Ухвала іменем україни
07 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_12,
суддів:ОСОБА_13, ОСОБА_14,
при секретарі ОСОБА_15,
за участю прокурора ОСОБА_16,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000278 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, та заступника прокурора Чернівецької області на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 липня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком цього ж суду від 22 грудня 2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 02 січня 2014 року за відбуттям строку покарання,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він в кінці січня 2014 року в під'їзді будинку за місцем свого проживання знайшов особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою в перерахунку на суху речовину 4,181 г, який продовжив зберігати при собі. В подальшому ОСОБА_6 цей наркотичний засіб запакував в пакетики з-під чаю та помістив в коробку для посилок, яку вранці 05 лютого 2014 року через відділення зв'язку № 13 Чернівецького головпоштамту від імені ОСОБА_7 незаконно переслав на адресу Чернівецького слідчого ізолятора на ім'я засудженого ОСОБА_8 Наступного дня співробітники слідчого ізолятора під час перевірки посилки вилучили 5 пакетиків з-під чаю з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом.

Крім того, в період з 13 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв. 01 квітня 2014 року ОСОБА_6 проник до квартири АДРЕСА_1, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 3 549,90 грн.

В період з 16 год. до 19 год. 04 квітня 2014 року ОСОБА_6 проник до квартири АДРЕСА_2, звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 300 грн.

Приблизно о 16 год. 30 хв. 08 квітня 2014 року ОСОБА_6 намагався проникнути в квартиру АДРЕСА_3, та повторно викрасти з неї майно, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був помічений власницею квартири - ОСОБА_11

У касаційних скаргах прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, та заступник прокурора Чернівецької області, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, порушують питання про зміну судових рішень та виключення з них додаткового покарання у виді конфіскації майна. Зазначають, що злочин, вчинений ОСОБА_6, є некорисливим, а тому на підставі ч. 2 ст. 59 КК України таке додаткове покарання як конфіскація майна йому не може бути призначено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційних скаргах прокурорів не оскаржуються.

Доводи прокурорів про безпідставність призначення засудженому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини й може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Під користю (корисливими спонуканнями, корисливим мотивом) у чинному законодавстві про кримінальну відповідальність розуміється бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди.

Частиною другою ст. 307 КК України, за якою засуджено ОСОБА_6, встановлено кримінальну відповідальність за кваліфіковані види незаконного придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також за незаконну передачу особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, тобто за злочинні дії, які можуть вчинятися як з корисливих, так і з інших мотивів. Однак, санкцією частини другої статті 307 КК України передбачено обов'язкове застосування до винної особи конфіскації майна.

Як установлено судом ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та в подальшому передав особливо небезпечний наркотичний засіб у місця позбавлення волі для ОСОБА_8 як подарунок, не маючи при цьому корисливого мотиву.

За таких обставин призначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, а також за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 цього ж Кодексу додаткового покарання у виді конфіскації майна підлягають виключенню з судових рішень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, та заступника прокурора Чернівецької області задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити, виключити з них рішення про призначення йому додаткового покарання у виді «конфіскації всього належного йому майна, крім житла» за ч. 2 ст. 307 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 цього ж Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14