Справа №
26 вересня 2008 року Шаргородський районний
суд Вінницької області
в складі головуючого судді Славінської Н.Л.
при секретарі Петрук
з участю прокурора Мазура
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Садове
Літинського району Вінницької області,
жителя с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, українця,
громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого 8.07.2008 року Шаргородським
районним судом за ст. 146 ч.1 КК України до покарання у виді двох років
- у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,
Суд визнав
доведеним, що підсудний ОСОБА_1 вчинив
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад
Злочин вчинено за наступних обставин.
Підсудний ОСОБА_1 11.07.2008 року близько 17 години, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, перебуваючи в веранді
будинку, в якому проживає разом із батьками, і який знаходиться в
АДРЕСА_1, будучи в неприязних стосунках з батьком ОСОБА_3., розпочав із
останнім словесну суперечку, в ході якої ображав батька нецензурною лайкою в
його адресу та погрожував фізичною розправою, після чого пішов у погріб, і,
взявши там дерев'яну ручку від сокири - топорище, повернувся у веранду будинку
та умисно наніс топорищем два удари по правій руці ОСОБА_3, внаслідок чого
спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової
кістки зі зміщенням у нижній третині. Згідно висновку судово-медичної
експертизи за №482/176 від 22.08.2008
року дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета або від удару
до такого та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликають
тривалий розлад здоров'я більше 21 доби.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним
себе у вчиненні злочину визнав повністю,
не заперечував факту вчинення умисного
середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але такого, що спричинило тривалий розлад
здоров'я, при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, оскільки
усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинений
злочин, просив його суворо не карати.
За згодою учасників судового
розгляду, відповідно до вимог ст.299 КПК України суд прийшов до висновку про
недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно підсудний розуміє
зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду
немає. Суд також роз'яснив підсудному, що при таких обставинах він
позбавляється права оспорювати фактичні
обставини справи у апеляційному порядку. Таким чином суд прийшов до висновку, що
підсудний ОСОБА_1 вчинив умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, винуватість його доведена, дії
органами досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.122 ч.1 КК України і він
повинен нести відповідальність за скоєне
за ст. 122 ч.1 КК України.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, негативно
охарактеризованому за місцем проживання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному. Цю обставину суд враховує як пом'якшуючу
покарання підсудного ОСОБА_1.
Обставиною, обтяжуючою покарання підсудного ОСОБА_1., є
вчинення ним злочину, будучи в стані алкогольного сп'яніння.
З урахуванням цих обставин, а також того, що ОСОБА_1
взагалі не відбув покарання, призначене вироком Шаргородського районного суду
від 8.07.2008 року у виді двох років обмеження волі, що підтверджується
довідкою інспектора Шаргородської міжрайонної кримінально-виконавчої
інспекції у Вінницькій області від
25.09.2008 року за №609 (а.с.78), суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1. можливе
в умовах ізоляції його від суспільства та поміщенні його на певний строк до
кримінально-виконавчої установи, тобто в
умовах застосування покарання у виді
позбавлення волі на певний строк. При
цьому покарання ОСОБА_1 слід призначати
на підставі ст. 71 КК України, тобто до призначеного за новим вироком
покарання слід приєднати невідбуту
частину покарання за попереднім вироком
Шаргородського районного суду від 8.07.2008 року, з урахуванням правил
підпункту «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі
відповідають два дні обмеження волі.
Речовий доказ по справі: дерев'яне топорище для сокири
без металевої частини - підлягає знищенню.
Керуючись ст.ст.321,
323,324 КПК України, суд
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України і засудити його за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік.
На підставі ст.71 КК України до
призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за попереднім
вироком Шаргородського районного суду від 8.07.2008 року - один рік позбавлення
волі і остаточно до відбування ОСОБА_1призначити покарання у виді двох років
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1до вступу вироку в
законну силу залишити попередній - взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1
вираховувати з 27 серпня 2008 року.

Речовий доказ по справі: дерев'яне топорище для сокири без металевої
частини - знищити.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: