Справа № 11 -2053/2007 р. Головуючий
Категорія ст. 388 ч. 1 судця Головін В.А.
КК України Доповідач
УХВАЛА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.М. суддів: Дрибаса Л.І., Шабанова М.С. за участю
прокурора Чепурко А.С. захисника ОСОБА_5 представника
цивільного позивача ОСОБА_1 засудженої ОСОБА_2

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_2 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 10 жовтня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка
м. Анжело-Судженська Кемеровської області, громадянка України, освіта вища, яка
працює директором ДП ресторану «Шахтар», раніше не судима,

засуджена за ст. 388 ч. 1 КК
України до штрафу в доход держави в сумі 8500 грн. без права позбавлення
займати певні посади і займатися певною діяльністю.

Стягнено з ОСОБА_2
на користь ТОВ «Кротенки» 540260 грн. 24 коп.

ОСОБА_2
засуджено за те, що 15.03.2005 року Господарським судом Івано-Франківської
області по справ 7/23 за позовом ТОВ «Ексим Уголь» м. Києва до Українсько-Чешському підприємству
«Карпати-Моравія» м. Вижниці Черновецької області і ТОВ «ПБ Кротенки» с Кротенки
Полтавської області було винесено ухвалу про накладення арешту на обладнання
парової турбіни ПТ-80/100-130/13, яке знаходилося на території КЕЧ АДРЕСА_1,
всього 26 позицій.

Відповідно до
вказаної ухвали державним виконавцем державної виконавчої служби м.
Івано-Франківська було відкрито виконавче провадження і складений акт опису і
арешту обладнання парової турбіни ПТ-80/100-130/13, про що було відомо ОСОБА_2

11.07.2005 року
представник МЧП «Техноснаб» ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності № 11 від
27.12.2004 року, звернулася з заявою в виконавчу службу м. Івано-Франківська
про передачу їй на зберігання арештованого майна. Виконавча служба м.

2

Івано-Франківська склала акт про передачу на відповідальне
зберігання арештованого майна ОСОБА_2, яка була попереджена про кримінальну
відповідальність за розтрату, відчуження, приховання переданого їй на
зберігання вказаного арештованого майна, про що вона в акті поставила свій
підпис.

Але ОСОБА_2
маючи мету приховати і розтратити передане їй майно на зберігання, без відома
державної служби в невідомому напряму вивезла з території КЕЧ АДРЕСА_1, описане
і арештоване майно державною службою і разом з своїм чоловіком ОСОБА_3
реалізувала вказане майно.

В апеляції
засуджена ОСОБА_2 просить скасувати вирок і щодо до неї постановити
оправдувальний вирок, посилаючись на те, що вважає вирок незаконним і
необгрунтованим, оскільки суд при розгляді справи допустив неповноту і суттєві
порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, які полягають в тому,
що суд не задовольнив всі її клопотання про перевірку обставин, які б могли
вплинути на результати розгляду справи, не викликав і не допитав свідка
ОСОБА_4, а тільки без достатніх законних підстав оголосив його показання, не
були допитані і інші свідки, показання яких на її думку мали значення для
прийняття рішення у справі. Безпідставно також суд задовольнив позовні вимоги
ТОВ «Кротенки».

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженої ОСОБА_2, яка підтримала
свою апеляцію, пояснення захисника ОСОБА_5, який підтримав апеляцію засудженої,
пояснення представника цивільного позивача ОСОБА_1, який просив не задовольняти
апеляцію засудженої, міркування прокурора, який вважав за необхідне вирок суду
залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду
про доведеність винності засудженої ОСОБА_2 у вчинені злочину, за який її
засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у
справі та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, відповідно
до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.05 року по
справі № 7/23 було накладено арешт на обладнання парової турбіни
ПТ-80/100-130/13, яке знаходилося на території КЕЧ АДРЕСА_1, всього 26 позицій,
які були перераховані у рішенні суду. На підставі вказаного рішення суду
виконавчою службою було відкрито виконавче провадження (т. 1 а.с. 226-227),
складений акт опису і арешту майна (т. 1 а.с. 230-231). Далі, за заявою
ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності № 11 від 27.12.2004 року, виконавча
службу м. Івано-Франківська передала їй, як представнику БПП «Техноснаб», на
відповідальне зберігання арештоване майно і вона була попереджена про
кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування вказаного
майна (т. 1 а.с. 236-239). Про обізнаність вищевикладених обставин свідчить
підпис ОСОБА_2 в акті державного виконавця від 11.07.2005 року (т. 1 а.с. 239).
Про те, що підпис належить ОСОБА_2 підтверджено висновками
судово-почеркознавчої експертизи ( т.2 а.с. 122-128) та судово-технічної
експертизи (т. З а.с. 20-25). Вказані факти підтверджені показаннями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які суд оголосив в судовому засіданні,
оскільки вони не мали можливості бути присутніми в судовому засіданні, про що
суд повідомили належним чином, що не суперечить вимогам ст. 306 КПК України.

При вказаних
вище обставинах суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 маючи
мету приховати і розтратити передане їй майно на зберігання, без відома
державної служби в невідомому напряму вивезла з території КЕЧ АДРЕСА_1, описане
і арештоване майно державною службою і разом з своїм чоловіком ОСОБА_3
реалізувала вказане майно.

Суд дав
правильну оцінку доказам і дії засудженої вірно кваліфікував за ст.ст. 388 ч. 1
КК України.

Доводи
засудженої ОСОБА_2 про те, що їй не було відомо на яке саме майно був
накладений арешт, про фальсифікацію акту судового виконавця і про недоведеність
її вини взагалі, безпідставні.

Призначаючи
ОСОБА_2 покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд врахував
ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею, дані про особу, всі обставини
по справі і правильно прийшов до висновку про те, що міру покарання їй
необхідно призначити у вигляді штрафу в доход держави.

Доводи засудженої ОСОБА_2 про суворість покарання
безпідставні.

Безпідставні
також доводи ОСОБА_2 про те, що суд неправильно вирішив цивільний позов про
стягнення з неї на користь ООО ПБ «Кротенки» 540260 грн. 24 коп., оскільки ця
сума вже була стягнена з її чоловіка ОСОБА_3 вироком суду. Суд обґрунтовано
зазначив, що вказана сума заподіяної шкоди буде стягнута з вказаних осіб в
солідарному порядку при виконанні вироків.

Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а

вирок
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня

2007 року щодо неї - без зміни.