Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/110/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кишинів Республіки Молдова, є українцем, громадянином України, є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню освіту, проходить військову службу на посаді навідника 2-го аеромобільного десантного взводу 1-ї аеромобільної десантної роти, 1-го аеромобільного десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину не був засудженим за вчинення інших злочинів,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом на посаді навідника 2-го аеромобільного десантного взводу 1-ї аеромобільної десантної роти, 1-го аеромобільного десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 31 березня 2014 року самовільно залишив військову частину на строк до 23 серпня 2014 року.

Цими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 407 самовільне залишення військової частини на строк понад один місяць.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений та прокурор 23 січня 2015 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального порушення та сторони погодились на призначення йому за вчинення кримінального правопорушення покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України, у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

Судом обвинуваченому роз`яснені права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, а також наслідки укладання угоди, які обвинуваченому зрозумілі.
Усвідомивши наслідки укладання угоди та свої права у суді, обвинувачений на затвердженні угоди у суді наполягав; підстави вважати, що укладення угоди сторонами не є добровільним, в суду відсутні.

Судом також встановлено, що обґрунтовані підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 не вчинював діяння, із приводу якого укладена угода, є відсутніми.
До того ж, викладені сторонами умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є належною, законодавство допускає укладання угод по справам цієї категорії.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства.
Вони також не порушують права та інтереси сторін та інших осіб.

Отже, заявлена угода підлягає затвердженню судом.
Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України за такого суд має ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 січня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання, із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України, у вигляді обмеження волі строком в 1 (один) рік.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

26.01.2015