У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 25 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2
на вирок Московського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше
не судимого, -

за ч. 1 ст. 215 КК України 1960
року виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою
Апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2006 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

Згідно
вироку суду встановлено, що ОСОБА_1 17 червня 2001 року, приблизно о 19 годині,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним
автомобілем ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, рухаючись проспектом
Тракторобудівельників у м. Харкові, поблизу будинку № 124, порушивши п.п. 10.1,
1.3, 3.29 Правил дорожнього руху України, перевищив швидкість руху, виїхав на
смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ-24, державний номер
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого останньому було заподіяно
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд. При цьому зазначає, що внаслідок ДТП йому
були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження і посилається на
необґрунтованість висновків судово-медичних експертиз, згідно яким заподіяні
йому тілесні ушкодження є легкими з короткочасним розладом здоров'я.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст. 22 КПК України судом були всебічно, об'єктивно і повно досліджені всі
обставини справи, дана оцінка всім зібраним доказам.

Суд
оцінив всі наявні у справі докази, усунув наявні суперечності і зазначив у
вироку, чому взяв до уваги одні докази і не прийняв - інші.

Суд,
при обґрунтуванні того, що ОСОБА_2 внаслідок ДТП були спричинені легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я мотивовано послався на дані
висновків судово-медичних експертиз № 347 від 4 грудня 2003 року та № 401 від
13 грудня 2004 року, згідно яких у ОСОБА_2 мали місце ряд соматичних
захворювань, які обумовили астено-невротичний стан, що і призвело до
необхідності періодичного нагляду у різних за фахом лікарів. Тому тривалий
розлад здоров'я не був обумовлений характером отриманих внаслідок ДТП травм.
Наявність в історії хвороби ОСОБА_2 відомостей про проведення РЕГ іншій особі
не впливає на правильність висновку експертизи щодо визначення ступеню тяжкості
отриманих першим тілесних ушкоджень.

Оскільки,
відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України закон, який
скасовує відповідальність, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб,
що вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, то, виходячи з
положень зазначених законів, вчинене ОСОБА_1 17 червня 2001 року порушення
правил безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило ОСОБА_2 легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, на час винесення вироку
не міг бути визнаний злочином. Тому місцевим судом було обґрунтовано виправдано
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 215 КК України 1960 року.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

У
задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

С у д д
і :

Коновалов
В.М. Скотарь
А.М. Заголдний
В.В.