Єдиний унікальний № 366/3396/13-к
Провадження № 1-кп/366/269/13
В И Р О К

Іменем України

13 листопадая 2013 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

при секретарі Мартовицькій Н.Є.,

з участю прокурора Сосюри О.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000082 від 22.11.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.09.2013 року приблизно о 6 год., з корисливих мотивів, маючи на меті назбирати на території зони відчуження лісових грибів, оминаючи контрольно-перепускні пункти міліції встановлені по периметру зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення, в районі с. Рагівка Поліського району Київської області, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, незаконно проник на територію зони безумовного (обовязкового) відселення, проїхав у лісовий масив в районі відселеного села Шевченково, де у період з 7 до 11 години, назбирав лісових грибів, загальною вагою 12 кг, які помістив до деревяної корзини та пластмасового відра, які взяв з собою з дому з метою полегшення переміщення зібраних грибів, закріпив їх на багажник мотоцикла, та намагався їх перемістити, без передбаченого законом дозволу і без проходження дозиметричного контролю за межі зони відчуження в с. Рагівка для власних потреб, чим порушив ст.12 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення зібраних грибів на території зони безумовного (обовязкового) відселення в районі с. Шевченково Поліського району Київської області, приблизно о 12 год., був затриманий працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 267-1 КК України, а саме: закінчений замах на порушення вимог радіаційної безпеки - спробі переміщення для власних потреб за межі зони безумовного (обовязкового) відселення продуктів харчування рослинного походження (лісових грибів) без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив, що дійсно 21.09.2013 року на території зони безумовного (обовязкового) відселення назбирав лісових грибів та намагався перемістити їх додому для власного вжитку, але не зміг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками міліції. Про те, що це зона безумовного (обовязкового) відселення знав. Знав, що не можна туди йти, бо там радіаційне забруднення. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що більше таке не повториться.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки викладене в обвинувальному акті підтверджено показаннями самого обвинуваченого і ніким не оспорюється. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності позиції обвинуваченого немає, і сторонам розяснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, які помякшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_1 слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті інкримінованого йому злочину, у виді штрафу: обвинувачений має можливість сплатити призначений штраф. При обранні міри покарання судом враховується щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання він характеризується позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, гриби збирав для власних потреб споживання.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає.

Речові докази:

- 12 кг лісових грибів були використані під час радіологічного дослідження, мотоцикл повернути власнику.

Керуючись ст. 349, 367-371, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 267-1 КК України призначивши йому покарання у вигляді 850 грн. штрафу.

Речові докази:

Мотоцикл повернути власнику ОСОБА_2.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: