БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №2503/1654/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2013 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.,

за участю прокурора Довгошей Є.А., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзні кримінальне провадження №0000001 від 20.11.2012 року, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, уродженця м.Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов'язаного, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України,-

встановив:

24 жовтня 2012 року близько 13-00 год. ОСОБА_2, перебуваючи на території непрацюючої сільської дільничної лікарні, що знаходиться по вул.Леніна у с.Комарівці Борзнянського району Чернігівської області, зірвав листя з рослини коноплі, незаконно набувши в такий спосіб з метою збуту 24,3 г каннабісу, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом. Після цього він незаконно, з метою збуту переніс зазначену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу в центр с.Комарівки, де намагався збути цей наркотичний засіб ОСОБА_3. Однак, після відмови останнього придбати вищевказану кількість наркотичного засобу, ОСОБА_2 зберігав його з метою збуту при собі у кишені брюк. 24 жовтня 2012 року об 11-00 год., під час огляду співробітниками міліції одягу на ОСОБА_2 ними був виявлений та вилучений наркотичний засіб 24,3 г канабісу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.307 ч.2 КК України не визнав. В показаннях він пояснив, що 24 жовтня 2012 року, перебуваючи на території недіючої сільської дільничної лікарні, яка розташована по вул.Леніна, в с.Комарівка Борзнянського району він зірвав листя коноплі, які поклав у праву кишеню штанів. Після цього він пішов до центру села з наміром продати коноплю щоб в подальшому купити спиртні напої. Там він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 і запропонував йому купити в нього коноплю, але той відмовився. Потім він пішов до будинку, в якому тимчасово проживає з його власником ОСОБА_4 Коли йшов до нього звернулись співробітники міліції, які запропоновували пройти до приміщення Комарівської сільської ради. В приміщенні сільської ради вони у прсутності понятих оглянули його одяг і виявили та вилучили зірвані ним листя коноплі. Він обізнаний про те, що конопля є наркотичним засобом і її можна продати.

Також в суді він пояснював, що коноплю він збирав на прохання ОСОБА_3 і збирав її не на території бувшої лікарні а на Комарівській фермі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, мати ОСОБА_2, в показаннях пояснила, що її син з дитинства виявляв ознаки психічного захворювання. Він зміг закінчити учбовий заклад і має середню освіту. Після того, як син потрапив у дорожньо - транспортну пригоду психічне захворювання почало прогресувати. Вона декілька разів з власної ініціативи супроводжувала сина в лікарню для проходження сином необхідного курсу лікування психічного захворювання. Син проживає в с.Комарівці, оскільки вважає це більш безпечним для нього.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в показаннях пояснив, що він являється сільським головою с.Комарівки. 24.10.2012 року опівдня він був запрошений співробітниками міліції для участі в огляді зовнішнього одягу ОСОБА_2 Бачив, як той витягнув з правої кишені штанів листя зовні схожі на листя коноплі. ОСОБА_2 пояснив співробітникам міліції, що зірвав коноплю на території лікарні з метою обміну на алкогольні напої. Він пояснив співробітникам, що ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання і що він добросовісний працівник. Після цього його відпустили.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні в показаннях пояснив, що 24.10.2012 року близько 11-00 год. він, виконуючи службове завдання, оскільки був на той час оперуповноваженим міліції, при зверненні до мешканця с.Комарівки Савченка А.А. з зауваженням стосовно його поведінки у відповідь почув, що його односельчанин ОСОБА_2 має при собі коноплю і вказав на того. При перевірці одягу ОСОБА_2 в приміщенні Комарівської сільської ради за його згодою та за участі понятих, в правій кишені брюк були виявлені листя коноплі. Потім їх вилучили і передали до Борзнянського РВ УМВС. ОСОБА_2 пояснював, що коноплю він назбирав на території Комарівської лікарні з метою її продажу чи обміну на горілчані вироби. Дізнавшись від сільського голови що ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання вони відпустили його, а він та інші співробітники поїхали до лікарні щоб виявити та знищити рослини коноплі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні в показаннях пояснив, що ОСОБА_2 проживає в його будинку і, усвідомлюючи що той страждає на психічне захворювання, позитивно його охарактеризував. Зауважив, що за ОСОБА_2 раніше не спостерігав звички курити коноплю, оскільки той схильний вживати алкогольні напої.

