В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-125/07р.

22 листопада 2007 року Великобагачанський районний
суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Білецької В.І.

при секретарі
Гавриленко Н.В.

з участю прокурора Хижняк І.В.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с-щі Велика Багачка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця
та жителя с. Устивиця В-Багачанського
району

Полтавської області, громадянина України, українця, з неповною

професійно-технічною освітою,
навчається на 3

курсі
Полтавського професійного ліцею транспорту,

не
одруженого, раніше не судимого,

за ст.ст.
185 ч.3, 304 КК України

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2

уродженця та жителя с. Устивиця
В-Багачанського

району Полтавської області, громадянина України, українця,

не
працюючого, з неповною професійно-технічною

освітою, навчається на 3 курсі
Полтавського професійного ліцею

транспорту,
раніше не судимий,

за ст.ст.
185 ч.3 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

15 вересня 2007 року близько 1
години в селі Устивиця Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_2
разом з неповнолітнім ОСОБА_3, йдучи мимо господарства ОСОБА_4, вирішили
підійти до вікна жилого будинку та
постукати у вікно, так як були
знайомі з громадянами, які там раніше проживали. Коли вони підійшли до вікна
жилого будинку, побачили, що на підвіконнику лежать два мобільні телефони.
ОСОБА_2запропонував неповнолітньому ОСОБА_3 викрасти мобільні телефони, на що
останній погодився. ОСОБА_2відкрив кватирку і просунув руку, але телефони не
дістав. Тоді ОСОБА_3 просунув через кватирку руку і викрав два мобільні
телефони «Нокіа» моделі 7260 та моделі 6131, в яких були стартові пакети
«Київстар», вартістю по 25 грн. кожний, та гроші на рахунку в сумі 10 грн. та
24 грн. відповідно, а також одна флеш карта. Всього потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було завдано матеріальних
збитків на суму 1869 грн.

Викраденими телефонами вони
розпорядилися на свій власний розсуд.

В судовому засіданні підсудній
ОСОБА_2 винним себе у вчиненні злочину при зазначених вище обставинах визнав
повністю, суду показав, що з неповнолітнім
ОСОБА_3 вони зустрілись в кафе «Чаклун» села Устивиця Великобагачанського району Полтавської
області. Після дискотеки вони йшли додому по вулиці села Устивиця і побачивши
світло в будинку, де проживають потерпілі ОСОБА_4, вирішили пожартувати,
постукавши у вікно. Коли підійшли до вікна, то на підвіконнику побачили два мобільні
телефони. Він моргнув ОСОБА_3, і останній погодився вчинити крадіжку цих
телефонів. Рукою він відкрив кватирку, і хотів дістати з підвіконника телефони,
але в нього не вийшло. Тоді ОСОБА_3 через кватирку рукою витяг два телефони, і
вони пішли додому до ОСОБА_3. По дорозі викинули в рівчак картки з телефонів.
Роздивившись при світлі на викрадені
телефони, побачили, що один з них розкладний чорного кольору, а другий
білого кольору, і обидва марки «Нокіа».Через кілька днів поїхали в місто
Полтаву і продали ці телефони, а грошима розпорядились на свій розсуд. Просив
суд його суворо не карати, так як хоче вступити в армію, надати можливість виправитися, врахувати, що
вони добровільно відшкодували потерпілим завдану шкоду.

Підсудній ОСОБА_3 винним себе у
вчиненні злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю і суду показав,
що з ОСОБА_2 вони зустрілись в кафе «Чаклун» в селі Устивиця
Великобагачанського району Полтавської області. Після дискотеки вони йшли
додому по вулиці села Устивиця і побачивши світло в будинку, де проживають
потерпілі ОСОБА_4, вирішили пожартувати, постукавши у вікно. Коли підійшли до
вікна, то на підвіконнику побачили два мобільні телефони. Йому моргнув ОСОБА_2,
і він погодився вчинити крадіжку цих телефонів. Рукою ОСОБА_2відкрив кватирку,
і хотів дістати з підвіконника телефони, але в нього не вийшло. Тоді він через
кватирку рукою витяг два телефони, і вони пішли до нього додому. По дорозі
викинули в рівчак картки з телефонів. Роздивившись при світлі на викрадені телефони, побачили, що один з них розкладний
чорного кольору, а другий білого кольору, і обидва марки «Нокіа».Через кілька
днів вони поїхали в місто Полтаву і продали ці телефони, а грошима
розпорядились на свій розсуд. Просив суд його суворо не карати, так як хоче
вступити в армію, надати можливість
виправитися, врахувати, що вони добровільно відшкодували потерпілим завдану
шкоду.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суду
показали, що ввечері вони залишили на підвіконнику свого будинку два мобільні
телефони марки «Нокіа», а вранці побачили, що
телефони на місці відсутні. Зрозумівши, що вчинено крадіжку їхніх
телефонів, вони повідомили дільничного інспектора. До підсудних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. вони претензій не мають, так як
останні їм повернули один телефон і відшкодували завдану шкоду за другий.
Просили суд суворо не карати підсудних, так як вони мають молодий вік, злочин
вчинили вперше, надати їм можливість виправитися.

На прохання учасників процесу суд, з
дотриманням вимог ст. 299 КПК України, виніс постанову про обмеження обсягу дослідження доказів по
справі лише допитом підсудних і потерпілих, а тому інші докази судом
не досліджувалися.

Встановивши обставини справи, суд приходить до висновку,
що показання підсудних
відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

Наведені докази є належними,
допустимими, достовірними, та достатніми для визнання підсудних винними у
вчиненні встановленого судом злочину.

Тому, умисні дії ОСОБА_3. та ОСОБА_2,
які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою
змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

А своїми умисними діями, які
виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, ОСОБА_2скоїв
злочин, і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 304 КК України.

При призначенні виду і міри покарання
підсудному ОСОБА_3, суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу підсудного,
який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, суму викраденого, те, що він раніше не
судимий.

Обставинами, що пом»якшують
покарання підсудному ОСОБА_3 суд вважає повне визнання вини, щире каяття,
добровільне відшкодування завданої шкоди, те, що він вчинив злочин будучи
неповнолітнім.

При призначенні виду і міри покарання
підсудному ОСОБА_2, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину,
суму викраденого, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем
проживання та навчання, раніше не судимий.

Обставинами, що пом»якшують покарання
підсудному ОСОБА_2 суд вважає повне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

З урахуванням обставин справи та
характеристики винних осіб, суд вважає
за можливе призначити покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не пов»язане з позбавленням
волі.

Речовий доказ по справі - мобільний
телефон «Нокіа» модель 7260, що переданий під зберігальну розписку власниці
ОСОБА_5, залишити в її користуванні, книжки-інструкції до мобільних телефонів
«Нокіа» моделей 7260 та 6131, що приєднані до матеріалів кримінальної справи -
повернути власникам. (а.с.112-113).

Зняти арешт, накладений на майно
батьків неповнолітнього підсудного ОСОБА_3. в зв»язку з тим, що цивільний позов
по справі не заявлений, нанесені збитки відшкодовані добровільно.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У
Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.3 ст.185, ст. 304 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.3
ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, за ст. 304 КК
України - один рік позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України вважати
ОСОБА_2 остаточно засудженим за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань, до трьох років шести місяців позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і
звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік
.

Згідно ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_2 обов»язки періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну місця проживання та
навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3
ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75,104 КК України і
звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на один
рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_3. обов»язки періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну місця проживання та
навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - мобільний
телефон «Нокіа» модель 7260 залишити в
користуванні власниці ОСОБА_5, книжки-інструкції до мобільних телефонів
«Нокіа» моделей 7260 та 6131, що приєднані до матеріалів кримінальної справи -
повернути власникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зняти арешт, накладений постановою
слідчого В-Багачанського РВ УМВС України в Полтавській області від 21.10.2007
року на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7, мешканців села Устивиця Великобагачанського
району Полтавської області.

Апеляція на вирок суду може бути
подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб після його
проголошення.

Головуюча -