Справа № 1-766/11
В И Р О К

іменем України

29.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Черната О.А.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року за ч 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік, -

- у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 185; ч 1 ст. 304 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що не має освіти, не одруженого, не працюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України, -

·

В С Т А Н О В И В:

18.09.2011 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2, діючи спільна та за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_3, з метою повторного скоєння крадіжки чужого майна та повернення його на свою користь, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_4 поблизу, а також тим, що з барсетки останнього на підлогу випав мобільний телефон, реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, таємно викрали мобільний телефон марки «Нокіа 2330» ІМЕІ 66933, вартістю 374,22 грн., в якому знаходилась сім-карка мобільного оператора «МТС» за номером 066-153-08-88 вартістю 9,40 грн. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли. В подальшому викраденим майном розпорядились за власним розсудом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 383,62 грн.

Крім того, ОСОБА_2, будучи повнолітнім та достовірно знаючи, що ОСОБА_5 являється неповнолітнім, втягнув його у злочинну діяльність, а саме: 18.09.2011 року приблизно о 12 год. ОСОБА_2 з метою повторного скоєння крадіжки чужого майна та повернення його на свою користь, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_4 поблизу, а також тим, що з барсетки останнього на підлогу випав мобільний телефон, реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, таємно викрали мобільний телефон марки «Нокіа 2330» ІМЕІ 66933 вартістю 374,22 грн., в якому знаходилася сім-карка мобільного оператора «МТС» за номером 066-153-08-88 вартістю 9,40 грн. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли. В подальшому викраденим майном розпорядились за власним розсудом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 383,62 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та суду пояснив, що 18.09.2011 року біля 09 години до них додому прийшов ОСОБА_4, який став розпивати спиртні напої разом з його матірю та ОСОБА_6 Через деякий час він вийшов покурити разом з ОСОБА_3 на балкон і до них прийшов і ОСОБА_4, який став говорити, що він взяв його цигарки. В звязку з цим у них виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 вдарив його. Потім він повернувся до своєї кімнати, а ОСОБА_4 прийшов до нього і вони знову почали сваритись. В ході сварки він наніс ОСОБА_4 удар ногою по підборіддю. Потім вони помирились і ОСОБА_4 пішов курити на балкон. Тоді він побачив мобільний телефон ОСОБА_4 марки „Нокіа і показав його своєму братові ОСОБА_3 Після цього вони вирішили викрасти даний мобільний телефон. Мобільний телефон вони здали в ломбард, за що отримали гроші в сумі 100 грн. У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 18.09.2011 року біля 09 години до них додому прийшов ОСОБА_4, який став вживати спиртні напої разом із його матірю та ОСОБА_6 Поки ОСОБА_4 був у них вдома, у нього з його братом ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого вони побились. Коли вони помирились, ОСОБА_3 покликав його до себе та показав мобільний ОСОБА_4, який запропонував викрасти та продати. Він погодився та вони викрали мобільний телефон ОСОБА_4, який здали до ломбарду, за що отримали 100 грн. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.

Крім повного визнання вини підсудними, їх вина у вчиненні злочинів повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що 18.09.2011 року біля 11 години він прийшов додому до своєї знайомої ОСОБА_7, щоб разом з нею та ОСОБА_6 вживати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв, у нього виникла сварка з ОСОБА_3, в ході якої вони нанесли один одному декілька ударів. Потім він продовжив вживати спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Через деякий час він виявив, що в нього зник його мобільний телефон. Претензій до підсудних не має та просить не позбавляти їх волі.

Крім того, вину підсудних у вчиненні злочинів повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява ОСОБА_4, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_3 та ОСОБА_3, які здійснили крадіжку його мобільного телефону (а.с. 5);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6);

· протокол відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення злочину (а.с. 28-38);

· протокол відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення злочину (а.с. 68-73);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 74-76);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 77-79);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с. 80-82);

· звіт про проведення товарознавчої експертизи рухомого майна мобільного телефону марки „Нокіа 2330, згідно якого вартість обєкта оцінки становить 383,62 грн. (а.с. 97-99).

Суд визнає, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_3, а також потерпілий ОСОБА_4 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 повністю доведена і його дії суд кваліфікує: по факту крадіжки майна ОСОБА_4 за ч 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; по факту втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність за ч 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_3 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб. При цьому суд виключає з обвинувачення ОСОБА_3 ознаку повторності, оскільки ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та усунення заподіяної шкоди.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, усунення заподіяної шкоди та вчинення злочину, будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинених злочинів та особу підсудного, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч 1 ст. 304 КК України та злочин середньої тяжкості, передбачений ч 2 ст. 185 КК України, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч 2 ст. 185; ч 1 ст. 304 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив дані злочини до постановлення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2011 року, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 за правилами, передбаченими ч 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_3, який розкаявся у вчиненому злочині, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі підсудних, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину та особу підсудного, який вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч 2 ст. 185 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч 2 ст. 185 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_3, який розкаявся у вчиненому злочині, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі підсудних, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання і на підставі ст.ст. 75; 104 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 185; ч 1 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання: за ч 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі; за ч 1 ст. 304 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2011 року, більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_2 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75; 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_3 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: сім-картку мобільного оператора „МТС та мобільний телефон марки „Нокіа-23330, передані на зберігання ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_8, кімн. 223).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб через Києво-Святошинський районний суд прокурором, захисником, законним представником засудженого, потерпілим, а засудженими в той же термін з моменту вручення їм копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко