Єдиний унікальний номер 722/613/15-к
Номер провадження 1-в/722/97/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника виправної колонії: ОСОБА_4
та засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,
ВСТАНОВИВ:
20.04.2015 року, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.
Обґрунтовуючи подане клопотання вказував, що засуджений ОСОБА_5 на момент звернення з клопотанням, відбув більше половини строку покарання призначеного судом, визнає свою вину та щиро кається у вчиненому злочині, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У випадку заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, він буде працевлаштований на Красилівський агрегатний завод на посаду слюсаря механоскладальних робіт з виплатою йому мінімальної заробітної плати. З наведених підстав вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, у зв`язку з чим йому може бути замінена невідбута частина покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що на його утриманні перебуває неповнолітній син та мати, яка являється інвалідом, після повернення з місць позбавлення волі він буде працювати на ДП «Красилівський агрегатний завод» на посаді слюсаря механоскладальних робіт, оскільки має відповідну освіту. Клопотання свого адвоката підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання адвоката засудженого ОСОБА_5 заперечував, вказуючи що в силу вимог ст.82 КК України, засуджений ОСОБА_5 не довів того, що став на шлях виправлення.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, виходячи із вказаних норм кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 26.07.2013 року вироком Красилівського районного суду Хмельницької області за ст.ст.309 ч.2, 310 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховано з 26.07.2013 року, зараховано в строк відбування покарання час перебування його під вартою з 12.09.2012 року по 14.12.2012 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 30.09.2013 року, вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.07.2013 року залишено без змін.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VІІ від 08.04.2014 року, засудженому ОСОБА_5 скорочено наполовину невідбуту ним частину покарання у виді позбавлення волі, новий строк відбування покарання відраховано з 19.04.2014 року. Кінець строку відбування покарання 21.10.2016 року.
Таким чином, станом на час постановлення судом даної ухвали, засуджений ОСОБА_5 відбув 1 рік 9 місяців 17 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 6 місяців.
Судом встановлено, що за час перебування в слідчому ізоляторі м. Хмельницький, ОСОБА_5 , зарекомендував себе посередньо, вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
До СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області прибув 10.11.2013 року. По прибуттю до установи і по даний час до оплачуваних робіт на підприємстві колонії не залучався у зв`язку із небажанням працювати, з приводу працевлаштування до адміністрації установи не звертався.
Із протоколу засідання адміністративної комісії СВК №67 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим йому було відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Суд не погоджується із таким висновком адміністрації колонії, з огляду на наступне:
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно п.2 Постанови, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Статтею 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства і джерелом права встановлено, що жодна людина не може бути приневолена до примусової чи обов`язкової праці крім будь-якої роботи, виконання якої зазвичай вимагається під час ув`язнення.
Матеріали, що містяться у провадженні свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 , відмовлявся саме від виконання робіт на виробництві колонії, а не звичайної роботи, виконання якої зазвичай вимагається від засудженого.
Згідно довідки про заохочення і стягнення встановлено, що за час відбування покарання в Сокирянській ВК №67 засуджений ОСОБА_5 , до дисциплінарної відповідальності не притягувався, порушень вимог режиму утримання не допускав, не заохочувався.
Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_5 у цілому характеризується позитивно, по відношенню до представників адміністрації установи стриманий, тактовний, у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, не конфліктний, підтримує з ними дружні стосунки. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує із рідними шляхом листування та отриманням посилок, взаємовідносини добрі. Свою винуватість у вчиненні злочину визнає та щиро кається у вчиненому.
Згідно вимог ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Згідно дослідженої в судовому засіданні довідки ДП «Красилівський агрегатний завод» №12-370 від 19.03.2015 року встановлено, що вказане підприємство гарантує працевлаштування ОСОБА_5 в якості слюсаря механоскладальних робіт із оплатою праці в залежності від встановлених норм виробітку, але не нижчою від мінімальної заробітної плати.
Згідно повідомлення Волочиського МВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області № 382 від 03.04.2015 року, на запит начальника СВк №67, керівництво ДП «Красилівський агрегатний завод» підтвердило можливість працевлаштування засудженого ОСОБА_5 після його звільнення, на посаду слюсаря механоскладальних робіт із оплатою праці не менше мінімальної.
Крім цього, згідно заяви про реєстрацію місця проживання від 23.12.2014 року, ОСОБА_5 , після повернення з місць позбавлення волі буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів той факт, що він став на шлях виправлення.
Окрім того, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, на думку суду буде стимулювати його виправлення, заохочуватиме його до остаточної відмови від подальшої злочинної діяльності, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.
Керуючись ст.ст.57, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.
Копію цієї ухвали надіслати для виконання Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтС України в Чернівецькій області та для відома Красилівському районному суду Хмельницької області і засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення, а особам, які не були присутні під час її оголошення, протягом 7 діб з дня вручення копії.
Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1