Справа №11а-728/2007
суді 1-ї інстанції Головін В.А.
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого
Пікановського Б.В.

Суддів: Кривошеї
А.І., Зайцева В.А.

За участю
засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці 19 вересня 2007р. кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1.

на вирок
Ямпільського районного суду

від 03 липня
2007 p., яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
р. народження, не судимого,

за ст.
ст. 125 ч. 2, 75 КК України на 1 рік обмеження волі із
звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди 647 грн. 94 коп. та моральної шкоди - 500
грн., а всього 1147 грн. 94 коп.

Вироком
встановлено, що ОСОБА_2 подала скаргу
про притягнення ОСОБА_1. до кримінальної
відповідальності за ст. 125 ч. 2 КК України за те, що він 28.07.2003 року біля 17 години на неї
накинувся та почав жорстоко бити руками та палицею, заподіявши тілесні ушкодження у виді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, синців обличчя і
грудної клітини, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я та стійку втрату працездатності.

В
апеляції засудженого ставиться питання про скасування вироку та повернення
справи на новий судовий розгляд. Основними доводами апеляції є те, що суд не дав оцінку доказам, зокрема,
не звернув увагу на те, що за
висновком судово-медичної експертизи від 11.07.2005 року виявлені у потерпілої
ОСОБА_3 тілесні ушкодження можливо виникли 17.08.2003 року, тоді як в скарзі потерпілої йдеться мова про
заподіяння тілесних ушкоджень засудженим ОСОБА_1 28.07.2003 року.

На
апеляцію надійшли заперечення потерпілої ОСОБА_2, яка вважає її необгрунтованою та просить
вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, виступ
засудженого ОСОБА_1. , який підтримав
апеляцію, пославшись на наведені у ній
мотиви, потерпілої ОСОБА_2, яка просить вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції, скасування вироку із закриттям справи з таких
підстав.

Відповідно
до вимог п. 9 ст. 6 КПК України кримінальну справу не може бути
порушено, а порушена справа підлягає
закриттю щодо особи, про яку є вирок по
тому ж обвинуваченню, що набрав законної
сили, або ухвала чи постанова суду про
закриття справи з тієї ж підстави.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи,
скарга потерпілої ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_1 за ст. 125 ч. 2 КК України з приводу заподіяння їй
тілесних ушкоджень 28.07.2003 року, вже
була предметом розгляду Томашпільського районного суду. Згідно постанови
зазначеного суду від 17 лютого 2004 р. дану справу щодо ОСОБА_1. закрито за ч.3 ст.
282 КПК України через неявку потерпілої в судове засідання без поважних
причин (а. с. 13).

За
відсутності відомостей про скасування зазначеної постанови, суддя Томашпільського суду, в порушення вимог ст. 6
КПК України, 05 травня 2006 року порушив
щодо ОСОБА_1. кримінальну справу за тією
ж підставою.

Постанова
суду від 17 лютого 2004 року про закриття справи була досліджена в судовому
засіданні, проте Ямпільський районний
суд, не звернувши уваги на вищезазначене
порушення закону, за наявності підстав
для закриття справи, постановив
обвинувальний вирок, істотно порушивши
вимоги кримінально-процесуального закону.

При
постановлені вироку судом порушені ще й норми матеріального права. Так, в порушення вимог ст. 61
КК України суд призначив ОСОБА_1, який є
пенсіонером за віком, покарання у виді
обмеження волі. Також судом порушено вимоги
ст. 49 КК України, відповідно до якої особа звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо з
дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули певні
строки. Суд, призначивши ОСОБА_1. покарання,
не звільнив засудженого від його відбування за перебігом трьохрічного
строку давності.

Крім
того, про незаконність вироку свідчить і
наявність у ньому істотних суперечностей. Зокрема, визнавши винним та засудивши ОСОБА_1. за ст. 125 ч. 2 КК України, суд не навів у мотивувальній частині вироку
формулювання обвинувачення, яке визнав
доведеним. Не наведені у вироку і
докази, які б підтверджували висновок
суду про винність ОСОБА_1. у вчинені
злочину. Зокрема, за наявністю декількох
висновків судово-медичного дослідження (а. с.
8-9, 11-12), висновку комісійної судово-медичної
експертизи (а. с. 19-21), суд ні на один з них у вироку не послався та
будь-якої оцінки не дав, хоча у висновку
від 11.07.2005 р. час заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень не відповідає
іншим вищенаведеним висновкам, на що
обґрунтовано звертається увага в апеляції засудженого. Також у вироку не
зазначені показання потерпілої,
а за відсутності
свідків-очевидців події,

пов'язаної
із отриманням потерпілою тілесних ушкоджень,
ні один із наведених у вироку доказів не підтверджує вину ОСОБА_1. в умисному заподіянні потерпілій тілесних
ушкоджень.

Судом
частково задоволено цивільний позов потерпілої,
проте, цивільного позову в
матеріалах справи немає. Оскільки скарга потерпілої, в порушення вимог ст.
297 КПК України, на початку судового
слідства в судовому засіданні не оголошувалась,
а цивільний позов до справи не приєднувався і також не
оголошувався, то незрозуміло, чим керувався суд, приймаючи рішення про стягнення матеріальної
та моральної шкоди. Відповідно потерпіла та засуджений не визнавались цивільним
позивачем та цивільним відповідачем, не
роз'яснював їм суд і передбачені
ст. 268 КПК України права.

Таким чином, вирок суду підлягає
скасуванню через істотне порушення вимог кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування
кримінального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок
Ямпільського районного суду від 03 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити на підставі п. 9 ст. 6
КПК України.