Справа № 353/407/15-к
Провадження № 1-кп/353/39/15
В И Р О К
15 травня 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого: вироком Тлумацького районного суду від 28.11.2003 року за ст.ст.185 ч.2, 289 ч.3 КК України із застосуванням ст.69, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, звільненого 12.09.2006 року по відбуттю покарання; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2009 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 395 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 24.06.2011 року по відбуттю покарання; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2011 року за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 11.07.2014 року по відбуттю покарання; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, покарання не відбув, гр. України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, не працюючого, судимого: вироком Тлумацького районного суду від 28.11.2003 року за ст. 289 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.03.2005 року на підставі ст.82 КК України невідбута частина строку позбавлення волі замінена йому на 240 годин громадських робіт; вироком Тлумацького районного суду від 27.12.2007 року за ст.ст. 185 ч.3, 395 КК України із застосуванням ст.69 КК України, з призначенням на підставі ст.70 КК України остаточного покарання за сукупністю злочинів 2 роки позбавлення волі; вироком Тлумацького районного суду від 02.09.2008 року за ст.185 ч.2 КК України з призначенням на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточного покарання за сукупністю злочинів 3 роки позбавлення волі; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2009 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, з призначенням на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточного покарання за сукупністю злочинів 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.06.2011 року по відбуттю покарання; вироком Тисменицького районного суду від 27.06.2013 року за ст.395 КК України до арешту строком на один місяць; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до чотирьох місяців арешту, покарання не відбув, гр. України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Кримінальне правопорушення обвинуваченими було вчинено за таких обставин.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому закону порядку судимість, не відбувши покарання за останнім вироком суду, на шлях виправлення та перевиховання не стали, а повторно вчинили умисне кримінальне правопорушення.
В ніч на 26.03.2015 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з своїм братом ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на подвір`ї потерпілої ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, скориставшись темною порою доби та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підійшли до підсобного господарського приміщення (комори), відчинили механічний запираючий пристрій в дверях даного приміщення, проникли всередину приміщення та таємно викрали два мішки вівса вагою приблизно по 50 кг вартістю по 180 грн. кожен, 28 кг (40 л) борошна загальною вартістю 252 грн. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з викраденим майном залишили місце вчинення злочину та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 612 грн.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнали повністю, підтвердили обставини вчиненого ними кримінального правопорушення, вказавши на те, що дійсно вони 26.03.2015 р., приблизно в 12 год. 00 хв. ночі, попередньо домовившись, з метою крадіжки зайшли в господарство ОСОБА_6 , що в с. Колінці Тлумацького району. Потім вони відкрили защіпку та проникли в комору, звідки таємно викрали два мішка вівса та борошно, які пізніше продали. У вчиненому обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щиро розкаюються, розуміють, що вчинили неправильно, запевняють суд, що більше такого не повториться, просять суд не карати їх суворо та зважити на те, що потерпілій шкода відшкодована і вона не має до них претензій матеріального характеру.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, погодилися з кваліфікацією вчиненого ними діяння, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені та потерпіла, яка подала суду відповідну письмову заяву, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням вище викладеного, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Броневич ОСОБА_7 та ОСОБА_4 негативно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, не працюють, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими, відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень. Також суд приймає до уваги думку потерпілої, яка просила покарати обвинувачених по закону.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд визнає їх щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання, а саме: ОСОБА_4 3 місяці арешту, а ОСОБА_5 4 місяці арешту, яке вони за цим вироком суду не відбули.

Отже, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили новий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, в т.ч одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за сукупністю вироків за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, не відбуту частину покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 року.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, клопотання про застосування запобіжних заходів не заявлялось.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, уразі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертної установи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України (2012 р.), суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання:

- ОСОБА_4 - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць;

- ОСОБА_5 - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття їх під варту після вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі:

- гіпсовий зліпок сліду підошви взуття розміром 54х200мм, пару кросівок «ADIDAS», які зберігаються в камері речових доказів Тлумацького РВ УМВС в Івано-Франківській області, після вступу вироку в законну силу, - знищити;

- сліди пальців рук максимальними розмірами 27х17 мм, 28х19 мм та 28х18 мм, залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави по 998,40 грн. (дев`ятсот девяносто вісім гривень 40 коп.) процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано Франківської області через Тлумацький районний суд Івано Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1