Провадження № 274/640/15-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/181/15
І м е н е м У к р а ї н и
13.05.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретарів . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/640/15-к про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 55 КК України 1960 року, ст. 89 КК України 2001 року раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
23 січня 2015 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , зайшовши в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , помітивши ноутбук ASUS, який знаходився на столику, вирішив його таємно викрасти. Скориставшись тим, що власниця ноутбуку ОСОБА_6 знаходилась у іншій кімнаті, де розмовляла з своїм приятелем, впевнившись в тому, що його злочинні дії не будуть викриті, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 взяв зі столу ноутбук ASUS, вартістю 1100 грн., який, сховавши під куртку, непомітно для потерпілої та інших осіб виніс з квартири. Після того, як ОСОБА_4 вийшов з квартири, потерпіла ОСОБА_6 зайшла до спальної кімнати та виявила зникнення ноутбуку.
Зрозумівши, що ноутбук викрав ОСОБА_4 , потерпіла почала переслідувати останнього. На відстані близько 500 метрів від свого житла ОСОБА_6 наздогнала ОСОБА_4 та після того, як, прощупавши руками його одяг, під курткою виявила власний ноутбук, висловила вимогу повернення викраденого майна. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті, ноутбук не повернув та, виказуючи за допомогою нецензурної лексики словесні погрози застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наказав їй відпустити його. Потерпіла, побоюючись застосування насильства з боку ОСОБА_4 , не стала перешкоджати останньому, та він пішов з місця скоєння злочину з викраденим майном, таким чином відкрито викравши ноутбук ASUS.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1100 грн.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винним, передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що проживає на вул. Чуднівській зі швагром ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_8 . Неподалік від нього проживає потерпіла, з якою він перебуває у приятельських відносинах. Якось та попросила купити господарський візок. Вони віддали свій, гроші в сумі 100 грн. потерпіла мала повернути пізніше. 23 січня 2015 року близько 09 год. 30 хв. він зі швагром та сестрою прийшли до потерпілої з метою, що остання повернула борг. Посиділи на кухні, розпили пляшку горілки. Потерпіла сказала, що грошей у неї немає, але є старий мобільний телефон, щоб вони продали, а виручені гроші забрали собі. ОСОБА_9 взяв телефон та пішов на базар продавати. Також зі швагром з квартири потерпілої пішла і сестра, яка пішла додому. Він же залишився у потерпілої чекати повернення швагра. Хвилин через 10-15 до квартири прийшов знайомий потерпілої ОСОБА_10 . Вони ще посиділи на кухні, а далі він пішов до спальної кімнати. Потерпіла залишалась на кухні зі знайомим. В кімнаті на столі був ноутбук чорного кольору. Він запитав дозволу його включити. Отримавши дозвіл, намагався включити, але ноутбук мабуть був відключений від живлення, так як не включався. Тоді він увімкнув телевізор. Дивився хвилин 20-30, очікуючи повернення ОСОБА_11 . Той довго не повертався і тому він вирішив сходити подивитись чому. Не вимикаючи телевізор, вийшов з кімнати на кухню, при потерпілій і свідкові застібнув куртку та пішов додому. Ноутбук залишався у кімнаті. Біля магазину, за метрів 500, його наздогнала потерпіла, схопила за руки. Далі похлопала в ділянці живота грудей і сказала, що у неї викрадено ноутбук, що вона підозрює його і що викличе міліцію. На це він їй сказав, щоб викликала, та пішов до знайомого. Під курткою у нього ноутбуку не було, можливо потерпіла нащупала пряжку від ременю або мобільний телефон, який був у лівій внутрішній кишені. Коли через деякий час повернувся додому, сестра повідомила, що приходила міліція. Тоді він сам подзвонив дільничному. Приїхали працівники міліції, він дав дозвіл на огляд свого домоволодіння, оглянули, але нічого не знайшли. В подальшому його викликали до міліції, допитували, в тому числі разом із ОСОБА_10 . Ознайомившись з матеріалами справи, з яких дізнався розмір шкоди, знаючи, що потерпіла є інвалідом 2-ї групи і живе на пенсію, вирішив допомогти останній і надав їй 1100 грн. Злочин він не вчиняв, а де дівся з квартири потерпілої ноутбук, не знає.