Справа № 11 -401/07. Головуючий
у І інстанції Миронюк М. Г.
190ч 3, 357 ч 2 КК України. Доповідач Оксенткж В.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 20
липня 2007 року.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
- судді: Хлапук Л.І.

суддів: Бешти Г.Б., Оксентюка В.Н.

прокурора
СмолюкаБ.С. засудженого ОСОБА_1. потерпілої ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ковельського
міськрайонного суду від 03 травня 2007 року,
яким, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м.
Ковель Волинської області,
українець, громадянин
України, освіта вища, непрацюючий,
зареєстрований за адресою м. АДРЕСА_1,
раніше не судимий, -

засуджений
за ст.
190 ч З КК України на три роки позбавлення волі;

за ст.
357 ч 2 КК України один рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом частково складання
призначених покарань остаточно до відбування ОСОБА_1 визначено три роки та
шість місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на два роки. Згідно
ст. 76 КК України на
ОСОБА_1. обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, періодично з"являтись для
реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного
заходу залишено попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний позов
задоволено частково.

Стягнуто з
засудженого в користь потерпілої ОСОБА_2 26 484 (двадцять шість тисяч чотириста
вісімдесят шість) гривень матеріальної шкоди та 3000 (три) тисячі моральної
шкоди. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_1. в користь держави судові
витрати.

Речові докази
залишено при справі.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому,
що він, в лютому 2004 року, діючи з корисливих мотивів та

переслідуючи
мету заволодіння автомобілем «Форд - Проба»,
який належав на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_2., запропонував останній свої послуги по
перереєстрації у Ковельському МРЕВ належного потерпілій автомобіля у зв'язку зі
зміною потерпілою прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_2, хоча,
в дійсності наміру на перереєстрацію автомобіля не мав, а переслідував ціль заволодіння шляхом
шахрайства особливо важливими документами на реєстрацію вказаного автомобіля та
самим автомобілем.

Повіривши
ОСОБА_1, ОСОБА_2 передала йому в м.
Ковелі по вул. Косачів, 1/36 свідоцтво
серії ВАС №260668 про реєстрацію належного їй легкового автомобіля «Форд -
Проба» р.н.НОМЕР_1, видане Ковельським
МРЕВ УДАІ УМВС України у Волинській області 15 листопада 2000 року та доручення
АЕВ №100427 про право керування та розпорядження вказаним автомобілем видане їй
ОСОБА_4. і посвідчене 30 червня 2001 року нотаріусом Кузнецовського міського
нотаріального округу Рівненської області,
які для неї були особливо важливі,
так як підтверджували її право володіння майном у великих розмірах.

Отримавши
вказані документи ОСОБА_1 привласнив їх
та почав уникати зустрічі з ОСОБА_2

1 травня
2004 року на прохання потерпілої ОСОБА_2 повідомив неправдиві відомості щодо
місцезнаходження документів, а 6 травня
2004 року реалізував свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Форд - Проба» та сам
автомобіль громадянину ОСОБА_5., а
доручення АЕВ №100427 знищив.

Крім
того, ОСОБА_1 , заволодівши в лютому 2004 року у потерпілої
ОСОБА_2 свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Форд -Проба», р.н. НОМЕР_1 та дорученням АЕВ №100427 від 30
червня 2001 року на право розпорядження потерпілою вказаним автомобілем, після затримання працівниками Північної ОРДПС
1 травня 2004 року даного автомобіля і поміщення його на штрафмайданчик 6
травня 2004 року, шляхом обману, пред'явив попередньому власнику ОСОБА_4 свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу і попросив його забрати автомобіль «Форд -
Проба» із штрафмайданчика Північної ОРДПС та дати нове доручення на
розпорядження вказаним автомобілем.
Повіривши ОСОБА_1, ОСОБА_4. 6
травня 2004 року по наданому йому ОСОБА_1
свідоцтву про реєстрацію автомобіля «Форд-Проба» забрав вказаний
транспортний засіб із штрафмайданчика і в той же день на прохання ОСОБА_1. в нотаріальній конторі видав доручення на
управління та розпорядження вказаним автомобілем громадянину ОСОБА_5. Вказаними
діями ОСОБА_1 шляхом обману та
зловживання довірою заволодів автомобілем потерпілої ОСОБА_2 та збув його, спричинивши потерпілій збитки на суму 26 486
гривень 78 копійки, що є великим
розміром

