ПОСТАНОВА

7 квітня 2010 року м. Рівне

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області Коробов О.К.,

з участю прокурора Войтюка А.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду кримінальну справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засуджених вироком Рівненського районного суду від 10 лютого 2010 року

встановив:

В апеляції прокурора Чернеги Ю.П. викладене прохання про скасування вироку Рівненського районного суду від 10 лютого 2010 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині призначення засудженим покарання і про постановлення нового вироку, яким призначити вказаним особам:

„за ч.З ст. 185 КК України 5 років шість місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду від 28 01.2009 року і остаточне покарання їм призначити 6 років 6 місяців позбавлення волі".

Тобто в апеляції прокурора викладене прохання про призначення одного покарання на двох засуджених (що не передбачено законом), а не про призначення окремих покарань кожному із засуджених.

В апеляції засудженого ОСОБА_1 прохання про скасування або зміну вироку не сформульоване, а лише зазначене прохання „залишити покарання за попереднім вироком від 28.01.2009 року".

Прокурор Войтюк А.М., просить повернути справу до Рівненського районного суду для виконання вимог ст. 350, 352 КПК України. При цьому цей прокурор посилається на те, що в апеляції засудженого має бути сформульоване прохання засудженого про скасування чи зміну вироку і наведені доводи на обґрунтування цього прохання. Мають бути усунені недоліки апеляції прокурора.

Суд з пропозицією прокурора, яка ґрунтується на законі погоджується. Адже за ч.1 ст. 352 КПК України у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Всупереч закону головуючий в суді першої інстанції цього не зробив.

Справа N 11-190 2010 р. Вирок постановлений одноособово суддею Бокієм В.Ю

В апеляції засудженого має бути сформульоване прохання про скасування чи зміну вироку, який він оскаржує вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку і доводи на обґрунтування такої вказівки.

Щодо апеляції прокурора то головуючий в суді першої інстанції теж не звернув уваги на її невідповідність вимогам ст. 350 КПК України. Скасування вироку в частині призначеного покарання за ст. 372 КК України можливе у випадку коли суд першої інстанції призначив яке за своїм видом і розміром є явно несправедливим. Зазначаючи про незаконність вироку прокурор був зобов'язаний вказати чому, на його погляд, покарання за ч.З ст. 185 КК України в у виді позбавлення волі на строк у чотири роки і шість місяців як для ОСОБА_1 , так і для ОСОБА_2 є явно несправедливим, а покарання цим же особам за той же злочин у виді позбавлення волі на строк у п'ять років і шість місяців буде справедливим.

Усуваючи недоліки апеляції прокурор повинен обґрунтувати посиланням на закон своє міркування про право і обов'язок суду врахувати як обтяжуючі покарання обставини вчинення крадіжки повторно, його рецидив (після попереднього засудження за ч.З ст. 185 КК України), попередню змову групою осіб, навести доводи, що таке твердження узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 67 КК України і вказані обставини чому в даному випадку при засудженні за ч.З ст. 185 КК України мають враховуватись ще й як такі, що обтяжують покарання.

На порушення ч.2 ст. 350 КПК України апеляція прокурора не містить посилань на аркуші справи, де містяться докази на обґрунтування апеляції.

Крім того, до справи не були долучені паспорти засуджених, попри те, що вони перебувають під вартою, що унеможливлює для апеляційного суду виконання вимог закону про з'ясування осіб засуджених та їх громадянства.

Відповідно до „Положення про паспорт громадянина України", затвердженого Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 26 червня 1992 року N 2503-ХП (Із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Верховної ОСОБА_2 України від 28 жовтня 1992 року N 2748-ХІІ, від 2 вересня 1993 року N 3423-XII, від 9 грудня 1994 року N 283/94-ВР) в особи, взятої під варту, або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

За п. 17.10. „Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді" вилучені в арештованих паспорти, військові квитки, трудові книжки та інші особисті документи зберігаються в окремому опечатаному пакеті, до справи підшивається опис (реєстр) вилучених документів, який нумерується черговим номером аркуша справи.

Паспорт ОСОБА_1, місцем знаходження якого ні слідчий, ні прокурор, ні суд першої інстанції не цікавився, подала до апеляційного суду його мати. Паспорт ОСОБА_2 до цього часу не долучений до справи ні слідчим, ні прокурором, ні судом, який розглядав справу. При повторному надсиланні справи до апеляційного суду цей недолік має бути усунутий, з тим, щоб апеляційний суд мав можливість виконати вимогу статей 362, 286 КПК України про становлення осіб засуджених.

Головуючому по справі слід звернути увагу на належне складання опису документів у справі. Замість того, щоб у опису документів вказати індивідуальну назву кожного документа, секретар обмежилась скороченими зазначеннями родової назви документів і паперів („заява", „апеляція", „розписка", тощо). Суддям і учасникам судового розгляду при ознайомленні з матеріалами справи користуватись таким описом матеріалів неможливо, такий опис не може перешкодити підміні документа в справі. Посада, прізвище особи, яка складала опис матеріалів справи не зазначені, її підпис під описом матеріалів відсутній (п. 5.13 Інструкції: „Опис підписується працівником апарату суду, який оформляє справу, із зазначенням біля підпису свого прізвища".) По справі має бути складений належний опис матеріалів справи із зазначенням повної назви кожного документа, з тим, щоб цим описом матеріалів справи можна було користуватись при її апеляційному розгляді.

При подальшому оформленні справи суд першої інстанції має виконати вимогу„Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді", про те, що в том справи не можна підшивати більше 250 аркушів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України

П ОСТАНОВИВ:

Долучити до матеріалів кримінальної справи паспорт засудженого ОСОБА_1 СР863006. виданий 5 січня 2002 року Рівненським МВУМВС України.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засуджених вироком Рівненського районного суду від 10 лютого 2010 року, повернути цьому суду для належного виконання вимог ст.ст. 350, 351, 352, 354 КПК України та долучення до справи документів, які посвідчують особу засудженого ОСОБА_2, оформлення матеріалів кримінальної справи у відповідності до вимог „Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді".

Суддя О.К.Коробов