24.10.2013 року увечері він дізнався від ОСОБА_2 що за ним приходили додому співробітники міліції і проводили огляд кишень на його одязі в сільській раді та що виявили та вилучили листя коноплі, яку він назбирав щоб продати ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є співробітником міліції й виконуючи службове завдання на території с.Комарівки був присутнім при огляді 24.10.2012 року опівдня одягу ОСОБА_2 в приміщенні сільської ради. В нього були виявлені в правій кишені брюк листя коноплі, які у присутності понятих були вилучені в нього і потім передані до Борзнянського РВ УМВС в опечатаному вигляді з підписами понятих. ОСОБА_2 під час вилучення коноплі пояснював що нарвав коноплі для збуту її з метої отримання грошів чи обміну на спиртне. Коли запропонував її ОСОБА_3, той відмовився від цієї його пропозиції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні, перебуваючи в приміщенні Чернігівського СІЗО, під час допиту в режимі відеоконференції, в показаннях пояснив що він має нормальні стосунки з ОСОБА_2 24.10.2012 року у денний час до нього звертався ОСОБА_2 і пропонував придбати в нього листя коноплі. Однак він відмовився від такої пропозиції, оскільки ніколи не вживав коноплі. Під час розмови з співробітником міліції він повідомив тому про розмову з ОСОБА_2 і вказав на нього.

Отже, винність ОСОБА_2 у вчиненні криінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, свідчать не лише показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3

Це підтверджується також висновками судово - хімічної експертизи стосовно того, що вилучена у ОСОБА_2 речовина рослинного походження у кількості 24,1 г містить наркотично - активний компонент канабісу - тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотиком.

З`ясувавши міркування учасників розгляду кримінального провадження за № 0000001 від 20.11.2012 р., які вони висловили в судовому засіданні, перевіривши письмові докази, які зібрані у провадженні, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 умисно незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб коноплю з метою його збуту і тому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Проте, згідно з висновками судово-психіатричної експертизи № 600 від 13.12.2012 року та повторно проведеного -№ 248 від 02.07.2013 року, у ОСОБА_2 в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мала місце параноїдна шизофренія. За психічним станом у цей період він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і не може вірно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати про них правильні показання.

ОСОБА_2 за психічним станом показане застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Прокурор, вважаючи доведеною винність ОСОБА_2 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, запропонував суду в зв`язку з встановленням того факту, що за висновком амбулаторної судово - психіатричної експертизи в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2, мала місце параноїдна шизофренія і що за психічним станом у цей період він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і не може вірно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати про них правильні показання, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Він пояснив це тим, що ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання з дитинства і періодично з власної ініціативи проходив лікування в стаціонарних умовах в лікарні. Захворювання не пов`язане з вживанням ним наркотичних засобів. Вважає, що слідчий під час досудового слідства провела розслідування формально, оскільки він виявив кілька розбіжностей у показаннях свідків які вони давали під час досудового слідства і в судовому засіданні. Він вважає що зміст обох судово - психіатричних експертиз містить однакові за їх формулюванням висновки, що він вважає ознакою формальної оцінка стану психики підзахисного. Він пропонував суду застосувати щодо ОСОБА_2 примусові заходи лікувуння в формі амбулаторного їх надання.

Заслухавши міркування учасників розгляду кримінального провадження, враховуючи свідчення матері ОСОБА_9, яка є, з її слів його опікуном, що син потребує періодичного лікування в умовах психіатричної лікарні, а також з урахуванням незмінності змісту висновків судово - психіатричної експертизи та тривалості терміну між ними, суд дійшов висновку, про встановлення достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого.

Суд, виявивши суперечності в показаннях ОСОБА_2 щодо коліру вилученої в нього коноплі та щодо місця її збирання, на чому зауважував захисник, вважає що вони повною мірою усуваються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до ст.513 ч.2 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, перебувала у стані неосудності будучи хворим на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст.ст., 292, 512-513, 516, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

Застосувати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області упродовж 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І.Тіслюк