В И Р О К
Іменем України
08 липня 2015 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 8 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що в період часу з травня 2014 року по 5 серпня 2014 року ОСОБА_7 за місцем свого проживання у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно організував пункт прийому брухту чорного металу, без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законом, і в період часу з початку травня 2014 року по 05 серпня 2014 року, здійснюючи операції з брухтом чорних металів, приймав від громадян металобрухт за готівковий розрахунок за наступною ціною: 1,30 грн. за 1 кг металу, а потім за ціною 1 грн. за 1 кг металу.

04.08.2014 року за місцем свого проживання ОСОБА_7 , у дворі будинку АДРЕСА_2 прийняв принесені ОСОБА_8 29 кг брухту чорного металу, заплативши йому 29 грн. 00 коп., тобто за ціною 1 кг брухту чорного металу 1 грн.

05.08.2014 року за місцем свого проживання ОСОБА_7 , у дворі будинку АДРЕСА_2 прийняв принесені ОСОБА_9 37 кг брухту чорного металу, заплативши йому 37 грн. 00 коп., тобто за ціною 1 кг брухту чорного металу 1 грн.

В подальшому ОСОБА_7 перепродав прийнятий брухт чорного металу, який він зберігав за місцем свого проживання, до фірми «Укрросспром», яка займається заготівкою та переробкою брухту чорних металів та знаходиться у м. Краматорську Донецької області, таким чином ОСОБА_7 організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

22.08.2014 року в період часу з 10.15 год. по 11.20 год. на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, Слов`янський район, смт. Черкаське, вул. Свободи 67, був проведений обшук, в ході якого було вилучено 780 кг брухту чорного металу, який ОСОБА_7 прийняв від громадян в період часу з початку травня 2014 року по 05 серпня 2014 року і зберігав за місцем проживання з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, тобто у здійсненні операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Як на докази провини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сторона обвинувачення посилається на показання свідків та протоколи процесуальних дій.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, приходить до переконання, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення не підтверджене в судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватим себе інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив суду, що в той період, коли були бойові дії - не платили грошові кошти, у зв`язку з чим він копав металобрухт для того, щоб його здати та отримати грошові кошти. Окрім того, він відвозив людей, які зверталися до нього за допомогою, він допомагав їм вивезти власний металобрухт до Краматорську. Люди, які до нього зверталися, платили йому тільки за бензин. Також, металобрухт йому був потрібний для будівництва свого домоволодіння. З цією метою він купував металобрухт по пунктам прийому металобрухту. Металобрухт він купує і в теперішній час на ринку, на залізничному вокзалі, оскільки він йому необхідний для будівництва. До нього приїжджали робітники міліції та вилучили металобрухт, який був у нього у дворі.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого щодо того, що він не вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, суд визнає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 надала показання та зазначила, що вона проживає через кілька будинків від ОСОБА_7 , їй відомо, що ОСОБА_7 приймав метал в травні 2014 року. Про це знали всі. Вона особисто здавала метал дружині ОСОБА_7 та його сину. Обвинуваченому ОСОБА_7 вона метал не здавала. Прийом металу здійснювався у дворі будинку АДРЕСА_2 . Вона здавала метал, який лежав у її дворі та був непотрібний. Отримала вона за нього перший раз близько 11 грн., другий близько 9,00 грн. Коли вона здавала свій метал, на території домоволодіння вона бачила ще металобрухт. Він був іржавий та непотрібний для домашнього використання. Чи вивозив ОСОБА_11 метал вона не бачила. З якою метою ОСОБА_11 приймав метал, їй невідомо. Ціна на метал була один раз 1 грн. 20 коп., другий 1 грн. 30 коп. На воротах гаражу ОСОБА_11 було написано про вартість металу. Надпис з вулиці не видно, видно тільки з двору. Коли вона здавала метал, обвинуваченого ОСОБА_11 на подвір`ї домоволодіння не бачила. Ваги були маленькі напольні. Ганівка це народне найменування села. Офіційне найменування Знаменівка. Шиловка, Черкаське та Знаменівка вважається як одне село.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_10 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що свідок ОСОБА_10 повідомила про те, що особисто в неї обвинувачений металобрухт не приймав. Тому суд не може прийняти показання свідка ОСОБА_10 , як доказ, який би свідчив про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Окрім того, самим обвинуваченим не спростовувався той факт, що йому необхідний був металобрухт для будівництва свого домоволодіння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 надав показання та зазначив, що він здавав обвинуваченому ОСОБА_11 металобрухт, а саме болти, гайки, за ціною 1 грн. 50 коп. Ціну встановлював обвинувачений. Про те, що приймається метал, було написано на калитці. Він особисто здавав метал приблизно чотири рази. Приймав в нього метал не завжди ОСОБА_7 , іноді метал приймала його дружина. Ваги були електронні, сірого кольору, ще були інші ваги маленькі, чорного кольору.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_12 суд вважає за необхідне зазначити, що його показання не узгоджуються з висунутим ОСОБА_7 обвинуваченням, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він приймав металобрухт за ціною 1,30 грн. за 1 кг металу, а потім за ціною 1 грн. за 1 кг металу. Тому, суд не приймає даний доказ до уваги, вважає, що він не підтверджує наявність провини ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах висунутого обвинувачення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 підтвердила особу свідка ОСОБА_12 , зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомила, що її син ОСОБА_12 навчався у школі-інтернаті для дітей з вадами розумового і фізичного розвитку, оскільки не міг читати та писати. Писати він і зараз не вміє.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 надала показання та зазначила, що вона проживає поряд з обвинуваченим, часто до нього зверталася за допомогою та він завжди їй допомагав безкоштовно. Вона ніколи не бачила, щоб ОСОБА_7 приймав метал, але чула від сусідів, що ОСОБА_11 може допомогти одвезти метал. На подвір`ї ОСОБА_11 металу, таблички вона не бачила.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_14 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Натомість, показання свідка ОСОБА_14 підтверджують ствердження обвинуваченого про те, що він відвозив людей, які зверталися до нього за допомогою та він допомагав їм вивезти власний металобрухт до Краматорську.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 надав показання та зазначив, що він допомагав ОСОБА_7 по будівництву, табличку про вартість металу він не бачив, щоб ОСОБА_11 приймав металобрухт не бачив. Також, він не бачив, щоб люди приносили та здавали металобрухт. Він був присутній при обшуку домоволодіння ОСОБА_7 АДРЕСА_2 . В його присутності робітники міліції вилучили металобрухт, який не звішували та не опечатували, а погрузили в автомобіль та поїхали. Електронний блок вилучений не був, він потім його бачив у ОСОБА_11 на подвір`ї. Приблизно через місяць слідчий просив його підписати які-то документи, але він відмовився. Звідки взявся металобрухт у ОСОБА_11 йому невідомо. Також, він не бачив, що ОСОБА_11 вивозив метал, до ОСОБА_11 за металом ніхто не приїжджав. Метал, який вилучили у ОСОБА_11 можливо було використовувати у будівництві.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_16 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Натомість, показання свідка ОСОБА_16 спростовують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення та підтверджують ствердження обвинуваченого про те, що метал йому був потрібен для будівництва.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 надала показання та зазначила, що вона особисто просила ОСОБА_11 відвезти її метал в Краматорськ, приблизно 100 кг., після чого ОСОБА_11 їй віддав приблизно 200 грн., а вона йому заплатила за бензин. Сама вона метал ОСОБА_11 не здавала, на території двору металобрухту, ваги не бачила.