Справа
№1-13/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008 року Деснянський
районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого -
судді Мурашко І.А.,

при секретарі -
Лутченко Т.Ю.,

з участю прокурора -
Левченко А.В.,

потерпілого - ОСОБА_2.,

адвоката -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Чернігова, українка,
громадянка України, освіта середня, не працює, інвалід 2-ї групи, незаміжня,
має неповнолітню дитину 1991 року народження, судима 04.06.2007 року
Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у
розмірі 510 грн., проживає: АДРЕСА_1,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121,
ч.1 ст.122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 17.01.2007 року, приблизно о 02.00, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за місцем свого проживання у
квартирі АДРЕСА_1, під час сварки на ґрунті раптово виниклих особистих
неприязних відносин, вилила речовину для чистки каналізації "Кріт" на
голову та тулуб ОСОБА_2., чим спричинила останньому тілесні ушкодження у
вигляді: післяопіковий блефарофімоз, помутніння рогівки лівого ока, які за ознакою
стійкої втрати працездатності більш як на 1/3, відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, та тілесні ушкодження у вигляді: опіку голови, тулубу,
верхніх кінцівок Шб. 5% поверхні тіла, опіку порожнини рота, глотки, рубцевої
деформації лівої вушної раковини у вигляді повної її відсутності, рубцевого
звуження лівого зовнішнього слухового проходу, післятравматичного,
перфоративного середнього отиту зліва, які відносяться до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
пред'явленому їй обвинуваченні по ч.1 ст. 121, ч.1
ст.122 КК України визнала
повністю, але показала, що події відбувались 17.01.2007 року. Вона перебувала у
своїй квартирі разом з ОСОБА_2., з яким вона розпивала спиртні напої. З
ОСОБА_2. вона познайомилась чотири роки тому, і проживала разом з ним у своїй
квартирі. У квартирі більше нікого не було. Коли розпивали спиртні напої, то
вона з ОСОБА_2. посварилась, але причину не пам'ятає. Потім ОСОБА_2. почав їй погрожувати ножем, який він узяв на
столі. ОСОБА_2. замахувався на неї ножем та казав, що вб'є її. Потім вона
добігла до балкону, де були пусті пляшки, серед яких була пляшка з рідиною
"Кріт". Вона узяла цю пляшку та вилила у обличчя ОСОБА_2. Коли вона
брала пляшку з рідиною "Кріт", то не бачила, що це саме
"Кріт". Потім прийшла дочка,
побачила , що у ОСОБА_2. чорне обличчя та викликала швидку. Чому вона побігла до балкону та узяла пляшку
"Кріт" пояснити не може. Коли вона побігла на балкон, то ОСОБА_2. був
у кімнаті та підходив до балкону. Коли вона вийшла з балкону, то відразу почала
лити "Кріт" на ОСОБА_2., який викинув ніж після того, як вона його облила рідиною "Кріт".
Чому при цьому не узяла пляшку зі столу, та чому не скористалась іншими предметами
пояснити не може. На балконі стояли пляшки з під пива та горілки та пластикові
пляшки, при цьому у двох пляшках було недопите пиво. Коли виливала
"Кріт" на ОСОБА_2., то він стояв перед нею, і вона йому рідину вилила
у напрямку тулуба, бо хотіла, щоб рідина потрапила йому на тулуб, і щоб він
викинув ніж з рук. Вона злякалась, що ОСОБА_2. її заріже, так як він
замахувався ножем. Скільки разів вона пирснула на потерпілого рідиною
"Кріт" не пам'ятає. Після того, як вилила "Кріт" у напрямку
ОСОБА_2., то він підійшов до дивану та витер обличчя підодіяльником, а потім
ходив у ванну кімнату змивати цю рідину. Пляшку з надписом "Кріт" на
балкон ставила вона, коли її приніс квартирант. Вона цією пляшкою не
користувалась, і для чого вона, не знала. На балконі вона схватила пляшку, яка
перша попалась під руку, і стояла серед інших пляшок. Були випадки до цієї
події, коли ОСОБА_2. її бив, але міліцію вона не викликала. Чому потерпілий не
згодний з її показаннями пояснити не може. Цивільні позови потерпілого та прокурора
визнала у повному обсязі.

