Справа № 165/380/15-к
Провадження № 1-кп/165/53/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000991 від 16 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2005 року за ч.3 ст.185, ст.69, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з іспитовим строком один рік;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 05 лютого 2008 року за ч.1 ст.185, ст.104, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з іспитовим строком один рік;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 26 грудня 2008 року за ч.2 ст.345, ч.2 ст.342, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 17 квітня 2009 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільнений 23 грудня 2010 року по відбуттю строку покарання;

вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 січня 2013 року за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, 07 липня 2014 року звільнений від відбуття покарання згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2014 року на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році",

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2015 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ст.395 КК України, суд,

встановив:
В період часу з 18 год. 15 грудня 2014 року по 08 год. 45 хв. 16 грудня 2014 року ОСОБА_5 , шляхом відкриття вхідних дверей, проникнув у приміщення будівлі, що знаходиться біля Свято-Духівського Собору м. Нововолинська, що на мікрорайоні Шахтарському у м. Нововолинську, звідкіля таємно, повторно викрав наступні речі: електропроводку із зварювального апарату загальною вагою 123 кг, вартістю 65 грн. за 01 кг, на загальну суму 845 грн.; чотири електроподовжувачі: два довжиною по 50 м, загальною вартістю 320 грн., один довжиною 30 м, вартістю 100 грн., та один довжиною 10 м, вартістю 40 грн.; бувші у вжитку: металеву тачку вартістю 200 грн., буржуйку кустарного виробництва ємкістю 200 літрів, вартістю 200 грн.; металеву баддю ємкістю 120 літрів, вартістю 140 грн.; металевий лист розміром 1,50 м х 0,5 м, вартістю 300 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2145 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2014 року, якою йому встановлено адміністративний нагляд терміном один рік шість місяців, застосовано обмеження про самовільне залишення місця проживання, та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, всупереч зазначеним у вищевказаній ухвалі обмеженням, маючи умисел на порушення адміністративного нагляду, умисно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно, без дозволу працівників органів внутрішніх справ залишив місце свого проживання, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та з 04 грудня 2014 року на відмітки для реєстрації в Нововолинський МВ УМВС України у Волинській області не з`являвся.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, показав, що в ніч з 15 на 16 грудня 2014 року прийшов до собору, що знаходиться на мікрорайоні Шахтраському у м. Нововолинську, оскільки мав намір звідтіля щось викрасти. Перелізши через огорожу зайшов на територію собору, обійшовши новобудову з тильної сторони, просунувши руку у щілину, відчинив двері, які були закриті на защіпку зсередини та проникнув у дане приміщення. Там побачив зварювальний апарат кустарного виробництва, за допомогою ріжкового ключа та викрутки, які знайшов там же розібрав котушки зварювального апарата, звідкіля дістав мідний провід. Там же він побачив також тачку, на яку завантажив викрадений мідний провід, металеву ємність для цементу, металеву пічку-буржуйку та лист металу, які виявив там же. Викрадене тачкою за декілька прийомів перевіз до смітників, що знаходяться біля дитячого садка на Шахтарському мікрорайоні. Вранці наступного дня викраденою тачкою перевіз викрадений мідний провід на скупку металу, що знаходиться в районі шахти №4 у м. Нововолинську. Металолом, що залишився попросив свого знайомого ОСОБА_7 в той же день після обіду завезти на скупку металолому, сказавши останньому, що він належить йому. Все викрадене здав на вищезазначеному пункті прийому металобрухту жінці-приймальниці, виручені кошти в сумі 920-950 грн. витратив на власні потреби. Також викрав з приміщення собору чотири подовжувачі, куди їх подів не пам`ятає. Підтвердив, що ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області йому було встановлено адміністративний нагляд. Він був під розпис ознайомлений із обмеженнями, які йому були встановлені судом, а саме з`являтись на реєстрацію у дні визначені ОВС та не залишати своє житло без дозволу працівників міліції. Однак він не з`являвся на відмітку, оскільки погано себе почував, у медичний заклад для лікування не з`являвся, та про неможливість прибуття на відмітку працівників міліції не повідомив. Також без дозволу працівників міліції в листопаді 2014 року покинув своє житло і проживав у свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 на дачі в районі шахти №3 у м. Нововолинську. У вчиненому розкаюється, розуміє, що вчинив протиправно, просить його суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи і зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Суд, визнає винуватим ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), належного потерпілому ОСОБА_6 , поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Суд, визнає винуватим ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду щодо якого встановлено адміністративний нагляд, та кваліфікує його дії за ст.395 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не визнає.

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відсутність обтяжуючих вину обставин, наявність пом`якшуючої обставини, тяжкість вчинених ним злочинів, один з яких згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, а інший згідно ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та дані про його особу: характеризується по місцю проживання посередньо та дільничним інспектором негативно (т.2 а.с.58,111), начальником виправної колонії характеризується негативно (т.2 а.с.75), є працездатним (т.2 а.с.112), не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с.59-60,64), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, злочинів проти авторитету державної влади, злочину у сфері обігу наркотичних засобів (т.2 а.с.107), відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку, вчинив ряд нових злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_5 та його вперте небажання стати на шлях виправлення.

З урахуванням усіх зазначених вище обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише у місцях позбавлення волі, і вважає, що для виправлення та перевиховання останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

Як вбачається з копії вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2015 року (т.1 а.с.21), та розпорядження про набрання вищевказаним вироком законної сили (т.1 а.с.22) ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, початок строку покарання ОСОБА_5 обсислено з 16 січня 2015 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 винен ще і інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, тому остаточно йому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 06 лютого 2015 року (т.2 а.с.103-105).

За проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави: 195,60 грн. висновок №396 від 15 січня 2015 року (т.2 а.с.30-33).

Речові докази: металеві предмети кустарного виробництва буржуйку та будівельну баддю, металевий лист (т.2 а.с.23), металеву одноколісну тачку (т.2 а.с.27), які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 (т.2 а.с.114) залишити останньому; викрутку хрестоподібної форми та ріжковий ключ (т.2 а.с.36), які передано у камеру схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області (т.2 а.с.113) повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.368, ст.370, ст.374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ст.395 КК України призначивши покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ст.395 КК України у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ст.72 КК України одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі, визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_5 з часу проголошення вироку, тобто з 18 березня 2015 року, зарахувавши до строку відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2015 року, тобто за період з 16 січня 2015 року по 17 березня 2015 року включно.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави: 195 (сто дев`яносто п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази: металеві предмети кустарного виробництва буржуйку та будівельну баддю, металевий лист, металеву одноколісну тачку, які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому; викрутку хрестоподібної форми та ріжковий ключ, які передано у камеру схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1