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, будучи допитаною в ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_6 ., пояснила, що 23 числа близько 09 год. 30 хв. до неї прийшов знайомий ОСОБА_4 з двоюрідною сестрою ОСОБА_12 та її чоловіком ОСОБА_13 . ОСОБА_4 запитав, чи не може вона віддати борг за раніше придбаний візок. Дійсно днів за 5 до цього вона купила у них візок за 100 грн.: 50 грн. віддала, а ще 50 грн. залишалась винною і цей борг мала віддати лише наступного місяця після 5-го числа. Вона відповіла, що грошей у неї немає, але у неї є старий телефон „Самсунг, і якщо вони його продадуть, то можуть забрати виручені гроші собі. У них при собі була пляшка горілки, вона приготувала поїсти, сіли випили. Хвилин через 10-15 ОСОБА_12 з ОСОБА_13 пішли, а ОСОБА_4 залишився чекати їх повернення. ОСОБА_4 пішов до кімнати, де грався на ноутбуці, потім увімкнув телевізор. Вона в цей час прибирала на кухні, сходила в магазин за кефіром. Приблизно через годину до неї в гості зайшов знайомий похилого віку ОСОБА_14 . Вони були на кухні, ОСОБА_15 попив чаю. ОСОБА_4 в цей час був в кімнаті, де ноутбук. ОСОБА_16 до кімнати не заходив. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов з кімнати, попрощався і пішов. В кімнаті в цей час здається залишався увімкнутим телевізор. Через 1-2 хвилини вона зайшла до кімнати та побачила, що зник ноутбук, від якого лише лишились від`єднаний зарядний пристрій та мишка. Вона відразу зрозуміла, що ноутбук викрав ОСОБА_4 і побігла за ним. Наздогнала метрів за 500, біля магазину. ОСОБА_4 тримав руки в кишенях куртки, ніби щось утримуючи під курткою. Вона попробувала куртку і там прощупувався якийсь предмет, схожий на ноутбук. Вона попросила ОСОБА_4 віддати, але той запитав, що вона від нього хоче та нецензурними словами сказав, що якщо вона буде приставати, то „получить. Після цього ОСОБА_4 розвернувся та пішов. Поруч, за метрів 6-8, стояв знайомий таксист, до якого вона звернулась, щоб дав телефон і вона подзвонила до міліції. Ноутбук, що був у неї викрадений, був „Асус і вона його купувала в ломбарді за 1100 грн. В подальшому ОСОБА_4 їй повернув гроші і вона претензій до обвинуваченого не має. При призначенні покарання просить призначи умовну міру.
Як проказав свідок ОСОБА_17 , приблизно в обідню пору декілька місяців тому, можливо і 23 січня, він йшов з магазину і по дорозі зайшов до знайомої на ім`я ОСОБА_18 . Вона запросила його на кухню, поставила чайник. На кухні більше нікого не було. В цей час зі спальної кімнати вийшов раніше незнайомий йому обвинувачений, допив грам 30 горілки, що залишались у пляшці на 250 г, та повернувся у кімнату. В кімнаті працював телевізор. Через хвилини дві обвинувачений знову вийшов з кімнати, вже одягнутий у „дуту куртку, руки в кишенях, і пішов з квартири. Ще через хвилину-дві потерпіла зайшла до кімнати, звідки вискочила, вдягаючи пальто, сказала, що її пограбували та побігла з квартири. Як він зрозумів, викрали щось з техніки, на чому гралась дитина потерпілої. Він залишився в квартирі, пив чай на кухні. Хвилин через 20 він вийшов на вулицю, якраз поверталась потерпіла, яка повідомила, що її пограбував обвинувачений, вона викликала працівників міліції. Десь о 17 годині до нього приїхали працівники міліції і сказали, що потрібно з`явитись для допиту. За весь час, що він був у квартирі, крім нього, потерпілої і обвинуваченого у квартирі більше нікого не було, ніхто не приходив, він квартиру не залишав.
Свідок ОСОБА_19 під час допиту в судовому засіданні показав, що десь в обідню пору взимку 2015 року він сидів у своїй машині таксі на перехресті вулиць Чуднівської - Суворова. В цей час повз нього, на відстані близько одного метра, пройшов чоловік обвинувачений ОСОБА_4 . Обвинувачений був одягнений у „дуту куртку і під курткою виднівся предмет квадратної форми. Обвинувачений тримав руки в кишенях, ніби щось утримуючи під курткою. Обвинувачений ще пройшов метрів 15 і ззаду його наздогнала потерпіла ОСОБА_20 . При цьому потерпіла коли бігла, щось кричала, але що саме, сказати не може, так як вікна в автомобілі були зачиненими. Потерпіла догнала обвинуваченого, шарпнула за куртку, але той відштовхнув руки, щось сказав та пішов далі. Тоді потерпіла підбігла до його автомобіля, постукала у вікно та попросила викликати міліцію. Сказала, що обвинувачений вкрав у неї ноутбук.
З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що в другій половині січня 2015 року ОСОБА_4 сказав, що потрібно сходити до потерпілої, щоб забрати борг за раніше проданий візок в сумі 50 грн. Прийшли до потерпілої, сіли, випили горілки. Потерпіла сказала, що у неї грошей немає, але є мобільний телефон, який вони можуть продати і забрати виручені кошти. Вони з дружиною ОСОБА_22 пішли з квартири, а ОСОБА_4 залишився. Він пішов на базар продавати телефон, а дружина пішла додому. Телефон продати не вдалось тому, що був дуже старим, а оскільки він був в нетверезому стані, то пішов відразу додому. Дружина була вдома. Десь через годину - півтори додому повернувся ОСОБА_4 . ОСОБА_4 нічого не розповідав, вони поїли та розійшлись. Наступного дня він віддав ОСОБА_4 телефон потерпілої і той повернув його останній.