Будучи опитаною 21.01.2007 року ОСОБА_1 пояснила, що
Дмитро її вдарив, став погрожувати фізичною розправою. Потім Дмитро ліг на диван та заснув, а вона
від образи за його знущання, узяла на
балконі засіб для чистки каналізації "Кріт" та вилила на
ОСОБА_2(а.с.7).

Допитана у якості обвинуваченої ОСОБА_1 у ході досудового
слідства у присутності захисника(а.с.126), показання якої були оголошені у
судовому засіданні, показала, що 17.01.2007 року, приблизно о 02.00, у неї
виникла сварка з ОСОБА_2., під час якої він її вдарив рукою по тулубу,
погрожував ножем та щось говорив. Що саме їй казав ОСОБА_2. не пам'ятає, так як
була у стані алкогольного сп'яніння. В цей момент вона вийшла на балкон, узяла
пляшку з речовиною для чистки каналізації “Кріт”, яка була відчинена, та
розвернувшись до ОСОБА_2. обличчям, вилила дану речовину йому на обличчя. Після
цього ОСОБА_2. витер обличчя і ліг на диван. Через декілька хвилин вона
побачила, що у ОСОБА_2. обличчя стало чорного кольору. В цей момент у кімнату
зайшла її дочка та побачивши, що у ОСОБА_2. почорніло обличчя, викликала швидку
допомогу.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого
ОСОБА_2. показав, що 17.01.2007 року, у квартирі перебував він та ОСОБА_1, з
якою він пив горілку. Дочки ОСОБА_1 не було. Приблизно о 01.30, ОСОБА_1 спати
не хотіла, а тому він сам ліг спати на диван та заснув. Через деякий час він
відчув, що на лівий бік обличчя щось ллється. Він подумав, що це вода, а тому
витерся, та ліг спати далі. Потім відчув, що хтось його будить, після чого сів
на диван, і тут йому рідину линули прямо
у обличчя у очі. Він відчув печію у очах, і побіг у ванну кімнату умився, після
чого знову пішов спати. Зранку прийшла дочка, побачила його, злякалась, бо за
ніч він опух, та почала кричати на матір, що та зробила. ОСОБА_1 нічого не
говорила, а дочка викликала швидку допомогу. Приїхала швидка, він нічого не
бачив, і його помістили у обласну лікарню. ОСОБА_1 лила на нього рідину двічі,
коли він спав, а другий раз, коли він сів на диван. ОСОБА_1 знала, що це за
пляшки, так як коли квартирант приніс дві пляшки, то ОСОБА_1 була присутня при
розмові, що як засмітиться кран, то хай будуть ці пляшки, у яких сірчана
кислота. До цієї події, він ніколи з ОСОБА_1 не лаявся, і ніколи їй ножем не погрожував.
На балконі, крім пляшок з рідиною "Кріт" , були ще пляшки. ОСОБА_1 він не погрожував, і конфлікту не
було. З показаннями підсудної про те, що
він узяв ніж, погрожував їй, казав , що вб'є, не згоден, і чому такі показання
дає підсудна не знає. Вказав, що не хоче , щоб ОСОБА_1 покарали суворо.
Документів, які б підтверджували
заподіяння йому матеріальної шкоди у сумі 2 000 грн. не має. У судових
дебатах просив стягнути з підсудної 2 000 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди, а від позову в частині відшкодування моральної шкоди відмовився.

Допитаний в якості потерпілого у ході досудового слідства
ОСОБА_2., показання якого були оголошені у судовому засіданні, показав, що він
ліг спати, а ОСОБА_1 продовжувала вживати горілку. Приблизно о 02.00, він
відчув, що щось на нього виливають. Він прокинувся та подумав, що це вода, і в
цей момент біля нього стояла ОСОБА_1 та тримала у руці пляшку, казала, щоб він
не спав, бо їй нудно. Він витер обличчя і знову ліг спати. Потім ОСОБА_1 знову
розбудила його, він прокинувся, сів на диван, і в цей момент вона з пляшки, в
якій напевно була рідина “Кріт”, вилила йому у обличчя рідину. Він відразу
відчув сильний біль і опік в очах, побіг у ванну кімнату , щоб промити
очі(а.с.18).

Допитана в якості свідка у судовому засіданніОСОБА_4.,
яка є дочкою підсудної, показала, що 17.01.2007 року, приблизно о 02.00, вона
перебувала у кімнаті, а в іншій були матір та ОСОБА_2. Вона відпочивала та
слухала музику, а матір та ОСОБА_2. лаялись, що вона чула через стінку, при
цьому хто з них що кричав сказати не може. Вона зайшла у кімнату, де були
ОСОБА_2. та матір, і побачила як ОСОБА_2. хотів вдарити рукою матір. Він
замахнувся на матір, яка стояла від нього на відстані приблизно одного метра,
але вдарити не встиг, бо матір нахилилась та узяла з полу пляшку і линула якусь
рідину у обличчя ОСОБА_2., який потім витер обличчя та ліг на диван. Коли вона зайшла у кімнату,
то у руках ОСОБА_2. не було ножа. Вона потім пішла у свою кімнату, і що було
далі не знає. Приблизно о 09.00, вона знову зайшла у кімнату, і побачила, що у
ОСОБА_2. було чорне обличчя, після чого вона викликала швидку допомогу. Пляшка,
з якої матір вилила рідину на ОСОБА_2. , раніше стояла на балконі. Скільки було
таких пляшок не пам'ятає. Що казала матір, після того, як линула рідину на
ОСОБА_2., не пам'ятає. Матір линула рідину на ОСОБА_2. для захисту, і рідина
попала ОСОБА_2. на обличчя, і не знає, чи могла попасти рідина ОСОБА_2. у вухо.

Відповідаючи на запитання суду, свідок показала, що
пригадала, що коли вона була у своїй кімнаті, то чула крики "я тебе
вб'ю". Наступного дня, матір їй казала, що ОСОБА_2. погрожував їй ножем, і
їй нічого не залишалось робити. Вона не питала у матері, чому у ОСОБА_2. не
було ножа, коли матір линула на нього рідину. Її показання слідчому,
відрізняються від показань у судовому засіданні, так як слідчому вона казала
деякі моменти зі слів матері, так як їй вона вірила. У руках ОСОБА_2. вона ножа
не бачила, і не бачила, як ніж випадав у нього з рук.

Відповідно до поясненняОСОБА_4. від 17.01.207 року,
оголошеного у судовому засіданні,ОСОБА_4. пояснила, що 17.01.2007 року,
приблизно о 15.00, коли вона прийшла додому, о побачила ОСОБА_2. з опіком на
обличчі та тілі. Коли вона спитала у матері що трапилось, то матір їй
відповіла, що це вона облила свого знайомого рідиною під назвою
"Кріт", що використовується для чистки каналізаційних труб, і по якій
причині вона це зробила пояснити не змогла(а.с.6).

Згідно протоколу допитуОСОБА_4. в якості свідка у ході
досудового слідства(а.с.100), який був оголошений у судовому засіданні, свідок
показала, що коли вона зайшла у кімнату, то побачила, що ОСОБА_2. тримав у руці
кухонний ніж та говорив матері, яка стояла перед ним, що зараз її “заб'є”. У
цей момент матір, тримаючи у руках скляну пляшку, вилила прозору рідину у
обличчя ОСОБА_2., внаслідок чого у ОСОБА_2. випав ніж, він закричав та схопився
за обличчя.

