АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001310, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України;

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року,

за участю сторін: прокурора - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001310 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України, повернуто прокурору.
Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не викладені фактичні обставини справи та не зазначено в чому саме полягає особлива зухвалість дій ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою призначити нове підготовче засідання в суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в ньому чітко викладено формулювання обвинувачення. Що стосується інших недоліків обвинувального акту, на які вказав районний суд, то на думку прокурора вони можуть бути усунуті під час судового розгляду справи по суті.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.

Так, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, необхідно виходити з положень ст. 91 КПК України, відповідно до якої доказуванню у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 вказані лише час і місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та зазначено, що останній грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливим цинізмом. При цьому, не зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Проте, навіть ті фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, різняться з формулюванням обвинувачення. Так, в першому випадку прокурор зазначив, що дії обвинуваченого супроводжувалися особливий цинізм в той час, як в формулюванні обвинувачення вказується про особливу зухвалість.

Разом з тим, кримінальний закон розрізняє ці два поняття. Так, особливою зухвалістю є грубе порушення громадського порядку, поєднаного із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насиллям, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущання над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту, тощо. В той час, як винятковий цинізм це демонстративна зневага щодо норм моральності.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора з приводу того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, як про це просить прокурор.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 398, 407, 408, 376 КПК України, - колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001310 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України, повернуто прокурору, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/847/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач - ОСОБА_1