У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі

головуючого

Пекного С.Д.,

суддів

Гриціва М.І., Нікітіна Ю.І.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 9 жовтня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Чернігівської області на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 19 вересня 2006 року щодо
засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.Пирятин Полтавської області,

громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу -
22.01.2002 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, -

засуджено
за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки і покладенням на нього
обов”язків, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст.76 КК України.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 11 червня 2006 року шляхом проникнення у
будинок АДРЕСА_1, вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_2 на загальну суму 920
грн. 82 коп..

В апеляційному порядку зазначений
вирок не переглядався.

У касаційному поданні заступник прокурора Чернігівської області,
не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини та фактичних обставин справи,
ставить питання про скасування оскаржуваного вироку у зв”язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання
внаслідок м”якості.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винності у вчиненні ОСОБА_1
злочину грунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, є правильними та
не оспорюються прокурором.

Як убачається зі змісту касаційного подання, вироком Пирятинського
районного суду Полтавської області від 14 листопада 2005 року ОСОБА_1 був
засуджений за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням
із іспитовим строком 2 роки. Дану обставину засуджений ОСОБА_1 від суду
приховав. ОСОБА_1 на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин у період
іспитового строку. Таким чином покарання ОСОБА_1 необхідно було призначати
відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Призначена засудженому ОСОБА_1 міра покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину внаслідок м”якості.

У порушення зазначених вимог суд першої
інстанції, постановляючи обвинувальний вирок, у резолютивній частині вироку при
призначенні покарання ОСОБА_1невірно застосував кримінальний закон.

Якщо при новому розгляді справи буде
встановлено, що ОСОБА_1 був засуджений вироком
Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2005 року за
ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням із іспитовим
строком 2 роки, то призначене покарання слід вважати м”яким.

Керуючись статтями ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційне подання заступника
прокурора Чернігівської області задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня
2006 року щодо засудженого
ОСОБА_1скасувати.

Справу направити у той же суд на новий судовий розгляд.

с у д д і :

Пекний С.Д. Гриців М.І. Нікітін
Ю.І.