АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 491/1781/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
Ананьївський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого судді - Дорош В.
В.

при секретарі - Гула О.Р.

розглянувши у підготовчому
судовому засіданні в залі суду в м.
Ананьєві кримінальне провадження №
0000857 на підставі угоди відносно
обвинуваченого громадянина: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ананьїв
Одеської області та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, освіта
середня, не одружений, не працюючого,
раніше не судимого,
військовозобов'язаного, стан здоров'я
нормальний, в скоєнні злочину
передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження : прокурора - Гурової І.М.

потерпілого - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, 16
листопада 2013 року в період часу з 23
години 00 хвилин по 00 годин 00 хвилин,
більш точний час в ході досудового
розслідування та судового розгляду
встановити не представилось можливим,
навпроти бару «Шторм», який
розташований за адресою м. Ананьїв, вул.
К.Лібнехта 31, Одеської області, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла розмова, яка
переросла в сварку. В ході даної сварки,
ОСОБА_1 із - за виниклих неприязнених
відносин до ОСОБА_2, з метою спричинення
тілесних ушкоджень, умисно наніс
ОСОБА_2 один удар кулаком в область
обличчя. Після якого ОСОБА_2 сів до
свого автомобіля марки ВАЗ - 2107,
номерний знак НОМЕР_1,та від'їхав. Проте
через 10 хвилин ОСОБА_2 повернувся до
бару «Шторм», де залишився сидіти в
салоні вказаного автомобіля на
водійському сидінні. В цей час до
вказаного автомобілю підійшов ОСОБА_1,
де відкривши водійські дверцята, та
продовжуючи свій злочинний умисел, із -
за виниклих неприязнених відносин, з
метою спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2, ще один раз кулаком вдарив
останнього в область обличчя. При цьому
ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні
ушкодження у вигляді синця та саден
обличчя, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 323 від
25.11.2013 року у відповідності з п. 2.3.5
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
віднесені до легких тілесних
ушкоджень.

В зв'язку з вище наведеним дії
обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує
за ст. 125 ч. 1 КК України, оскільки він
умисно наніс легкі тілесні ушкодження
потерпілому.

Під час досудового слідства між
потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним
ОСОБА_1 12 грудня 2013 року було укладено
угоду згідно з якою відшкодування
матеріальної шкоди вирішено, збитки
відшкодовані потерпілому в повному
обсязі, питання про відшкодування
моральної шкоди з боку ОСОБА_2 не
ставилось.

При узгодженні питання про
покарання за вчинене правопорушення,
сторони дійшли згоди та клопочуть про
призначення обвинуваченому ОСОБА_1
покарання у вигляді штрафу в розмірі 30
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Можливість укладення угоди про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим у
кримінальному провадженні передбачено
ч. 1 ст. 468 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України на
підготовчому судовому засіданні суд
має право затвердити угоду або
відмовити у затвердженні угоди.

Судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який
згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості. В судовому
засіданні з'ясовано, що обвинувачений
повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474
КПК України, наслідки укладення та
затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1
ст. 473 КПК України та наслідки
невиконання угоди згідно ст. 476 КПК
України, а потерпілий ОСОБА_2 розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Укладення угоди є добровільним,
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дії будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді. Умови угоди не суперечать
вимогам чинного Кримінального кодексу
України та Кримінального
процесуального кодексу України,
зокрема не суперечать вимогам ст. ст. 65,
69 КК України, інтересам суспільства, не
порушують права, свободи, чи інтереси
сторін або інших осіб, відсутня
очевидна неможливість виконання
обвинуваченим взятих на себе за угодою
зобов'язань, вивчені судом документи
кримінального провадження свідчать
про наявність підстав для визначення
винуватості.

На підставі викладеного вище суд
дійшов висновку про наявність
обґрунтованих підстав для
затвердження угоди про примирення від
12 грудня 2013 року між обвинуваченим
ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 і
призначення обвинуваченому
узгодженого покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 468 ч.1 п.1,475
КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення
між обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілим
ОСОБА_2 від 12 грудня 2013 року.

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
125 КК України та призначити узгоджене
сторонами покарання у виді штрафу в
розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
п'ятсот десять гривень 00 копійок, який
необхідно внести до прибутку держави.

Запобіжний захід не
обирався.

Вирок набирає законної сили
у разі неподання апеляційної скарги
виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України, до апеляційного суду
Одеської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення через
Ананьївський районний суд Одеської
області.

Копію вироку негайно
після його проголошення вручити
обвинуваченому, потерпілому та
прокурору.

Головуючий суддя:
В. В.
Дорош