Справа № 357/2978/15-к
1-кп/357/292/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Білоцерківського району ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 02.03.2015року від прокурора прокуратури Білоцерківського району Київської області у кримінальному провадженні №0003614 від 02.08.2014 року по обвинуваченню за ст.125 ч.2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київська область, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , судимий вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2015 року за ст.185 ч.3, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 03.04.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст.185 ч.3,75 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки( вирок не набрав законної сили), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
02.08.2014 року близько першої години ночі ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину, що знаходиться за адресою вул. 50р. Жовтня, с. Піщана Білоцерківського району Київської області, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_6 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю, в область перенісся потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав тілесні ушкодження у вигляді рани на носі, перелому кісток носа які згідно висновку судово-медичної експертизи №393/д від 01.11.2014 року заподіяні тупим предметом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав суду, що точо дату не пам`ятає, влітку 2014 року в темну пору доби його запросив його знайомий на ім`я ОСОБА_7 розібратись з потерпілим та ще одним хлопцем, які хотіли побити ОСОБА_7 , для чого приїхали в с.Піщане. Під час з`ясування стосунків з потерпілим біля бару чи магазину в с.Піщана він наніс лише один удар правою рукою в ніс потерпілого, від чого потерпілий не падав, обвинувачений раніше займався боксом, є кандидатом в майстри спорту, а тому вважав, що одного удару кулаком потерпілому достатньо. Ніяких предметів у нього в руці не було, він визнає заявлений потерпілим позов частково, в частині відшкодування матеріальних збитків повністю, в частині завданих моральних збитків в сумі 2000 грн., так як на його думку це в повній мірі достатньо для відшкодування збитків потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду показав, що разом з своїм товаришем приїхав в с.Піщане Білоцерківського району, де біля магазина зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 , якого до того не знав. ОСОБА_8 безпричинно, неочікувано наніс йому удар рукою в перенісся, від чого пішла кров та він був змушений лікуватись, робити операцію по виправленню носа, переносив тривалий фізичний біль та незручності. Йому ще належить робити операцію по виправленню носа,а тому просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 688,82 грн. завданої матеріальної шкоди, витрат на придбання ліків та лікування та 15000 грн. моральної шкоди.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, заслухавши обвинувальну промову прокурора, законного представника потерпілого, оглянувши та дослідивши письмові докази, характеризуючи обвинуваченого матеріали справи, суд прийшов до висновку та вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Вина ОСОБА_5 окрім його повного визнання вини у вчиненому злочині, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_4 , яка була залучена до справи як законний представник неповнолітнього потерпілого та повністю підтвердила обставини отримання її сином ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, про які їй відомо зі слів сина;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що працює продавцем в магазині с.Піщана та особисто бачила, як обвинувачений наніс удар в обличчя потерпілого, після чого

начебто викинув в садок якийсь предмет, а тому вона думає, що обвинувачений перебив перенісся потерпілому чи кастетом чи ножем;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в суді пояснив, що потерпілий його рідний брат і йому відомо, що саме ОСОБА_5 спричинив його брату тілесні ушкодження;

-свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні, показав, що разом з своїм товаришем, потерпілим ОСОБА_6 на мопеді приїхав в с.Піщане, де біля магазину місцевий мешканець ОСОБА_8 , якого вони не знали, безпричинно вдарив потерпілого в обличчя. Від удару потерпілий не падав, чи було щось в руці обвинуваченого він не бачив;

-свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що працює лікарем-хірургом в Білоцерківській ЦРЛ та до нього за допомогою звернувся потерпілий ОСОБА_6 , в якого на крилі носа він побачив рану з рівними краями,а тому вважав, що рана різана, про що зазначив в історії хвороби, хоча вважає, що якщо удар був спричинений особою, яка володіє навиками одноборств, то пошкодження могло виникнути і від удара кулаком.

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами- довідкою центральної районної лікарні № 5/10178 від 20.08.2015 року, висновком судово-медичного експерта № 393/д від 08.12.2014 року, № 394/д від 08.12.2014 року та 23/д від 27.01.2015 року, згідно якого локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що ушкодження ОСОБА_6 у вигляді перелому кісток носу могли утворитись в результаті нанесення одного удару кулаком в область перенісся.

Відповідно до відомостей в протоколі про проведення слідчого експеримента від 08.01.2015 року та фототаблиці до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 підійшовши до потерпілого, наніс один удар правим кулаком в область носа потерпілого, що повністю узгоджується з дослідженими в судовому засіданні доказами- показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , висновком судово-медичного експерта № 23/д від 27.01.2015 року, а тому суд не приймає до уваги показання представника потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 в частині того, що могло бути нанесено два удари, один із яких ріжучим предметом, так як зазначене не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, базується на припущеннях, зазначене на правильність кваліфікації дій обвинуваченого не впливає.

Всі досліджені судом докази здобуті у встановленому законом порядку, визнаються судом належними та допустимими доказами.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 на час вчинення злочину був раніше не судимий, не одружений, непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується умовно позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, який після вчинення злочину щодо ОСОБА_6 вчинив ще два тяжких злочини з користі проти власності, за які засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарань з випробуванням, йому оголошена підозра у вчиненні третього тяжкого злочину із користі, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.125 ч.2 КК України у виді арешту, який виконувати самостійно, так як у відповідності до п.23 абз.2 ППВС України №7 від 24.10.2003 року (зі змінами) « Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.3, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки набрав законної сили, вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 03.04.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.3,75 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки не набрав законної сили, а тому вирок Білоцерківського міськрайоного суду від 13.03.2015 року слід виконувати самостійно, вирок від 03.04.2015 року до уваги при призначенні покарання прийнятий бути не може.

Цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково з врахуванням часткового визнання позову обвинуваченим, позицією представника потерпілого, яка підтримала думку прокурора щодо необхідності задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000грн., так як потерпілим в судовому засіданні не обґрунтовано розмір завданої йому моральної шкоди в сумі 15 тисяч гривен, посилання на те, що потерпілому слід в майбутньому проводити медичну операцію по виправленню носа, нести затрати, до уваги судом не приймаються, так як майбутні витрати є матеріальні, з врахуванням осіб сторін, обставин справи та майнового стану обвинуваченого, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов частково, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 688,82 грн. завданих матеріальних збитків витрат на лікування та придбання ліків потерпілого, що визнається обвинуваченим та з врахуванням принципів розумності та справедливості суд визначає розмір моральної шкоди на користь потерпілого в 10000 грн..

Крім цього з врахуванням визнання позову обвинуваченим, задоволенню підлягають позовні вимоги прокурора на користь держави в особі фінансового управління Білоцерківської райдержадміністрації, на користь яких слід стягнути з ОСОБА_5 2175,80 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Речові докази у справі, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, ОСОБА_5 тримається під вартою в кримінальному провадженні № 0001222 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України з часу фактичного затримання, 27.03.2015 року, строки тримання під вартою слід зарахувати в строки відбування покарання у виді арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, ст. 125 ч.2 КК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 2(двох) місяців арешту.

На підставі п.4 ст.70 КК України вироки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2015 року та від 13.03.2015 року виконувати самостійно.

Строки відбування покарання ОСОБА_5 у виді арешту вираховувати з 27.03.2015 року.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 688,82 грн. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі фінансового управління Білоцерківської райдержадміністрації 2175,80 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13 Закаблук