Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/933/11
Стаття ч.3 ст.185,ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого................................ ОСОБА_1,

суддів....................................ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю прокурора.....................ОСОБА_4

захисника..................................ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача старшого помічника прокурора м. Житомира, засудженого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2011 року, яким засуджено:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

14.08.2006 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2, ст. 185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 19.12.2006 року вироком апеляційного суду Житомирської області вирок від 14.08.2006 року скасований та постановлено новий вирок за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185,70 КК України з призначенням покарання - 3 роки позбавлення волі;

21.05.2008 року Корольовським районним судом м.Житомира за ч. 2 ст. 186, ст.69, ч. 4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Початок строку відбуття призначеного покарання обчислювати з 03 лютого 2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати, пов'язані з проведення експертизи, в сумі 225,12 грн. (т. 2 а.с. 48).

Речові докази: музичний центр «СОНІ» залишено законному володільцю ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 39); мобільний телефон марки «НОКІА 3250» залишено законному володільцю ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 79).

Згідно вироку, 16 липня 2010 року близько 23 години ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з ОСОБА_9 на території літнього табору «Лісовий берег», що по вул. Чуднівське шосе, 1 в м. Житомирі, помітили дерев'яний будинок, в якому тимчасово проживають працівники табору. В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме майна, яке знаходилося в будинку. Після цього, він запропонував ОСОБА_9 скоїти крадіжку разом з ним, на що останній погодився, і таким чином вступив із ОСОБА_6 в попередню злочинну змову, направлену на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючі спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 підійшли до будинку, де він за допомогою монети вийняв штапики вікна, після чого витягнув скло з рами та проник в даний будинок. ОСОБА_9 залишився поряд та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це. Після чого ОСОБА_9 також проник до будинку через вікно, але в послідуючому вийшов з нього і чекав під вікном ОСОБА_6 Через деякий час ОСОБА_6 передав ОСОБА_9 викрадене майно.

Таким чином, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 викрали майно яке належить ОСОБА_10:

- гаманець, вартістю 160 грн., в якому знаходились гроші в суми 100 грн.;

-електрогітару «Phil Pro», вартістю 2000 грн., яка знаходилась в чохлі, вартістю 150 грн.;

-студентську картку «Приват Банк», яка матеріальної цінності не становить та МП-З-плеєр марки «Трансед», який також матеріальної цінності для потерпілого не становить;

-дріт живлення, вартістю 50 грн та майно, яке належить ОСОБА_7- музичний центр «Соні», вартістю 2755 грн.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишили, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2460 грн., а потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 2755 грн.

04 листопада 2010 року близько 1630 години ОСОБА_6 знаходячись поблизу кінотеатру «Жовтень», який розташований по площі Рад, 11 в м. Житомирі, познайомився з ОСОБА_11 якій запропонував поїхати відпочити з ним до будинку № 4 кв. 2 по вул. Мальованська Набережна в м. Житомирі, де проживає його знайомий ОСОБА_12, який на той час перебував за межами м. Житомира та залишив йому ключі від квартири для догляду.

На цю пропозицію ОСОБА_8 погодилася і вони прибувши за вищевказаною адресою, зайшли до будинку де відпочивали та вживали спиртні напої. Близько 18 години, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, разом залишили вказаний будинок та пішли в напрямку монументу Слави. Близько 19 години проходячи по вул. Мальованська Набережна, 22 в м. Житомирі у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, а саме мобільного телефону марки «НОКІА 3250», який він побачив у потерпілої. Реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, ОСОБА_6 рукою витягнув з правої кишені штанів потерпілої мобільний телефон марки «НОКІА 3250», вартістю 630 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв'язку «ЛАЙФ», вартістю 10 грн., на рахунку якого були кошти для розмов в сумі 10 грн., тобто відкрито, повторно викрав чуже майно.

ОСОБА_8 намагалася повернути належний їй мобільний телефон, але ОСОБА_6 долонею своєї руки наніс один удар по руках потерпілої, яка тримала свою жіночу сумку та відкрито, повторно викрав з сумочки майно, яке належить потерпілий, а саме: один ключ, вартістю 30 грн.; гроші в сумі 100 грн.; кредитну картку «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить та утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 780 грн.

В апеляції державний обвинувач, не оспорюючи доведеність вини в інкримінованих злочинах та кваліфікацію дій засуджених просить вирок щодо ОСОБА_6 засудженого за ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України змінити. В резолютивній частині вироку, при вирішенні питання про цивільний позов, вказати, що провадження за позовам ОСОБА_8 та ОСОБА_10 закрити у зв'язку з відмовою від позову. В решті вирок залишити без змін.