Засуджений
ОСОБА_1 у поданій на вирок апеляції
посилається на те, що суд першої
інстанції не взяв до уваги його доводів в тій частині , що 27.03.2002 року ОСОБА_2 взяла у нього в
борг 1200 гривень і в
рахунок забезпечення виконання даного
зобов"язання

добровільно
передала йому свідоцтво про реєстрацію автомобіля „Форд-Проба" р.н.
НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4

ОСОБА_2
даного боргу не повернула, а тому
свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу він передав ОСОБА_4 та
ОСОБА_6. на їх прохання.

Судом не
взято до уваги тих обставин, що
власником автомобіля „Форд-Проба" був ОСОБА_4., який неодноразово змінював свої покази. Судом
також не дано належної оцінки показам свідка ОСОБА_5., який пояснив,
що вказаний автомобіль він придбав у власника ОСОБА_4. В ході досудового
слідства та в суді не знайдено жодного доказу того, що саме він забирав автомобіль
„Форд-Проба" у міліції зі штраф майданчика та приймав участь у його
реалізації. Судовий розгляд справи проведено з явним обвинувальним ухилом .

Прохає
вирок Ковельського міськрайонного суду щодо нього скасувати та постановити
новий виправдальний вирок.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції, засудженого ОСОБА_1.
, який апеляцію підтримав, потерпілу ОСОБА_2 В.А., яка апеляції не визнала і прохала залишити
вирок без змін, міркування прокурора про
залишення апеляції без задоволення,
вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і цим обставинам
дав вірну юридичну оцінку. Дії засудженого ОСОБА_1. правильно кваліфікував за ст.
190 ч З КК України як шахрайство,
вчинене у великих розмірах та за
ст. 357 ч 2 КК України як
заволодіння шляхом шахрайства офіційними особливо важливими документами та їх
знищенні, вчиненими з корисливих
мотивів. Вина ОСОБА_1. у вчиненні даних
злочинів об"ективно стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка в ході досудового слідства та в судовому
засіданні ствердила, що ніяких боргових
зобов'язань перед ОСОБА_1 не мала, реєстраційними документами на автомобіль він
заволодів шляхом обману, автомобіль
реалізував без її згоди.

Поясненнями
ОСОБА_4., який також пояснив,
що належний потерпілій ОСОБА_2. автомобіль „Форд-Проба" зі штраф
майданчика Північної ОРДПС від забрав на прохання ОСОБА_1. та під впливом обману ОСОБА_1. По проханню ОСОБА_1. та під впливом обману останнього у
нотаріальній конторі він, як колишній
власник автомобіля „ Форд-Проба" дав генеральне доручення з правом продажу
вказаного автомобіля громадянину ОСОБА_5.

Доводи
засудженого ОСОБА_1. у тій частині, що потерпіла ОСОБА_2 добровільно передала
йому реєстраційні документи на автомобіль в рахунок забезпечення виконання
боргових зобов'язань перевірялись судом першої інстанції не знайшли свого
підтвердження.

Не
знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_1
про те, що ОСОБА_4.,
як колишній власник автомобіля „Форд-Проба" по
власній

ініціативі
повторно видав генеральне доручення на вказаний автомобіль громадянину ОСОБА_5.

Суд
першої, з врахуванням зібраних по справі
доказів, дав оцінку позазанням ОСОБА_1.
, які він давав в ході досудового
слідства та в судовому засіданні і обґрунтовано визнав їх недостовірними, оскільки вони є суперечливі та не відповідають
іншим зібраним по справі доказам.

Доводи
ОСОБА_1. про те, що судовий розгляд справи був проведений з
явним обвинувальним ухилом, а вирок суду
постановлений з порушенням норм матеріального і процесуального права ніякими
доказами не стверджується.

Вирок
суду є мотивованим, побудаваний на
досліджених в судовому засіданні доказах. Обрана міра покарання відповідає
вимогам ст. 65 КК України. Підстав для скасування вироку
суду і постановления щодо
ОСОБА_1. оправдального вироку, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Волинської області не знаходить.

Керуючись ст.
365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Ковельського міськрайонного суду від 03 травня 2007 року щодо
нього - без змін.