Справа
№1-52/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року

Богуславський
районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чумаченка
О. В.,

при секретарі Ткаченко
Н.А.,

з участю прокурора Саламашенка
А.Л.,

підсудного ОСОБА_1.,

захисника ОСОБА_2.,

потерпілого ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богуслав
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Камінь, Дзержинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, працюючого
виконуючий обов'язки механіка по транспорту ПП "Ярослав" м.Київ,
раніше не судимого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 286
ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2близько 9.00 години ОСОБА_1перебуваючи на
території ВАТ "Богуславська суконна фабрика", що знаходиться в м
Богуслав, вул.Мисайлівська 71,
керуючи автомобілем "ІVEKO"
д.н.з. НОМЕР_1,
що належить ПП „Ярослав" та здійснюючи рух заднім по території
вказаного підприємства на ділянці руху з обмеженою видимістю, не переконавшись
в безпечності руху та не звернувшись за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд
на ОСОБА_4 , яка в цей час проходила позаду автомобіля, що в послідуючому
призвело до її смерті

Згідно висновку судово-медичного експерта за № 27/4 від 28 лютого 2007 року смерть
ОСОБА_4 наступила від закритої травми грудної клітки з ушкодженням легені, що
призвело до травматичного гемотораксу. Вищеописана закрита травма грудної
клітки утворилася від дії твердого предмета (предметів), могла утворитись в
результаті дорожньо-транспортної пригоди при наїзді транспортного засобу
вагонного типу на пішохода, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і перебуває
в прямому причинному зв'язку з настанням смерті.

Водій автомобіля "IVEKO" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1порушив вимоги
пункту 10.1 (Перед
початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху), вимоги пункту 10.9
(Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати
небезпеки чи перешкод іншим учасникам дорожнього руху). Для забезпечення
безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб),
вимоги пункту 10.10 (Забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на
магістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних
переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, тунелях, на в'їздах і
виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи
недостатньою видимістю) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306
від 10 жовтня 2001 року. І ці
порушення знаходяться в причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною
пригодою.

Своїм діями, які виразились у порушенні правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть
потерпілої ОСОБА_4. ОСОБА_1вчинив
злочин, передбачений ч. 2
ст. 286 КК
України.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. повністю визнав
себе винним у пред'явленому обвинуваченні, і пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2він заїхав на
автомобіля на територію ВАТ "Богуславської суконної фабрики", щоб
вигрузити холодильники. Вигрузити холодильники йому допомогали два вантажники.
Після цього він закрив вантажні двері

автомобіля, обійшов автомобіль ззаду, сів за кермо,
подивився в дзеркала заднього виду, посигналив і почав рух заднім ходом із
швидкістю близько 5 км/год.
Рухаючись заднім ходом, він спочатку почув незначний поштовх, ніби зацепив за щось панеллю
захисту двигуна, і після цього попереду свого автомобіля побачив жінку, яка
лежала на дорозі. Як опинилась ця жінка на дорозі під час його руху він
зрозуміти не може, оскільки перед початком руху, в той час коли він обходив
свій автомобіль, її не було не тільки на проїзжій частині, але і в полі його
зору.

Потерпілий ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснив, що
ОСОБА_4. є його матір'ю. ІНФОРМАЦІЯ_2
йому по телефону повідомили, що з його матір'ю на території підприємства де
вона працювала, стався нещасний випадок, внаслідок якого вона загинула. Він
вважає, що в більшій мірі ніж підсудий винними у загибелі його матері є
посадові особи ВАТ "Богуславська суконна фабрика", які відповідають
за техніку безпеки на підприємстві і які не провели відповідний інструктаж із
підсудним перед його в'їздом на територію підприємства, не розробили маршрути
руху транспорту по території підприємства, не облаштували тротуари для руху
пішоходів. Він та його брат ОСОБА_5. не мають претензій до підсудного щодо
відшкодування заподіяної їм моральної та майнової шкоди, оскільки останній її
повністю відшкодував під час попереднього слідства, виплативши 65 000 грн.

Враховуючи те, що підсудний не оспорює фактичні обставини
справи, й судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції,
заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299
КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_1. вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст.286
ч.2 КК України, поскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила
безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

При обранні ОСОБА_1.
виду і міри кримінального покарання, суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, пом'якшуючі вину обставини справи, а
також особу підсудного.

До обставин, що пом'якшують вину ОСОБА_1. суд відносить
його щире каяття та добровільне повне відшкодування моральної та майнової
шкоди, що завдана ним потерпілим.

Враховуючи особу підсудного, суд приймає до уваги, що він
позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, одна з яких є інвалідом дитинства.

З врахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 може бути
виправленаий без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити
покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України з випробуванням.

Враховуючи, що підсудний працює водієм і не має іншої
спеціальності, його заробіток є єдиним джерелом доходу сім'ї, оскільки його
дружина здійснює догляд за їх сином інвалідом і не працює, та приймаючи до
уваги, що порушення правил дорожнього руху, які допустив підсудний, не були
грубими, суд вважає за можливе не застосовувати до підсудного додаткову міру
покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись
ст.ст.65, 66, 75, 76 КК
України, ст.ст.67, 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за
ст.286 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання, якщо він на протязі одного року і трьох місяців не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76
КК України покласти на ОСОБА_1 такі
обов'язки:

1. Не виїзжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи. Речові докази: після вступу вироку в законну
силу

·
вантажний автомобіль "IVEKO DAILY"
д.н.з. НОМЕР_1 дозволити використовувати його власнику на власний
розсуд;

· паперовий
пакет, що зберігається в кімнаті речових доказів Богуславського РВ знищити;

· посвідчення
водія серії НОМЕР_2повернути ОСОБА_1.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу
відносно ОСОБА_1
залишити попередньою - у
вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд на протязі 15-ти днів.