Справа №504/1224/14-к
(1кп/504/41/15)

В И Р О К
12.02.2015 року
Колегія суддів Комінтернівського районного суду Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Комінтернівське матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березівка Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, 28.07.2014р., обвинувачення змінено прокурором на ст.296 ч.4 КК України,
01.09.2013 року, зранку, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_10 , знаходячись дома за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонний ніж і вийшов на вулицю, явно демонструючи неповагу до суспільства, ігноруючи норми моральності, при цьому відкрито тримав ніж в руці, не приховуючи його, та пішов у заздалегідь незапланованому напрямку.
Того ж дня, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який очікував біля вказаного будинку товариша, після чого демонструючи явну неповагу до суспільства, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок та виявляючи особливу зухвалість, діючи цілеспрямовано, не бажаючи настання тяжких наслідків, але свідомо припускаючи їх настання, завдав один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 зліва, заздалегідь заготовленим ножем, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді однієї колото-різаної непроникаючої рани грудної клітини зліва на фоні крововиливу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №149-Э від 11.09.2013р. могло бути утворено 01.09.2013р. і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 на початку судового розгляду до зміни обвинувачення прокурором свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України спочатку визнавав, а в подальшому вину не визнав, заперечуючи щодо наявності в нього умислу на позбавлення життя потерпілого. 28.07.2014р. раніше пред`явлене обвинувачення за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України було змінено прокурором на ст.296 ч.4 КК України. За новим обвинуваченням по ст.296 ч.4 КК України ОСОБА_10 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що на протязі останнього часу він зловживає спиртними напоями, зокрема в ніч з 31.08.2013 року на 01.09.2013 року він самостійно вжив близько 0.5 л. горілки. Вранці, 01.09.2013 року, знаходячись вдома, за адресою АДРЕСА_1 , він безпричинно взяв з собою кухонний ніж та пішов блукати по вулицях в заздалегідь незапланованому напрямку. Куди саме і навіщо він йшов, не пам`ятає, оскільки був дуже сп`янілим, зі слів знайомих знає, що заходив до магазину, демонструючи ніж. Надалі, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , він побачив раніше незнайомого йому чоловіка, як пізніше виявилося ОСОБА_7 , і не маючи будь-якої мети, не бажаючи настання тяжких наслідків, завдав ОСОБА_7 удар в область грудної клітини. Що трапилося далі, він точно не пам`ятає, потім він опинився в Березівському РВ, де спілкувався з цього приводу зі слідчим. Наміру вбивати ОСОБА_7 чи завдати йому тяжкі тілесні ушкодження не мав. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , не визнає в повному обсязі.
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні про те, що 01.09.2013р. біля 11 год. 30 хв., він підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де сидячи навпочіпки, очікував свого товариша ОСОБА_11 . В цей час він побачив, що до нього наближається раніше незнайомий чоловік, як пізніше виявилося, ОСОБА_10 , котрий був помітно сп`янілим. Він намагався не звертати увагу на ОСОБА_10 , однак той мовчки і несподівано, стоячи над ним, правою рукою наніс йому один удар ножем в область грудної клітини. Від удару він відчув тупий біль, стала текти кров, він одразу пішов до Березівського РВ, де повідомив про те, що відбулося, після чого потрапив в лікарню. Від отриманого удару він отримав легке тілесне ушкодження у вигляді однієї колото-різаної непроникаючої рани грудини зліва на фоні крововиливу. Заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 грошових коштів в рахунок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі, однак жодних квитанцій, чеків, накладних тощо, в обґрунтування своїх позовних вимог щодо заподіяної йому матеріальної шкоди надати суду не може.
- показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні про те, що 01.09.2013 року в ранковий час він повинен був піти у справах зі своїм товаришем ОСОБА_7 . Зустрівшись біля його будинку АДРЕСА_2 , він пішов додому переодягнутися, а ОСОБА_7 очікував його на вулиці біля паркану. Коли він переодягнувся і вийшов на вулицю, ОСОБА_7 не було, він зателефонував йому, щоб дізнатися куди він подівся і тоді ОСОБА_7 повідомив про те, що його підрізали і він пішов у міліцію. Спочатку він не повірив, та коли сам прийшов до райвідділу, на крильці побачив ОСОБА_7 , на грудній клітині якого було поранення.
