АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001041 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
представника потерпілих ОСОБА_10
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001041 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по 1000000 (один мільйон) гривень моральної шкоди. Стягнуто з страхової компанії «Княжа» Віємн Іншуранг на користь ОСОБА_9 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна) гривню матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_8 41912 ________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/267/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_11
Категорія ч.3 ст. 286 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1
(сорок одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 54 копійки матеріальної шкоди. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 приблизно 0 17 годин 10 хвилин 29.11.2014 poкy, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі «М-19», сполученням «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече», зі сторони м. Кіцмань в напрямку с. Мамаївці, Кіцманського району Чернівецької області.

Проїжджаючи 450 км. + 500 м. вказаної автомобільної дороги, між населеними пунктами с. Мамаївці та с. Лашківка, Кіцманського району, Чернівецької області, водій ОСОБА_5 , рухаючись в умовах достатньої видимості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав здійснювати обгін вантажного автомобіля марки «МАН», при цьому виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в напрямку м. Кіцмань.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено смерть, яка настала від комбінованого шоку, який виник внаслідок гострої внутрішньої кровотечі на фоні закритої тупої травми органів грудної клітини та позачеревного простору, з ушкодженням лівої нирки і лівої легені.

Також, пасажирам автомобіля марки «ВАЗ 2104:

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено смерть, яка настала від ушкодження речовини головного мозку, що виникло на фронті множинних скалкових переломів склепінні і основи черепу;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи та розриву слизової оболонки в ділянці 43-44 зубів, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. п. 1.5,2.3 (б), 2.9 (а) та 14.2 (в) «Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

-п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

-п.14.2 Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 смерть, а також потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи правильність кваліфікації своїх дій та призначення покарання, просить суд апеляційної інстанції даний вирок змінити, зменшивши суму призначеного судом відшкодування заподіяної потерпілим маральної шкоди. Вказує на те, що районний суд не взяв до уваги його матеріальний та фінансовий стан, тому визначена сума 2 млн. грн. для нього не підйомна.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , в якій вказуючи на законність вироку районного суду, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, котрі підтримали доводи апеляції та просили її задовольнити, прокурора, потерпілих та їх представника, котрі заперечили проти задоволення вимог апеляції обвинуваченого та просили залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції і заперечення на неї, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого за ч.3 ст. 286 КК України в апеляції не оскаржується.
При постановленні вироку судом обґрунтовано вирішено питання про часткове задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у відшкодування заподіяної злочином моральної і матеріальної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є транспортний засіб, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Задовольняючи подані цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги характер та глибину душевних страждань, яких зазнала сім`я загиблих у зв`язку із втратою найдорожчих людей, що спричинило величезні душевні страждання, порушення стану душевної рівноваги, довічне душевне травмування, неможливість ведення повноцінного життя.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, що він сам визнає та в чому щиро розкаюється, то на нього покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ..
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди судом було враховано як величину її заподіяння, так і реальну можливість відшкодування, з врахуванням обставин справи, фізичних та психологічних страждань потерпілих від злочину. Суд також врахував часткове відшкодування обвинуваченим завданої моральної шкоди потерпілим на суму 20000 грн. кожній.
Крім того, враховуючи, що вирок районного суду після апеляційного оскарження набирає законної сили, ОСОБА_5 необхідно взяти під варту в залі суду, щоб привести вирок до виконання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001041 щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК без змін.

ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 04 серпня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя ОСОБА_1