Єдиний унікальний номер 728/2879/14
номер провадження № 1-кп/728/221/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бахмач Чернігівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не одруженої, маючої неповнолітню дитину ОСОБА_5 , 2004 року народження, відносно якого позбавлена батьківських прав та зобов`язана до сплати аліментів на його утримання, не працюючої, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуваючої, групи інвалідності не маючої, раніше судимої: 04 липня 2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 164 КК України до міри покарання у виді 100 годин громадських робіт,
у скоєнні діяння, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт. На облік до Бахмацької КВІ ОСОБА_4 була поставлена 09.09.2014 року, де була ознайомлена з порядком та умовами відбуття покарання, про що надала письмову розписку.

16.09. 2014 року Бахмацьким МРВ КВІ гр. ОСОБА_4 було направлено для відпрацювання громадських робіт до КВП „Комунальник з необхідністю приступити до відбуття покарання 17.09.2014 року.

30.09.2014 року із КВП «Комунальник» до Бахмацького МРВ КВІ стосовно гр. ОСОБА_4 надійшов графік виходу на роботу на жовтень 2014 року. Проте, не зважаючи на це, остання умисно ухилялася від відбування призначеного їй покарання, так як не зявилась до КВП „Комунальник для відпрацювання зазначених годин громадських робіт 01.10.2014 року та в подальшому взагалі не виходила на відпрацювання громадських робіт протягом жовтня місяця 2014 року без поважних на те причин.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України визнала повністю та погоджується з обсягом пред`явленого обвинувачення. Пояснила, що за вироком Бахмацького районного суду від 04 липня 2014 року їй призначена міра покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Про обов`язок їх виконання їй було добре відомо, але не маючи на те поважних причин, громадських робіт вона не відпрацьовувала, так як з 01.10.2014 року по16.10.2014 року хворіла, хоча не мала підтверджуючих документів, а в подальшому поїхала в м. Київ, де неофіційно працювала. КВІ не повідомляла про це. На даний час в повному обсязі відбула призначене покарання, так як відпрацювала громадські роботи повністю. В скоєному щиро кається та запевнила, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Просила суворо не карати та надати можливість виправити свою поведінку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч.2 ст. 389 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченої.

Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від відбуття громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання, обвинувачена ОСОБА_4 , скоїла злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, його характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченої, яка не вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра лікаря нарколога не перебуває, її щире каяття та визнання нею своєї вини, а також наявність неповнолітньої дитини сина: ОСОБА_5 , 2004 року народження, відносно якого вона позбавлена батьківських прав та зобов`язана до сплати аліментів на його утримання.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вибрати відносно обвинчуваченої ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення.

ОСОБА_4 засуджена вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт.

Відповідно довідки за № 17, виданої 09.01.2015 року Бахмацьким МРВ КВІ вбачається, що станом на 09.01.2015 року ОСОБА_4 , засуджена за вироком Бахмацького районного суду від 04.07.2014 року за ст. 164 ч.1 КК України повністю відбула покарання у вигляді 100 громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання вираховувати з моменту фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення прокурором, обвинуваченою.

Вирок 1 інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1