- витягом з ЖЄО №2028 від 01.09.2013р., згідно якого 01.09.2013р. від чергової медсестри Березівської ЦРЛ надійшло повідомлення по телефону про те, що 01.09.2013р. за медичною допомогою до Березівської ЦРЛ звернувся гр-н ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , з діагнозом: непроникаюче ножове поранення грудної клітини зліва, пояснив, що тілесні ушкодження отримав від невідомої йому особи. (а.п.89)
- висновком судово-медичної експертизи №149-Э від 11.09.2013р., згідно якого у ОСОБА_7 виявлена одна колото-різана непроникаюча рана грудної клітини зліва на фоні крововиливу. Вказане тілесне ушкодження могло утворитися в результаті не менше одного впливу колото-різаним предметом, типу ножа, на що вказує: краї рани рівні, неосаднені, глибина рани перевищує її довжину. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження тягнуть за собою розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3 тижнів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»). Враховуючи ступінь загоювання рани, колір крововиливу і дані медичної документації, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися 01.09.2013р. (а.п.92-93)
- протоколом огляду предмету від 10.09.2013р. з фото таблицею, згідно якого проведено огляд футболки, наданої потерпілим ОСОБА_7 , в якій він знаходився 01.09.2013р. на момент заподіяння йому травми ножем. На поверхні лівої верхньої частини є пляма речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров. В зазначеній області ліворуч поблизу плями виявлене механічне пошкодження у вигляді проколу. (а.п.95-97)
- постановою про приєднання до справи речових доказів від 16.09.2013р., згідно якої в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження приєднано кухонний ніж, вилучений 01.09.2013р. у ОСОБА_10 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.178 ч.1 КУпАП, а також футболку, надану потерпілим ОСОБА_7 ; (а.п.98) - висновком експерта №432 від 30.09.2013р. про проведення судово-медичної експертизи ножа зі звідною таблицею, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А із супутнім антигеном Н. У передній треті клинка ножа, пред`явленого на дослідження, ядровмісні клітини не виявлені, виявлена кров та білок людини. При визначенні групової належності крові виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО, властиві групі крові В з ізогемаглютинином анти-А із супутнім антигеном Н, що не виключає її походження від особи (осіб) з вищевказаною групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 (а.п.103-106)
- висновком експерта №762 від 15.10.2013р. про проведення судово-медичної експертизи футболки ОСОБА_7 зі звідною таблицею, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А. На футболці, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А за системою АВО, що не виключає її походження від самого потерпілого ОСОБА_7 (а.п.108-110)
- висновком експерта №507 від 30.09.2013р. про проведення судово-медичної експертизи футболки ОСОБА_7 і ножа з фототаблицями, згідно якого на передній поверхні футболки ОСОБА_7 , зліва, виявлено одне колото-різане ушкодження, утворене плоским колото-різаним предметом, типу ножа, який має обушок та лезо, з максимальною шириною зануреної частини не більше 1,9 см. Не виключається можливість утворення колото-різаного ушкодження на футболці ОСОБА_7 клинком кухонного ножа, наданого на дослідження. (а.п.113-118)
- копіями протоколу про адміністративне правопорушення та постанови за справою про адміністративне правопорушення від 01.09.2013, відповідно до яких ОСОБА_10 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КУпАП, за те, що 01.09.2013р. біля 12 год. ОСОБА_10 знаходився по вул.Мічуріна в м.Березівка в стані алкогольного сп`яніння, своїм виглядом ображав людську гідність і громадську мораль. Крім того, у ОСОБА_10 було вилучено кухонний ніж з рукояткою червоного кольору. (а.п.119-120)
- актом комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №616 від 13.11.2013р., згідно якого ОСОБА_10 , 1988 р.н., яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає. ОСОБА_10 страждає хронічним алкоголізмом без виражених змін особистості та слабоумства, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. ОСОБА_10 на момент інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, перебував в стані простого (непатологічного) сп`яніння, міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_10 психічних розладів не виявляє, здатен правильно сприймати факти, які мають значення для справи і давати по ним правильні свідчення, здатен розуміти суть пред`явленого йому обвинувачення, необхідність відповідальності, показання свідків, брати участь у слідчих діях і предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.п.121-124)
Доводи потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 про те, що підозра та обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містять недостовірні дані, що не узгоджуються з фактичними обставинами справи, а також про те, що вони підтримують раніше пред`явлене обвинувачення за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.7 КК України (замах на умисне вбивство з хуліганських мотивів), не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно ч.3 ст.338 КПК України якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.
Так, 28.07.2014р. прокурором Березівського району Одеської області ОСОБА_6 було змінено обвинувачення зі ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України на ст.296 ч.4 КК України, після чого потерпілому було роз`яснено його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (тобто за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України). Що стосується обвинувачення за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.7 КК України, яке начебто підтримує потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 , то слід зазначити, що таке обвинувачення ОСОБА_10 взагалі не пред`являлося. На цих же підставах колегія суддів не приймає до уваги та розцінює як помилкове, твердження представника потерпілого ОСОБА_8 , висловлене ним при виступі в судових дебатах про пред`явлення ОСОБА_10 обвинувачення за ст.286 ч.4 КК України.
Доводи потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив замах на умисне вбивство з хуліганських мотивів, колегія суддів вважає голослівними, оскільки замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин. Крім того, відповідно Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п.7 ч.2 ст.115 КК дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без-будь якої причини чи з використанням малозначного приводу.
Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_7 взагалі не були знайомі один з одним, жодних неприязних відносин між ними не склалося, удар ножем для потерпілого був непередбачуваним, чому саме і навіщо ОСОБА_10 наніс удар потерпілому він пояснити не зміг, від удару потерпілий отримав тілесне ушкодження, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №149-Э від 11.09.2013р. відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Згідно постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006р. «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Крім того, відповідно практики Верховного суду України з розгляду судами кримінальних справ про хуліганство, хуліганство, яке супроводжується побоями або спричиненням легкого тілесного ушкодження (ст. 125 КК), не потребує додаткової кваліфікації, оскільки такі дії характеризують його особливу зухвалість.
Перераховані обставини у своїй сукупності виключають наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_10 на вчинення умисного вбивства з хуліганських мотивів, та навпаки підтверджують його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.296 ч.4 КК України.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він взяв з собою ніж не маючи при цьому ніякої мети, в тому числі заподіяння тілесних ушкоджень, на думку колегії суддів, жодним чином не виправдовують обвинуваченого, оскільки ніж має колото-ріжучі властивості і за своїм призначенням може бути використаний з будь-якою метою, у тому числі для заподіяння шкоди здоров`ю громадян шляхом завдання ударів, порізів тощо.
Зважаючи на те, що суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною формою вини і мотивом явної неповаги до суспільства, хуліганські дії із застосуванням ножа для заподіяння тілесних ушкоджень, приймаючи до уваги практику Верховного суду України з розгляду судами кримінальних справ про хуліганство, необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК незалежно від мети, з якою його носила винна особа, оскільки умисел на застосування цього знаряддя злочину може виникнути як на стадії підготовки до хуліганства, так і безпосередньо в процесі його вчинення.
Доводи представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 про те, що прокуратура постійно змінювала обвинувачення ОСОБА_10 на більш м`яке, суд не бере до уваги, оскільки судовий розгляд проводиться в межах пред`явленого обвинувачення, а надання оцінки діям прокурора не входить до компетенції суду, крім того зазначені представником потерпілого обставини жодним чином не впливають на ступінь доведеності вини обвинуваченого.
Таким чином, судом в повному обсязі досліджені докази, представлені сторонами захисту і обвинувачення, об`єктивний аналіз яких наданий у вироку в сукупності з усіма обставинами справи. Докази у справі узгоджуються між собою і підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.296 ч.4 КК України, в обсязі, встановленому судом у процесі судового розгляду.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.296 ч.4 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст.296 ч.4 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаного із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд, зокрема, враховує посередню характеристику ОСОБА_10 за місцем проживання, те, що він раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до положень ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення (злочину) в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який наполягав на застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_10 суворої міри покарання, оскільки останній не намагався відшкодувати йому завдану шкоду, не вибачився, неодноразово без поважної причини не з`являвся в судові засідання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , ступінь тяжкості вчиненого злочину в стані алкогольного сп`яніння, суспільну небезпечність дій обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та призначення покарання з іспитовим строком, як того просив в судових дебатах захисник-адвокат ОСОБА_9 . Крім того обвинувачений взагалі не відшкодував і не намагався відшкодувати завданий збиток потерпілому ОСОБА_7 .
За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_10 міру покарання у виді позбавлення волі, передбачену санкцією ст.296 ч.4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі лише в умовах ізоляції від суспільства.
Крім того, для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та виключення спроб вчинення інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає за необхідне, до вступу вироку в законну силу змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду без поважної причини, двічі був підданим примусовому приводу, і тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 перебуваючи на волі може переховуватися від кримінально-виконавчої інспекції, чим перешкодити виконанню вироку.
Уточнений цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, невизнаний обвинуваченим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 1500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди, не підтверджується жодними доказами (квитанціями, чеками тощо) у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 50 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, не визнаний обвинуваченим ОСОБА_10 , оскільки останній вважає заявлений розмір шкоди завищеним. Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в перенесених моральних стражданнях потерпілого ОСОБА_7 є провина обвинуваченого ОСОБА_10 , однак, розмір грошової компенсації за заподіяну моральну шкоду в заявленому потерпілим позові завищений.
З урахуванням викладеного, а також характеру дій обвинуваченого ОСОБА_10 , їх наслідків, характеру та тривалості моральних страждань і переживань потерпілого, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що відшкодуванню за завдану обвинуваченим моральну шкоду потерпілому ОСОБА_7 підлягає стягненню сума в розмірі 5000 грн.
Речові докази по справі, (вказані на а.п.98), а саме: кухонний ніж, вилучений 01.09.2013р. у ОСОБА_10 , який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Березівського РВ - необхідно знищити, футболку потерпілого ОСОБА_7 , яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Березівського РВ - необхідно повернути власнику ОСОБА_7 .
Процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст.128, 176-178, 183, 331, 371-373, 374 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.296 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з дня його фактичного затримання з 12 лютого 2015 року.
Уточнений цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 задовольнити частково.
В задоволенні цивільного позову в частині стягнення із обвинуваченого ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 1500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди -відмовити.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази по справі, (вказані на а.п.98), а саме: кухонний ніж, вилучений 01.09.2013р. у ОСОБА_10 , який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Березівського РВ - знищити, футболку потерпілого ОСОБА_7 , яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Березівського РВ - повернути власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_10 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3