Відповідно до протоколу очної ставки між ОСОБА_2.
таОСОБА_4.(а.с.101), який був досліджений у судовому засіданні, ОСОБА_2.
підтвердив свої показання, а свідокОСОБА_4. настоювала на своїх показаннях.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_2. та
ОСОБА_1(а.с.102), який був досліджений у судовому засіданні, вбачається, що
ОСОБА_2. підтвердив свої показання, надані ним у ході допиту в якості
потерпілого, а ОСОБА_1 частково не погодилась з його показаннями, вказавши , що
ОСОБА_2. погрожував їй ножем.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №1615 від 05.07.2007 року , дослідженому у судовому
засіданні, у ОСОБА_2. маються тілесні ушкодження у вигляді: післяопікового
блефарофімозу, помутніння рогівки лівого ока, рубцевої деформації лівої вушної
раковини у вигляді повної її відсутності, рубцевого звуження лівого зовнішнього
слухового проходу, післятравматичного перфоративного середнього отиту зліва,
опіку голови, тулубу, верхніх кінцівок, Шб. 5% поверхні тіла, опіку порожнини
рота, глотки, котрі виникли від дії хімічної речовини, могли утворитись
16-17.01.2007 року за обставин викладених у постанові.

Післяопіковий блефарофімоз, помутніння рогівки лівого
ока, за ознакою стійкої втрати працездатності більш як на 1/3, відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень. Опік голови, тулубу, верхніх кінцівок Шб.
5% поверхні тіла, опік порожнини рота, глотки, рубцева деформація лівої вушної
раковини у вигляді повної її відсутності, рубцеве звуження лівого зовнішнього
слухового проходу, післятравматичний, перфоративний середній отит зліва,
відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого
розладу здоров"я(а.с.36-37).

Згідно акту №500 амбулаторної судово-психіатричної
експертизи(а.с.88-92), який був оголошений у судовому засіданні, у ОСОБА_1 має
місце органічний астенічний розлад особистості внаслідок нейроінфекції( F 06.60
за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-перегляду), який в період часу, до якого
відноситься інкриміноване їй діяння, не позбавляв її здатності усвідомлювати
свої дії та керувати ними. У ОСОБА_1 має місце органічний астенічний розлад
особистості внаслідок нейроінфекції, за своїм психічним станом вона може вірно
сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них правильні
показання, і їй не показане застосування примусових заходів медичного
характеру.

Відповідно до висновку судово-наркологічної експертизи,
ОСОБА_1 страждає психічними
та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності,
потребує лікування від алкоголізму, протипоказань для лікування немає, але у
судовому засіданні не встановлено, що підсудна має хворобу, яка становить
небезпеку для здоров'я інших людей, а тому не має підстав застосовувати
примусове лікування до підсудної відповідно до ст.96 КК України.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи
обвинувачення та показання підсудної ОСОБА_1, а також доводи її захисника у
судових дебатах, що ОСОБА_1 діяла з метою самозахисту, суд приходить до
висновку, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1, знайшло своє підтвердження у
судовому засіданні у повному обсязі. Показання у судовому засіданні потерпілого
ОСОБА_2. є послідовними, узгоджуються, як з його початковими поясненнями, так і
показаннями у ході досудового слідства в якості потерпілого та при проведенні
очних ставок, а крім того з об'єктивними даними щодо характеру та механізму
заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної
експертизи. Тому суд, показання потерпілого ОСОБА_2. покладає у основу
обвинувачення підсудній ОСОБА_1 Показання ОСОБА_1 про те, що потерпілий їй
погрожував ножем, і вона захищалась, що вона не знала якою речовиною линула на ОСОБА_2., суд не приймає
до уваги, так як вони суперечать, як її початковим поясненням, так і показанням
потерпілого, висновку судово-медичної експертизи, які навпаки узгоджуються між
собою, а крім того і показанням свідкаОСОБА_4., наданим у судовому засіданні.
Такі показання підсудної суд розцінює як спробу частково перекласти
відповідальність за наслідки на потерпілого. Показання свідкаОСОБА_4. у ході
досудового слідства суд оцінює критично, враховуючи, що свідок у судовому
засіданні показала, що давала показання слідчому зі слів матері, і виходить з
того, що об'єктивні показання свідок надала у судовому засіданні, відповідно до
яких вона ножа у потерпілого не бачила. Такими чином, пред'явлене обвинувачення
ОСОБА_1 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_2., свідкаОСОБА_4. у
судовому засіданні, частково показаннями підсудної ОСОБА_1, висновком
судово-медичної експертизи ОСОБА_2., а показання ОСОБА_1 та доводи її захисника
не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Дії підсудної необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК
України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння, і таке, що спричинило стійку втрату працездатності більш як на одну
третину, та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення тілесних ушкоджень,
які не є небезпечними для життя, але такі, що спричинили тривалий розлад
здоров'я.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким злочином, конкретні обставини справи, наявність
цивільного позову потерпілого, що шкода заподіяна злочинами підсудною не
відшкодована, думку потерпілого щодо призначення покарання підсудній, особу
винної - її вік , сімейний стан, а саме те, що підсудна має неповнолітню
дитину, освіту підсудної, її стан здоров'я, що вона є інвалідом 2-ї групи, не
працює, дані про притягнення підсудної до адміністративної та кримінальної
відповідальності, формально позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудній
ОСОБА_1, суд вважає її щире каяття, стан
її здоров'я та сімейний стан, позицію потерпілого щодо призначення не суворого
покарання підсудній. Обставин, що обтяжують покарання, органами досудового
слідства не встановлено.

