Справа № 1-27/ 2008 р.
року Мурованокуриловецький районний
суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.
при секретарі Хонькович
з участю прокурора Арнаута Я.М.
та підсудного ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Муровані Курилівці справу про обвинуваченняОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця та жителя с. Кривохиженці Мурованокуриловецького
районного суду Вінницької області, українця, громадянина України, освіта
середня спеціальна, одруженого, працюючого головою ТОВ «Мрія» с. Кривохиженці,
в силу ч. 3 ст. 88, п. 5 ст. 89 КК України
раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 366 КК України,-
працюючи на посаді голови ТОВ «Мрія» с. Кривохиженці Мурованокуриловецького
району та являючись службовою особою, на виконання Указу Президента України від
12 травня 1998 року № 456/98 «Про державну підтримку малого підприємництва» та
рішення 5-ої сесії Вінницької обласної ради
№ 162 від 17 січня 2003 року «Про регіональну програму розвитку малого підприємництва у Вінницькій області на
2003-2004 роки», 10 березня 2004 року
від імені ТОМ «Мрія» с. Кривохиженці уклав
угоду із Регіональним фондом
підтримки підприємництва по Вінницькій області про зворотню фінансову підтримку та отримав
кредит в сумі 5 тисяч гривень. При цьому між сторонами угоди було укладено
договір застави майна, в який ОСОБА_1 з використанням свого службового
становища вніс неправдиву інформацію про наявний в ТОВ «Мрія» с. Кривохиженці
комплекс АЗС вартістю 14600 гривень, хоча
останній не рахується на балансі ТОВ «Мрія» і будь-які документи на даний комплекс АЗС відсутні.

Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині і показав
суду: 10 березня 2004 року він
знаходився в Регіональному фондомі підтримки підприємництва по Вінницькій
області і йому запропонували укласти
угоду про зворотню фінансову підтримку,
головною умовою якої було укладення договору застави майна. Не перевіривши
наявність на балансі товариства комплексу АЗС, він вніс його як заставне майно.
Кредит в сумі 5 тисяч гривень повернуто і ніхто ніяких претензій до ТОВ «Мрія»
з цього приводу не має.

Крім
власного визнання вини підсудним, вина ОСОБА_1. у скоєному доведена матеріалами
справи.

Відповідно
до п.п. 1.1. та 2.2. Угоди про зворотню фінансову підтримку від 10 березня 2004
року, укладену між Регіональним фондом
підтримки підприємництва по Вінницькій області та ТОВ «Мрія» с. Кривохиженці в особі
керівника (а.с. 3-4), перший надає другому підтримку в сумі 5 тисяч гривень
тільки після укладення договору застави.
Предметом договору застави від того ж 10 березня 2008 року, укладеного між тими
ж сторонами (а.с. 5) є комплекс АЗС вартістю 14600 гривень.

Так,
із пакета документів по розпаюванню
бувшого КСП «Мрія», правонаступником якого стало ТОВ «Мрія» с.
Кривохиженці (а.с. 36-81), вбачається, що відсутні будь-які дані про
наявність на балансі ТОВ «Мрія» комплексу
АЗС вартістю 14600 гривень.

Підсудний
ОСОБА_1 відмовився від допиту свідка у судовому засіданні, заявивши, що не
оспорює ті фактичні обставини справи, про які він стверджував, визнає їх за
правдиві і достовірні. За таким клопотанням підсудного та з врахуванням думки
прокурора суд визнав недоцільним допит свідка, оскільки такий доказ ніким не
оспорюються, і дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом
підсудного та дослідженням матеріалів справи.

Таким
чином, суд прийшов до висновку, що винаОСОБА_1. в інкримінованому злочині доведена повністю і його дії слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто
внесення службовою особою до документу завідомо неправдивих відомостей.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину,
зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної у ст. 12 КК
України, вчинене ОСОБА_1. діяння є злочином невеликої тяжкості; особу винного,
який виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (а.с.
85, 86); обставини, що пом`якшують покарання підсудному, зокрема: щире каяття
та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше. Суд також
враховує, що в діяхОСОБА_1. відсутні обставини, які б обтяжували покарання.

На
підставі викладеного, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення
підсудного та попередження нових злочинів буде призначення ОСОБА_1 найменш тяжкого покарання,
визначеного інкримінованою статтею - штраф у мінімальному розмірі, визначеному
кримінальним законом - тридцять
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З урахуванням наявності в
діяхОСОБА_1. сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також його особи,
суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 69 КК України не призначати йому
обов`язкового додаткового покарання, що передбачене санкцією частини 1 статті
366 КК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з
а с у д и в:

ОСОБА_1
визнати винним за ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання за ч. 1
ст. 366, ч. 2 ст. 69 КК України у вигляді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

На
вирок протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подано
апеляцію до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: _____________