Справа № 194/2349/14-к
Провадження № 1-кп/194/293/14

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2014 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28 жовтня 2014 року за № 0000721 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Родинське Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, не маючого зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 10.07.2013 року Тернівським міським судом за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 150 годин;

· 18.03.2014 року Тернівським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 200 годин;

· 14.05.2014 року Тернівським міським судом за ст.ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 26 жовтня 2014 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, знаходячись з дозволу настоятеля храму ОСОБА_5 , на території «Свято-Вознесенського» храму, розташованого по АДРЕСА_2 , по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, скоїв крадіжку чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: трьох металевих секція паркану висотою 50 см. довжиною 2 м., які лежали на землі біля клумби, чим спричинив потерпілому, згідно висновку експерта № 3824-14 від 03 грудня 2014 року матеріальну шкоду на суму 1863 грн. 00 коп. та розпорядився викраденим на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що батюшка - настоятель храму запропонували охороняти храм АДРЕСА_2 після пожежі. Так як у нього не було роботи, то він погодився. Він жив та працював там. Одного разу він за вказівкою батюшки зібрав на території металобрухт та здав знайомому ОСОБА_6 , а гроші віддав батюшкі. Через декілька днів він вантажив дерево та побачив під ним приблизно 10-15 секцій металевого забору, три з який без дозволу батюшки здав ОСОБА_6 , пояснивши, що робить це з дозволу власника. Отримані гроші він витратив. Коли батюшка спитав у нього за ці секції, то він обманув його, сказавши, що не знає де вони поділися. Згодом приїхав ОСОБА_6 та розповів, що віддав секції забору батюшкі, але той написав заяву до міліції. Інших злочинів він не скоював та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, вчинив новий корисливий злочин, будучи засудженим вироком Тернівського міського суду від 14.05.2014 року за ст.ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд приходить до висновку що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Тернівського міського суду від 14 травня 2014 року, та остаточно призначити до відбування покарання три роки один місяць позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 196 грн. 80 коп., за залучення експерта для проведення експертизи № 3824-14 від 03 грудня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року, та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з моменту фактичного затримання при виконанні вироку.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили та покласти на нього такі обов`язки: 1) прибувати до Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за першим викликом; 2) не відлучатися з місця свого проживання на строк понад один день без дозволу Тернівського МВ; 3) повідомляти Тернівський МВ про зміну свого місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи № 3824-14 від 03 грудня 2014 року грошові кошти в сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - три секції металевого паркану - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1