Справа № 545/4875/14-к
Провадження № 1-в/545/1673/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2014 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 03.12.2004 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст.185 ч.3 КК України до 1 року п/волі із звільненням від відбуття покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, 02.02.2007 року тим же судом за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця п/волі.

Засуджений згідно вироку Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2007 року за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 98, 187 ч.4, 98, КК ,ст..70 ч.1, ч.2 КК України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна,
ВСТАНОВИВ:
Божківська виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , вказавши, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого за ст. 107 КК України.

Від засудженого та представника адміністрації до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, прохають подання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання адміністрації Божківської ВК №16 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 107 КПК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий 03.12.2004 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст.185 ч.3 КК України до 1 року п/волі із звільненням від відбуття покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, 02.02.2007 року тим же судом за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця п/волі .

ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і скоїв особливо тяжкий злочин, за який був засуджений згідно вироку Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2007 року за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 98, 187 ч.4, 98, КК України, ст..70 ч.1, ч.2 КК України до 13 років позбавлення волі без конфіскації майна

Встановлено, що засудженим відбуто строку покарання 9 років 3 місяці 26 днів. За час відбування покарання в установі засуджений мав 13 заохочень, останні із яких отримував періодично перед настанням у нього пільги, та 6 стягнень, останнє з яких у вигляді ДІЗО накладено в цьому році 25.05.2014 року за зберігання заборонених предметів. Як вбачається з характеристик на засудженого станом на 28.04.2014 року (особова справа а. 113, 124) засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання зарекомендував себе нестабільною поведінкою, за характером скритний, слабовільний, боягузливий, на заходи виховного характеру реагує повільно, активної участі у суспільному житті відділення не приймає , не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів свого виправлення. Крім того, згідно протоколу № 8 від 28.04.2014 року засідання комісії Божківської ВК № 16 ( особова справа а.115, 126) ОСОБА_4 було відмовлено як в заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, так і в умовно - достроковому звільненні. Тобто вищезазначене свідчить, що відбувши строку покарання терміном близько дев`яти років засуджений на шлях виправлення не став.

Із наступної характеристики на засудженого, яка була надана 19.11.2014 року фактично перед направленням до суду матеріалів про умовно - дострокове звільнення особи, вбачається, що засуджений характеризується позитивно .

Встановлено, що засуджений отримав повну середню освіту в Божківському навчально-виховному комплексі. Згідно додатку до атестату про повну середню освіту ОСОБА_4 закінчив Божківський навчально-виховний комплекс з середнім балом - 5,8 , більшість отриманих балів - 4 та 5 ( за 12-ти бальною системою оцінювання знань), що свідчить про посереднє відношення до навчання.

Встановлено, що ніякої участі в громадській діяльності та самодіяльних організаціях колективу засуджених за час відбуття покарання не приймав.

Згідно психологічних характеристик на засудженого, в тому числі і з останньої (особова справа а.с.142) - ОСОБА_4 нетерплячий, дратівливий, імпульсивний, здатен діяти не роздумуючи, до засудженого не можна пред`явити підвищену вимогливість, легко збудливий, готовий до емоційних зривів. Діяльність засудженого потребує постійного контролю, потрібно стимулювати активність.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, який злочини вчинював в неповнолітньому віці, кількість і характер судимостей, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про нестабільну поведінку засудженого, не додержання ним вимог режиму відбування покарання та відповідно не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_4 , його сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці та навчання, за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст..539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Божківської виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1