№ 209/4257/14-к
№ 1-кп/209/310/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
29 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1кп-209/310/14 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України;

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 27 червня 2014 року, близько о 11.00 годині, знаходячись у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відкритого заволодіння чужим майном, напав на потерпілу ОСОБА_4 , яка знаходилася на кухні цієї квартири, погрожуючи ножем, що є погрозою застосування насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито заволодів її телефоном Флай, вартістю 230 грн., який лежав поруч з потерпілою. Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, підтвердив місце та обставини скоєння злочину, пояснив суду, що він дійсно, погрожуючи ножем, заволодів телефоном ОСОБА_6 , коли перебував у неї в квартирі, телефон відніс до знайомої. Щиро кається у скоєному злочині.

Просив суд розглянути справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення та розмір завданого злочинами матеріального збитку, йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна і дійсна позиція.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його її позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи та розмір завданого матеріального збитку в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом обвинувачення кримінальному правопорушенні, кваліфікованим за ч.1 ст. 187 КК України, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сумою завданого матерільного збитку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст.65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд, враховує, що вчинений ним злочин є тяжким, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, враховуючи думку потерпілої, яка просить не позбавляти його волі, й з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання у в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Іспитовий строк обчислюється, відповідно до положень ст. 165 КВК України, з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту сплинув 07 вересня 2014 року, і судом не подовжувався та новий не обирався.

Речові докази: кухонний ніж знищити, товарний чек від телефону ОСОБА_7 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ телефон ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 376 КПК України обвинувачений, його захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1