За наявності декількох обставин , які пом'якшують
відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире
каяття підсудної, її сімейний стан, стан здоров'я, позицію потерпілого щодо
призначення не суворого покарання підсудній, з урахуванням особи винної, суд
вважає за можливе при призначенні покарання підсудній за ч.1 ст.121 КК України
застосувати ст.69 КК України та призначити ОСОБА_1 покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі , що є
необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов по
справі ОСОБА_2., суд виходить з того, що цивільний позов у частині
відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2 000 грн. задоволенню не підлягає, так
як ОСОБА_2. не було надано суду доказів, які б підтверджували заподіяння шкоди
на вказану суму. Враховуючи, що позивач ОСОБА_2. відмовився від своїх позовних
вимог у сумі 10 000 грн. щодо відшкодування моральної шкоди, суд приймає його
відмову у цій частині у сумі 8 000 грн., і приходить до висновку про
необхідність задоволення його позовних вимог про відшкодування моральної шкоди
частково у сумі 2 000 грн.

Щодо цивільного позову прокурора на користь
фінансового управління Чернігівської міської ради на відшкодування витрат,
понесених КЛПЗ “Чернігівська обласна лікарня” на стаціонарне лікування
потерпілого(а.с.134), то суд приходить до висновку, що прокурором не вірно
вказано позивач, яким були понесені витрати, а тому позов слід залишити без розгляду.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України та призначити
їй покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням
ст.69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.122 КК України у вигляді одного
року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 остаточне
покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з дня її
затримання з 29 лютого 2008 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_1 строк її
перебування у ІТТ з 18.08.2007 року по 21.08.2007 року, тобто 4 доби.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від
04.06.2007 року виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком
законної сили, залишити без змін -
взяття під варту з утриманням у СІЗО №31 ДДУ ПВП в Чернігівській
області.

Цивільний позов
прокурора м. Чернігова про відшкодування витрат на стаціонарне лікування
потерпілого ОСОБА_2. залишити без
розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_2. про відшкодування
матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 2 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди на користь Говоруха ОСОБА_2
Олександровича.

Звернути стягнення на майно ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, згідно постанови та протоколу про накладення арешту на
майно від 11.10.2007 року(а.с.129-130) для задоволення позову ОСОБА_2.

На
вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_1 у той
же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя : І.А.Мурашко