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_17 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Натомість, показання свідка ОСОБА_17 підтверджують ствердження обвинуваченого про те, що він відвозив людей, які зверталися до нього за допомогою, допомагав їм вивезти власний металобрухт до Краматорську, а люди, які до нього зверталися, платили йому тільки за бензин.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 надав показання та зазначив, що він проживає навпроти обвинуваченого, бачив, як хтось два рази влітку 2014 року, в період бойових дій, завозив ОСОБА_7 метал. Метал привозила одна й та сам особа. Надпису про прийом металу на воротах він не бачив. Про те, що ОСОБА_7 приймав метал йому невідомо. Щоб ОСОБА_11 вивозив метал з двору не бачив.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_18 суд вважає за необхідне зазначити, що його показання не підтверджують висунуте обвинувачення, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він за місцем свого мешкання діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно організував пункт прийому брухту чорного металу, хоча його й не спростовують.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 надав показання та зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_11 він раніше не був знайомий, бачив його один раз у с. Черкаське. В с. Черкаське проживає його мати та він бачив ОСОБА_11 один раз, коли той стояв біля сусіда його матері. Влітку 2014 року він проживав у місті, метал ОСОБА_11 не здавав. Підписував документи, які йому давав слідчий.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_9 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що показання свідка ОСОБА_9 повністю спростовують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 05.08.2014 року за місцем свого проживання, у дворі будинку АДРЕСА_2 прийняв принесені ОСОБА_9 37 кг. брухту чорного металу, заплативши йому 37,00 грн., тобто за ціною 1 кг брухту чорного металу 1 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надав показання та зазначив, що він знайомий з ОСОБА_7 , оскільки здавав йому проволоку та відра у с. Ганівка. ОСОБА_11 , разом із жінкою їздили по селам та збирали металобрухт. Він особисто отримав за металобрухт 31 грн. Металобрухт він привіз на велосипеді, його приймала та звішувала жінка. Він упізнавав ваги, які були йому пред`явлені робітниками міліції, оскільки вони були більші від інших трьох. Електронного блоку він при упізнанні не бачив.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_8 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Однак, показання свідка ОСОБА_8 не узгоджуються з висунутим ОСОБА_7 обвинуваченням, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 04.08.2014 року за місцем свого проживання, у дворі будинку АДРЕСА_2 прийняв принесені ОСОБА_8 29 кг. брухту чорного металу, заплативши йому 29,00 грн., тобто за ціною 1 кг брухту чорного металу 1 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 надав показання та зазначив, що він був присутній при обшуку та виїмці металу у ОСОБА_11 , так як перебував у нього в той день в гостях. До ОСОБА_11 приїхали робітники міліції та повідомили про те, що буде проводитися вилучення металу. Він особисто допомагав погрузити в автомобіль «Газель» металеві труби, уголки, швелера, а також мішки з металом. Який саме метал був в мішках він не бачив. Також, з гаражу винесли ваги в мішку, які він також поставив в машину. Ворота гаражу були закриті, надпису він не бачив. Бачив надпис на вхідних воротах про те, що метал не приймається. Звідки взявся метал у дворі будинку ОСОБА_11 йому невідомо. До цієї події він був у ОСОБА_11 за чотири місяці та металу у дворі не бачив. При погрузці в автомобіль метал не звішували, не опечатували, електронного блоку від вагів він не бачив. Також, він бачив, що робітники міліції фотографували метал, що вилучався, але фотографування вагів не бачив.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_19 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Однак, суд вважає, що його показання не підтверджують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, як і не спростовують його, оскільки безпосередньо обвинуваченим не спростовується той факт, що в нього на дворі був металобрухт, який був вилучений робітниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 надав показання та зазначив, що він співвласником фірми «Укрроспром», яка займається прийомом металобрухту. Металобрухт здають багато осіб, однак обвинувачений йому не знайомий, чи здавав ОСОБА_11 металобрухт йому не відомо. Як особу, яка здавала йому металобрухт, ОСОБА_7 він упізнати не може. Особливо багато людей здавало металобрухт під час бойових дій, за день приблизно 200 чоловік. Ніяких облікових записів в той період не велося. Приблизно рік тому, до нього приїжджали робітники міліції та повідомляли, що якась особа повідомила про те, що незаконно приймала металобрухт та здавала йому. У зв`язку зі своєю діяльністю він часто стикається з такими питаннями, тому міг підписати документи, які йому надали робітники міліції. Однак, підпис у протоколі допиту не його.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_20 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Суд вважає за необхідне зазначити, що показання свідка ОСОБА_20 спростовують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він перепродавав брухт чорного металу, до фірми «Укрросспром» у м. Краматорську.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надав показання та зазначив, що він здавав обвинуваченому ОСОБА_7 металобрухт в період бойових дій за ціною 1 грн. 50 коп. в с. Ганівка, вулиці він не пам`ятає. В будинку, де він здавав метал проживає ОСОБА_11 з сім`єю. Металобрухт він здавав двічі. Це були труби, уголок, арматурні прути. З якою метою приймає металобрухт ОСОБА_7 йому невідомо. Перший раз він здав приблизно 40-50 кг, другий раз приблизно 70 кг. На дворі він бачив, що крутилася бетономішалка. Під стінкою на дворі він бачив ще метал. На заборі була надпис: «Куплю будівельний метал або б/в метал». Уголок та труби, які він здавав можливо було використовувати в будівництві. Вивозити метал до Краматорська він ОСОБА_11 не просив. Від Знаменівки до Черкаського приблизно 500 метрів, однак селищна рада одна.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_21 суд визнає їх достовірними, оскільки підстав оговорювати обвинуваченого або допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Однак, суд вважає, що його показання не підтверджують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, як і не спростовують його, оскільки безпосередньо обвинуваченим не спростовується той факт, що в нього на дворі був металобрухт, який був вилучений робітниками міліції. Окрім того, свідок ОСОБА_21 зазначив, що метал, який він здавав ОСОБА_22 , можливо було використовувати в будівництві, що узгоджується з показаннями обвинуваченого про те, що металобрухт йому був потрібний для будівництва свого домоволодіння.

