Справа № 362/3741/14-к Головуючий у І інстанції Ковбель
Провадження № 11-сс/780/345/14 Доповідач у 2 інстанції Шевченко
Категорія 19.08.2014

УХВАЛА
Іменем України
18 серпня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
за участю прокурора: ОСОБА_4 ;
підозрюваного: ОСОБА_5 ;
захисника: ОСОБА_6
при секретарі: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 на накладено арешт на майно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 27 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 27 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме на:

- автомобіль марки «Volkswagen TIGUAN» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки LENOVO G550S, MO:CB00062101;

- телефон марки «Nokia X2» (IMEI: НОМЕР_2 та IMEI: НОМЕР_3 );

- мобільний телефон марки «LG A399» (IMEI: НОМЕР_4 та IMEI: НОМЕР_5 );

- мобільний телефон марки «Motorola» (IMEI: НОМЕР_6 );

- телефон марки «Nokia 6288» (IMEI: НОМЕР_7 ).

На ухвалу захисником ОСОБА_5 ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про її скасування, як необґрунтованої та незаконної, оскільки суддею не було враховано ухвалу слідчого судді цього ж суду ОСОБА_9 від 07 серпня 2014 року, якою у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_8 про арешт майна ОСОБА_5 відмовлено. Окрім цього, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 173 КПК України слідчий суддя у своїй ухвалі не зазначив підстави для застосування арешту. Також, зазначає, що оскаржуваною ухвалою від 11 серпня 2014 року накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено у ОСОБА_5 ще 01 червня 2014 року, тобто, всупереч вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, більше ніж два місяці назад.

Заслухавши доповідача, захисника та ОСОБА_5 , які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення цивільного позову. Підставою для арешту майна з цієї метою є сукупність фактичних даних кримінального провадження, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, в наслідок чого заявлено цивільний позов про її відшкодування або існують обставини вважати, що може бути заявлено такий позов.

Необхідність арешту майна з метою забезпечення цивільного позову зумовлюється обґрунтованою підозрою, що незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині цивільного позову.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_5 , слідчий суддя обґрунтовано вказав в ухвалі на те, що майно, на яке накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, на ньому може міститися інформація, яка зберегла на собі сліди вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Так, в матеріалах справи міститься постанова про визнання автомобіля марки «Volkswagen TIGUAN» д.н.з. НОМЕР_1 , мобільних телефонів: «Nokia 6288», «LG A399» (IMEI: НОМЕР_4 та IMEI: НОМЕР_5 ), «Nokia X2» (IMEI: НОМЕР_2 та IMEI: НОМЕР_3 ), «Motorola» (IMEI: НОМЕР_6 ) та ноутбука марки LENOVO засобами вчинення злочину (а.с. 189).

Також слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , врахував той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги адвоката стосовно порушення судом вимог ст. 173 КПК України та відсутності підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено, оскільки вважає їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: