Код суду 233
Справа №
Вирок

Іменем
України

12 грудня 2013 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Рогожина А.
В.

при секретарі:
Алтуховій А.К.

за участю прокурорів
Медінцева С.Л., Мичко М.І.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Костянтинівці
кримінальне провадження за №
0002783 від 10.10.2013року по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Єйськ Краснодарського Краю
Російської Федерації, громадина
України, який має середню освіту, не
працює, працездатного, неодруженого,
місця реєстрації та постійного місця
проживання не має, тимчасово проживає
за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3,
судимий 5 травня 2001 року Краматорським
міським судом за ст. 101 ч. 3, 140 ч. 2, ст. 42 КК
України (1960) року до позбавлення
строком на сім років, звільнений 9
вересня 2005 року умовно-достроково на
два роки два місяці вісімнадцять днів;
16 березня 2006 року Краматорським
міським судом Донецької області за ст.
186 ч.2 КК України до позбавлення волі
строком на шість років, звільнений 31
травня 2010 року умовно-достроково на
один рік п"ять місяців п"ять днів; 7
червня 2013 року Краматорським міським
судом Донецької області за ст. 309 ч.1 КК
України до арешту строком на один
місяць, покарання не відбуте,-

за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 09 жовтня
2013 року в період часу з 15-00 години до 21-00
години, будучи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходився у палаті №8 КЛПУ
міського протитуберкульозного
диспансера м. Костянтинівки по вул.
Житомирська, буд. 25 з ОСОБА_3 Між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих
особистих неприязних відносин виникла
сварка, в ході якої у ОСОБА_2 виник
злочинний намір, спрямований на
завдання ОСОБА_3 тяжких тілесних
ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний
намір, ОСОБА_2 кулаками своїх рук наніс
ОСОБА_3 не менше трьох ударів в область
обличчя і тулубу, після чого ОСОБА_2
вийшов із палати. Через деякий час,
продовжуючи реалізацію свого
злочинного наміру, ОСОБА_2 знову
повернувся до палати №8, де знаходився
ОСОБА_3 і підійшов до ліжка, де лежав
останній. ОСОБА_2, схопивши долонями рук
за одяг ОСОБА_3, стягнув останнього на
підлогу біля ліжка і, взявши у праву
руку дерев'яний стілець, наніс ним не
менше двох ударів в область лоба та
тім'яної частини голови ОСОБА_3

Своїми умисними діями,
безпосередньо спрямованими на
заподіяння тяжких тілесних ушкоджень,
ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_3 наступні
тілесні ушкодження: забій головного
мозку 1 ступеня, відкритий
багатоуламковий перелом в тім'яній
області голови зліва, лінійний перелом
черепа, забиті рани голови, перелом
кісток носа, які утворилися від дії
тупих предметів та предметів з
обмеженою поверхнею, в можливо
зазначений термін і відносяться до
тяжких тілесних пошкоджень, як
небезпечних для життя.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1
КК України, визнав у повному обсязі і
показав, що дійсно при встановлених
вироком обставинах 09 жовтня 2013 року
в період часу з 15-00 години до 21-00 години,
він, будучи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходився у палаті №8 КЛПУ
міського протитуберкульозного
диспансера м. Костянтинівки по вул.
Житомирська, буд. 25 з ОСОБА_3 Між ним та
ОСОБА_3 раптово виникла сварка і він
кулаками своїх рук наніс ОСОБА_3
декілька ударів в обличчя і по тулубу,
після чого вийшов із палати. Через
деякий час він повернувся до палати,
де знаходився ОСОБА_3, підійшов до
ліжка, де лежав останній і, схопивши
останнього долонями рук за одяг,
стягнув його на підлогу біля ліжка,
потім, взявши у праву руку дерев'яний
стілець, наніс ним приблизно два удари
в область лоба та тім'яної частини
голови ОСОБА_3 В скоєному ОСОБА_2
щиросердечно розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про розгляд провадження
у його відсутність, просив суворо не
карати обвинуваченого, цивільний
позов не заявив.

Окрім повного визнання своєї вини
обвинуваченим ОСОБА_2, його вина у
скоєнні інкримінованого злочину
підтверджується іншими доказами, а
саме:

- Протоколом огляду місця події від
09.10.2013 року та фототаблицею до нього
(а.с. 12 - 33), згідно якого в палаті №8
КЛПУ міського протитуберкульозного
диспансера м. Костянтинівки на
шльопанцях ОСОБА_3 та на підодіяльнику
були виявлені плями бурого кольору.

-Протоколом проведення слідчого
експерименту від 24.10.2013 року, згідно
якого обвинувачений ОСОБА_2 відтворив
обстановку та обставини події 09.10.2013
року, а саме - яким саме чином він
наносив удари ОСОБА_3 (а.с.212-216).

- Висновком судово-медичної
експертизи № 59 від 05.11.2013 року, згідно
якого у ОСОБА_3 виявлені наступні
тілесні ушкодження: забій головного
мозку 1 ступеня, відкритий
багатоуламковий перелом в тім'яній
області голови зліва, лінійний перелом
черепа, забиті рани голови, перелом
кісток носа, які утворилися від дії
тупих предметів та предметів з
обмеженою поверхнею, в можливо
зазначений термін і відносяться до
тяжких тілесних пошкоджень, як
небезпечним для життя (а.п.232-234).

Згідно акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 917
від 13.11.2013 року, ОСОБА_2 в період
здійснення інкримінованого діяння
знаходився в стані простого
алкогольного сп'яніння і по психічному
стану міг усвідомлювати свої дії і
керувати ними (а.п. 238-241).

Суд переконався в тому, що
обвинувачений вірно розуміє суть
обставин справи. У суда не виникло
сумнівів в добровільності та
істинності його позиції. Після
роз'яснення порядку та об'єму права на
оскарження фактичних обставин справи,
вислухавши думку учасників процесу,
суд ухвалив визнати недоцільним
дослідження доказів щодо обставин, які
ніким не оспорюються та обмежити об'єм
дослідження доказів допитом
обвинуваченого, потерпілого та
матеріалами справи, що стосуються
особи обвинуваченого. Інші докази в
порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК
України, судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що
умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2, які
він вчинив 09.10.2013 року, що виразилися в
умисному тяжкому тілесному ушкодженні,
тобто умисному тілесному ушкодженні,
небезпечному для життя в момент
заподіяння, необхідно кваліфікувати
за ч.1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченого, який раніше
судимий, за місцем мешкання
характеризується посередньо, має
діагноз: хронічна мультірезистентна
форма туберкульозу, а також прохання
потерпілого суворо не карати
обвинуваченого. На підставі вказаного,
даних про особу обвинуваченого, його
чистосердечного каяття, суд вважає
необхідним призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі, оскільки
цілі покарання, передбачені ст. 50 КК
України, можуть бути досягнуті лише
при призначенні саме такого покарання,
призначивши йому з урахуванням
вищезазначених обставин мінімальний
строк покарання, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України.

До обставин, що пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2, суд
відносить його щире каяття.

Обставиною, обтяжуючою покарання
ОСОБА_2, є вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Так як ОСОБА_2 судимий за вироком
Краматорського міського суду
Донецької області від 7 червня 2013 року
до арешту строком на 1 місяць (що
відповідає, згідно правил ст. 72 КК
України, одному місяцю позбавлення
волі), вчинив новий злочин до повного
відбуття покарання, при призначенні
йому покарання необхідно застосувати
правила ст. 71 КК України, повністю
приєднавши до покарання, призначеного
за даним вироком, невідбуте покарання
за попереднім вироком.

Речові докази: фототаблицю з
відбитками пальців рук, три ДВД диска,
які зберігаються в матеріалах
кримінального провадження, слід
залишити там же.

Позов прокурора про стягнення з
обвинуваченого ОСОБА_2 на користь
держави 3666,02 грн. що складає вартість
лікування потерпілого у медичній
установі, підлягає задоволенню,
матеріалами кримінального провадження
він підтверджений, обвинуваченим
визнаний.

Процесуальні витрати за
проведення судово-дактилоскопічної
експертизи в розмірі 183,54 гривні
відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України
слід покласти на обвинуваченого, з якої
стягнути на користь держави вказану
суму.

Керуючись ст. ст. 349, 368- 371, 374, 376 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.121 ч.1
КК України і призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 5
(п»ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до
покарання, призначеного за даним
вироком, повністю приєднати невідбуте
покарання за вироком Краматорського
міського суду Донецької області від 7
червня 2013 року у вигляді одного місяця
позбавлення волі і остаточно
визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5
(п'яти ) років 1(одного) місяця
позбавлення волі із відбуванням в
кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу
обвинуваченому ОСОБА_2 - тримання під
вартою, залишити без змін до набрання
вироком законної сили.

Строк покарання обчислювати
ОСОБА_2 з моменту його фактичного
затримання - з 10 жовтня 2013 року,
зарахувавши в строк покарання строк
перебування під вартою.

Речові докази: фототаблицю з
відбитками пальців рук, три ДВД диска,
які зберігаються в матеріалах
кримінального провадження, залишити
там же.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
держави 3666 (три тисячі шістсот
шістдесят шість) гривень 02 коп., що
складає вартість лікування
потерпілого в медичній установі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
держави витрати за проведення
судово-дактилоскопічної експертизи в
розмірі 183 (сто вісімдесят три) гривні
54 коп.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Донецької області
через Костянтинівський міськрайонний
суд у строк 30 днів з моменту його
проголошення.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку суду.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя