Справа № 524/2681/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000492 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Таджитської РСР, росіянина, громадянина України, освіта середня, розлучений, на утримані має неповнолітнію доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на Кременчуцькому шкір заводі, водієм, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.02.2002 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ст. 115 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 13 років.

21.10.2011 року на підставі ухвали Комсомольського міськрайонного суду від 13.10.211 ст. 81 КК України умовно достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 3 роки 2 місяці 3 дні.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В :
05.02.2015 року біля 14 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , відносно якого порушено кримінальне провадження та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, за адресою свого мешкання по АДРЕСА_3 . Після чого приблизно о 16 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 поїхав до знайомої за адресою АДРЕСА_4 , а ОСОБА_7 з ОСОБА_8 залишились далі розпивати спиртні напої. Біля 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 повернувся додому та побачив, що на підлозі в кухні лежав ОСОБА_8 з ранами на голові з яких йшла кров та над ним стояв ОСОБА_7 , далі ОСОБА_7 відчинив люк підвалу на кухні та скинув ОСОБА_8 в підвальне приміщення, куди в подальшому спустився та почав наносити останньому удари скляними банками та дерев`яною палицею по голові. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 допоміг потерпілому ОСОБА_8 вилізти з півального приміщення на кухню, де ОСОБА_7 наніс ще не менше двох ударів ОСОБА_8 ногами по тулубу. В подальшому біля 01 години 00 хвилин 06.02.2015 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 одягли ОСОБА_8 та винесли на вулицю в район будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 в подальшому від отриманих тілесних ушкоджень помер. Після чого ОСОБА_7 з місця події зник, а ОСОБА_4 заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_7 приховати особливо тяжкий злочин, діючи умисно, приховав сліди злочину в будинку за адресою АДРЕСА_6 , а саме замивав сліди крові на місці події та викинув у смітних предмети одягу на яких могли залишитись сліди крові ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 396 КК України, як заздалегідь обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 396 КК України у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 396 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 укладену 26 березня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст 75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням відповідно до ст 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: