Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Шевченко Т.В.,
розглянула в судовому засіданні 28 лютого 2008 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської області від 8 серпня 2006 року, яким
раніше судимого 23.08.1996 року
Очаківським міськрайонном
судом
за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 142 КК України на 6 років
засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 2577,44 грн. матеріальної шкоди.
апеляційному порядку вирок не скаржено.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він умисно,
всупереч рішенню Кілійського районного суду Одеської області від 26.09.2003
року з липня 2004 року не сплачував аліменти на своїх неповнолітніх доньок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, У зв'язку з цим утворилась заборгованість по
аліментах в сумі 2577,44 грн., тобто своїми діями ОСОБА_1 злісно ухилявся від
У касаційному поданні порушується
питання про скасування вироку в частині
цивільного позову та закриття справи в цій частині у зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального
закону. У поданні зазначається, що суд незаконно стягнув з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 не матеріальну шкоду, заподіяну протиправними діями, а заборгованість
по аліментам на дітей.
Заслухавши доповідача, прокурора,
яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 398 КПК
України підставою для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є,
зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону.
Суд визнав доведеною винність
ОСОБА_1 у вчиненому злочині, яка грунтується на допустимих і достатніх доказах,
котрі ретельно досліджені у судовому засіданні і такі висновки суду не
оспорюються у поданні.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1
за ч. 1 ст. 164 КК України також не оспорюється у поданні.
Призначене покарання відповідає
вимогам кримінального закону і є справедливим.
Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України
особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в
кримінальній справі пред'явити обвинуваченому або до інших осіб, що несуть
матеріальну віповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який
розглядається судом разом з кримінальною справою.
Проте, як убачається з матеріалів
справи, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не матераільну шкоду,
заподіяну злочином, а заборгованість по аліментам, які ОСОБА_1 має виплачувати
на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області та виконавчого листа від 20.02.2003 року до
досягнення ними повноліття (а.с. 4-5).
За таких обставин, колегія суддів
вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню, а справа в цій частині
Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів
касаційне подання заступника
Генерального прокурора України задовольнити.
Вирок Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 8 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову скасувати, а справу в цій частині
провадженням закрити.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді:

К.В.
Кравченко В.Г. Жук Т.В. Шевченко