Будучи допитаною в залі суду, свідок ОСОБА_23 пояснила, що взимку 2015 року зранку вона з двоюрідним братом ОСОБА_24 і співмешканцем ОСОБА_25 пішли до ОСОБА_26 , що забрати борг. Потерпіла відчинила двері, запросила до квартири. На кухні вони посиділи, розпили горілку, поспілкувались, покурили. Потерпіла сказала, що грошей у неї немає, і віддала ОСОБА_27 телефон, щоб той продав і забрав гроші з боргу. Далі вона з ОСОБА_7 пішли з квартири потерпілої: ОСОБА_28 пішов на базар, а вона додому. ОСОБА_4 залишався у потерпілої. Співмешканець прийшов з базару через годину півтори, а ще через деякий час повернувся ОСОБА_4 , який нічого не розповідав.
Під час допиту в ході судового розгляду свідок ОСОБА_29 , вітчим обвинуваченого, показав, що про обставини справи може повідомити лише те, що він дізнався, що ОСОБА_4 взяв ноутбук потерпілої, але від кого він це дізнався, говорити не бажає.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується:
даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.01.15, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_6 заявила, що 23.01.15 близько 11 год. 10 хв. в м. Бердичеві на вул. Чуднівській з будинку № 80 знайомий ОСОБА_4 відкрито заволодів ноутбуком марки ASUS (т. 1, а.п. 8);
2) даними протоколу огляду місця події від 23.01.15 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час огляду зафіксовано місце розташування ноутбуку потерпілої до викрадення, знаходження на цьому місці оптичного маніпулятору та зарядного пристрою, чим спростовуються показання обвинуваченого про непідключення до живлення викраденого ноутбуку (т. 1, а.п. 10-12);
3) даними протоколу одночасного допиту осіб від 23.01.15, під час якого потерпіла ОСОБА_6 наполягла, що саме присутній свідок ОСОБА_4 відкрито заволодів її ноутбуком, погрожуючи застосуванням насильства (т. 1, а.п. 19);
4) даними протоколу одночасного допиту осіб від 23.01.15, під час якого свідок ОСОБА_17 надав показання, що відповідають наданим у суді, а свідок ОСОБА_4 в цілому підтвердив показання свідка ОСОБА_17 , лише вказавши, що коли він уходив, ноутбук залишався на столі (т. 1, а.п. 24);
5) даними довідки магазину „Фокстрот від 06.02.15, згідно з якою станом на 23.01.15 мінімальна вартість нового ноутбуку фірми ASUS становила 4000 грн. (т. 1, а.п. 55).
Відповідно до виписки № 555 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 23.01.15 о 14 год. 30 хв. був оглянутий в міській лікарні, йому діагностована гостра інтоксикація алкоголем (2,96 ‰) (т. 1, а.п. 18).
Показання обвинуваченого щодо відсутності події, а саме те, що він не викрадав ноутбук потерпілої, суд розцінює як захисну позицію з метою уникнення кримінальної відповідальності. Проаналізувавши докази в їхній сукупності, зокрема показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , дані протоколу огляду місця події, суд вбачає, що показання потерпілої ґрунтовні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, в тому числі і тими, які мають об`єктивне джерело походження, показання ж обвинуваченого є такими, що суперечать дослідженим доказам та підкріплюються лише фактом невіднайдення у обвинуваченого викраденого ноутбуку.
Так, показання потерпілої, яка наполягає на тому, що саме обвинувачений міг заволодіти і заволодів її ноутбуком, відразу після виявлення крадіжки наздогнала обвинуваченого і дійсно виявила у того під курткою предмет, схожий на ноутбук, і не змогла його повернути лише з причин, що злякалась слів обвинуваченого, повністю підтверджуються показаннями свідків, які послідовно і детально описують поведінку потерпілої з моменту виявлення крадіжки і до моменту, коли потерпіла не змогла забрати викрадене у обвинуваченого.
При цьому суд враховує, що обвинувачений також вказує, що на час залишення ним квартири ноутбук потерпілої залишався в квартирі, тобто міг зникнути з квартири лише в дуже короткий проміжок часу доки його не наздогнала потерпіла, тобто фактично самостійно підтверджує, що винести з квартири ноутбук міг лише він, оскільки будь-яких інших осіб в квартирі не було і квартира постійно залишалась під наглядом.
Також про заволодіння майном потерпілої обвинуваченим свідчить і вся наступна його поведінка після скоєння злочину знаючи, що потерпіла викликає працівників міліції, обвинувачений не залишився чекати приїзду останніх на місці, не повернувся додому, а пішов з місця події у невідомому напрямку, маючи можливість приховати викрадене, а в подальшому, коли все ж таки йому було оголошено підозру, обвинувачений відшкодував потерпілій завдані збитки.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що вказує і сам обвинувачений у показаннях.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 4 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений вважається раніше не судимим, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як особа, що зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, за місцем реєстрації характеризується позитивно, не працює.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги санкцію кримінального закону, суд приходить висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи добровільне відшкодування завданого збитку, приймаючи до уваги позицію потерпілої, яка претензій до ОСОБА_4 не має, просить призначити обвинуваченому умовну міру покарання, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 369-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - домашній арешт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1