Відповідно до листа № 01-1031-30 від 08.08.2014 року Слов`янської районної державної адміністрації, на території Слов`янського району зареєстровані пункти прийому металобрухту відсутні.

Згідно з протоколом обшуку від 22 серпня 2014 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 21 серпня 2014 року, на подвір`ї даного домоволодіння виявлені та вилучені металеві вироби та підлогові ваги «Олімп».

Відповідно до Протоколу огляду від 22.08.2014 року проведеного на території ТОВ «Донспецресурс», автомобіль ГАЗ д/н НОМЕР_1 , в якому знаходиться металобрухт, вилучений з території домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , був зважений на автомобільних вагах та його маса склала 3390 кг. Після цього метал вигрузили та зважили автомобіль в пустому стані. Вага склала 2610 кг. Таким чином встановлена вага металобрухту 780 кг.

Згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.09.2014 року свідок ОСОБА_8 упізнав ваги, які він бачив у ОСОБА_7 04.08.2014 року під № 4.

Детально дослідивши фотознімки вагів «Олімп», що відповідно до протоколу від 22 серпня 2014 року були вилучені за місцем мешкання обвинуваченого та ваги, що були упізнані свідком ОСОБА_8 суд приймає до уваги, що зовнішньо вони відрізняються, оскільки ваги, що упізнав свідок ОСОБА_8 не містять електронного блоку та назви «Олімп».

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками випливає, що свідок ОСОБА_9 упізнав на фотознімку № 2 обвинуваченого ОСОБА_23 , який 05.08.2014 року купив у нього металобрухт. Даний письмовий доказ суд до уваги не приймає, визнає його недопустимим, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надавав показання про те, що він обвинуваченому ніколи металобрухт не здавав.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2014 року, проведеного в приміщенні кабінету № 318 Слов`янського МВ підлогові ваги, вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_2 були ввімкнені після чого на них покладено картонний коробок з документацією, вага якого склала 7 кг, що зазначено на циферблаті вагів.

Оцінюючи зазначений документ, як окремий доказ, суд вважає за необхідне зазначити, що дана дія, зафіксована в протоколі не може свідчити про винуватість обвинуваченого.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не доведена виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальлному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Згідно ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Стаття 213 КК України, в межах обвинувачення пред`явленого ОСОБА_7 передбачає відповідальність за здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Згідно ст. 1 Закону України "Про металобрухт", операції з металобрухтом це заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

З цього випливає, що заготівля металобрухту, як операція з ним, стосовно пред`явленого обвинувачення, повинна бути діяльністю, тобто сукупністю неодноразових певних послідовних дій, об`єднаних метою здійснення цієї діяльності.

При цьому, жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_7 займався заготівлею металобрухту, за обставин пред`явлених обвинуваченням, тобто збирав (накопичував), купував, зберігав та займався реалізацією металобрухту.

Обвинувачений не визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, пояснив суду, що він добував металобрухт під час бойових дій, оскільки не платили грошові кошти та допомагав іншим особам, які платили йому тільки за бензин, здавав власний металобрухт, та що металобрухт йому був потрібний для будівництва свого домоволодіння, для чого він купував металобрухт по пунктам прийому металобрухту.

Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення спростовується показаннями свідків: ОСОБА_10 , яка в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_7 особисто в неї металобрухт не приймав, ОСОБА_14 , ОСОБА_17 про те, що обвинувачений відвозив людей, які зверталися до нього з проханням вивезти власний металобрухт до Краматорську, ОСОБА_16 , який підтвердив, що метал, який перебував у дворі обвинуваченого можливо використовувати для будівництва, ОСОБА_21 , який підтвердив, що метал, який він здавав ОСОБА_7 можливо було використовувати у будівництві, ОСОБА_9 про те що він ніколи не здавав ОСОБА_7 металобрухт. Показання свідка ОСОБА_9 повністю спростовують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 05.08.2014 року за місцем свого проживання, у дворі будинку АДРЕСА_2 прийняв принесені ОСОБА_9 37 кг. брухту чорного металу, заплативши йому 37,00 грн., тобто за ціною 1 кг брухту чорного металу 1 грн.

Також, висунуте ОСОБА_7 обвинувачення не узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_8 , який повідомляв про те, що обвинувачений купував металобрухт на автомобілі у с. Ганівка та спростовується показаннями свідка ОСОБА_20 , який в своїх показаннях зазначив, що він взагалі ОСОБА_7 не знає та як особу, яка здавала металобрухт упізнати не може.

Стороною обвинувачення не було доведено, що саме весь вилучений у ОСОБА_7 металобрухт, не можливо використовувати для власних потреб, а саме для будівництва.

Також, наданими доказами не доведено, що ОСОБА_7 мав намір збути вилучені у нього металеві вироби та не доведено, що обвинувачений займався заготівлею, переробкою брухту чорних і кольорових металів, тобто здійснював операції з металобрухтом в розумінні ст. 1 Закону України "Про металобрухт".

Також, приймаючи до уваги не відповідність зовнішнього вигляду вагів на фототаблицях в протоколі обшуку та в протоколі пред`явлення речей для впізнання за участю свідка ОСОБА_25 , є незрозумілим, чи дійсно свідок ОСОБА_25 упізнав ваги, які були вилучені при огляді домоволодіння ОСОБА_11 .

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, не доведена, його дії безпідставно кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України, як порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом - здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, а також організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, враховуючи, що судом не був досліджений жоден доказ, який доводить провину обвинуваченого поза розумним сумнівом, в межах пред`явленого обвинувачення, суд усі сумніви щодо доведеності провини ОСОБА_7 тлумачить на його користь та вважає необхідним обвинуваченого виправдати в зв`язку з недоведеністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Речовими доказами визнано: 730 кг брухту чорного металу та підлогові ваги марки «Олімп».

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 213 ч. 1 КК України та виправдати за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Речові докази: 730 кг брухту чорного металу та підлогові ваги марки «Олімп» - залишити власнику.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1