В змінах до апеляції, державний обвинувач звертає увагу на те, що судом не досліджувався позов потерпілого ОСОБА_10, а тому суд помилково в мотивувальній частині вироку зазначив цивільний позов останнього та послався на відшкодування засудженим ОСОБА_9 позовним вимог даного потерпілого в повному обсязі, що на думку прокурора є порушенням відповідно до ст. 334 КПК України.

Окрім цього, суд мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 зазначив, що останній одружений та має на утриманні малолітню дитину, що і підтверджується матеріалами кримінальної справи (ас. 164, а.с.206). Однак, суд не дотримався вимог ст.333 КПК України, оскільки не зазначив в повному обсязі всі відомості про засудженого, а саме не вказав малолітнього сина останнього.

А тому просить, у резолютивній частині вироку, при вирішенні питання про цивільний позов, вказати, що провадження за позовам ОСОБА_8 закрити у зв'язку з відмовою від позову.

У вступній частині вироку зазначити - має на утриманні одну малолітню дитину. У мотивувальної частини вироку виключити - посилання на позов ОСОБА_10. В решті вирок залишити без змін.

Засуджений в апеляції посилаючись на те, що має троє неповнолітніх дітей, розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочинів, відшкодував заподіяну шкоду та має постійне місце проживання, просить застосувати щодо нього ст. 69 КК України та помякшити покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора підтримавшого апеляцію державного обвинувача та його заперечення на апеляцію засудженого, захисника засудженого ОСОБА_6, підтримавшого апеляцію засудженого, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи відповідно до вимог ст. 365 КПК України, судова колегія залишає апеляцію засудженого без задоволення та частково задовольняє апеляцію державного обвинувача із змінами з наступних підстав.

Відповідно до ст. 324 КПК України, постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню пред'явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіянні потерпілому.

Потерпілим по даній справам ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заподіяну шкоду відшкодовано в повному обсязі. Вони не мають матеріальних претензій до ОСОБА_6

При цьому, потерпіла ОСОБА_8, від позову відмовилася, у зв'язку з повним відшкодуванням.

Суд мотивувавши у вироку закриття провадження у справі в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_8, в резолютивній частині вироку не прийняв рішення з цього приводу, що є порушенням вимог ст. 335 КПК України.

За таких підстав вирок суду підлягає зміні із зазначення наведених підстав про закриття провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_11 у резолютивній частині.

Перевіряючи питання судового розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_10, судовою колегією встановлено, що згідно вироку Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2011 року цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в повному обсязі відшкодований підсудним ОСОБА_9 Про це суд першої інстанції, не приймаючи будь-якого рішення за цим позовом, обґрунтовано зазначив у мотивувальній частині вироку, оскільки, в судове засідання по даній справі ОСОБА_10 не зявився, цивільний позов не підтримав, що, відповідно до вимог ст. 291 КПК, дало підстави не розглядати його цивільного позову.

Підстави для виключення з мотивувальної частини вироку „посилань на позов ОСОБА_10М., як про це зазначено у змінах до апеляції державного обвинувача, відсутні.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що останній одружений та має на утриманні малолітню дитину, що підтверджується матеріалами кримінальної справи (а.с. 164, а.с.206).

Разом з тим, у вступній частині вироку суд вказав про відсутність у нього дітей. Допущена суперечність підлягає виправленню в апеляційному порядку.

Що стосується покарання, то суд першої інстанції зазначив у вироку, що призначаючи його ОСОБА_6В врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, а саме: молодий вік, має дружину та малолітню дитину, характеризується посередньо; обставини, які покарання пом'якшують -щире розкаяння та обтяжують -вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції також врахував, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, однак належних висновків не зробив та повторно вчинив злочини.

А тому, встановивши обставини пом'якшуючі покарання ОСОБА_13, суд першої інстанції вірно зазначив, що підстави для застосування щодо нього ст. 69 КК України відсутні, оскільки ОСОБА_6 маючи вагітну дружину, в якої також на вихованні перебуває ще двоє малолітніх дітей, проживав окремо, вів вільний спосіб життя, вчиняв злочини, при цьому не зважував на те, що родина потребує його допомоги.

З врахуванням наведених у вироку обставин, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вірно визначив йому покарання у вигляді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції статей.

Покарання призначене засудженому ОСОБА_6 відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що його пом'якшують, у тому числі і ті, на які посилається засуджений в апеляції.

Судова колегія, виходячи з вимог ст.372 КПК України, не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого про помякшення йому покарання.

З уваги на наведене, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляцію державного обвинувача старшого помічника прокурора м. Житомира задовольнити частково..

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2011 року щодо засудженого ОСОБА_6 змінити:

-виключити із вступної частини вироку вказівку про відсутність у ОСОБА_6 на утриманні неповнолітніх дітей та вказати про наявність у нього малолітнього сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5;

-в резолютивній частині вироку зазначити про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_8 у зв'язку з відмовою позивачки від позову.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді: