013р. заподіяні
потерпілій ОСОБА_4 вищенаведені
ушкодження відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду
прокурор подав апеляційну скаргу, у
якій, не оспорюючи вірність
кваліфікації дій засудженого, просить
вирок скасувати та постановити новий
вирок, яким призначити ОСОБА_2 за ч. 1 ст.
125 КК України покарання у виді 200 год.
громадських робіт та на підставі ч.4 ст.
70, ст. 72 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом повного складання
покарань, до покарання за цим вироком
повністю приєднати покарання за
вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 10.07.2013р. і остаточно
визначити ОСОБА_2 покарання у виді 2
років 25 днів позбавлення волі та штрафу
у розмірі 70 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Покарання
у виді позбавлення волі та штрафу
виконувати самостійно.

В обґрунтування покликається на
незаконність вироку у зв'язку із
неправильним застосуванням закону
України про кримінальну
відповідальність та невідповідністю
призначеного покарання ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та особі обвинуваченого.

Зазначає, що обвинувачений за
даним вироком вчинив кримінальне
правопорушення 01.07.2013р., тобто до
постановлення попереднього вироку
Шевченківського районного суду м.
Львова від 10.07.2013р., а тому ОСОБА_2
остаточне покарання повинно було
призначене із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК
України, шляхом складання покарань за
сукупністю злочинів із зарахуванням
відбутого частково покарання за
попереднім вироком, за правилами,
передбаченими ст. 72 КК України.

Окрім цього, вважає, що суд обрав
ОСОБА_2 надто м'яке покарання, оскільки
у повній мірі не врахував характер та
ступінь суспільної небезпеки
вчиненого ним злочину, а також особу
обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора у підтримку поданої
апеляційної скарги, обвинуваченого
ОСОБА_2, який заперечив апеляційну
скаргу прокурора, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_2 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125
КК України, при вказаних у вироку
обставинах повністю доведена,
стверджується матеріалами
кримінального провадження і в
апеляційній скарзі не оспорюється.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2
покарання за ч. 1 ст. 125 КК України суд 1
інстанції належним чином врахував
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, особу обвинуваченого, який
раніше неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності, на
обліку у психіатра та нарколога не
перебуває, позитивно характеризується
за місцем проживання, обставину, що
пом'якшує покарання - щире каяття, а
також обставини, що обтяжують
покарання - вчинення злочину повторно
та рецидив злочину, вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння, а тому
обрав обвинуваченому ОСОБА_2 за ч. 1 ст.
125 КК України покарання необхідне та
достатнє для його виправлення та
попередження нових злочинів.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог
ст. 65 КК України, а тому доводи
апеляційної скарги прокурора про
необхідність призначення ОСОБА_2 за ч. 1
ст. 125 КК України більш суворого
покарання на думку колегії суддів, є
безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів встановила,
що при призначенні обвинуваченому
ОСОБА_2 остаточного покарання суд
помилково застосував положення ст. 71 КК
України.

Так, як вбачається з матеріалів
кримінального провадження
обвинувачений ОСОБА_2 за даним вироком
вчинив кримінальне правопорушення
01.07.2013р., тобто до постановлення
попереднього вироку Шевченківського
районного суду м. Львова від 10.07.2013р., а
тому ОСОБА_2 остаточне покарання слід
призначити із застосуванням положень
ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом повного складання
покарань, призначених за вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 10.07.2013р. та за вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 22.10.2013р.

За наведених обставин, колегія
суддів вважає, що вирок суду 1 інстанції
слід змінити в частині призначення
обвинуваченому ОСОБА_2 остаточного
покарання за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Шевченківського району м.
Львова Фуклєва М.М. задоволити
частково.

Вирок Шевченківського районного суду
м. Львова від 22 жовтня 2013р. відносно
ОСОБА_2 змінити.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.1 ст. 125
КК України до штрафу у розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до
даного покарання зарахувати покарання
призначене вироком Шевченківського
районного суду м. Львова від 10.07.2013р. і
вважати ОСОБА_2 засудженим за
сукупністю злочинів до остаточного
покарання у виді двох років
позбавлення волі та штрафу у розмірі 120
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України
покарання у вигляді штрафу та
позбавлення волі виконувати
самостійно.

У решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення, а засудженим, який
утримується під вартою, - в той самий
строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ

Партика І.В.
Гаврилов В.М.
Головатий В.Я.