Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/391/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жеребилівка Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

03 листопада 2014 року, об 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу перебування потерпілої ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно, рукою стиснутою в кулак наніс п`ять ударів в область обличчя, два удари ногою в область живота своєї дружини ОСОБА_6 , після яких, і з метою уникнення побиття остання вибігла на подвір`я, де поряд з вищезазначеним житловим будинком, наздогнавши потерпілу, ОСОБА_3 , рукою стиснутою в кулак наніс шість ударів в область обличчя ОСОБА_6 . Після чого, взявши дерев`яну палицю, що лежала на подвір`ї, ОСОБА_3 , наніс нею один удар по голові, три удари по спині і тазу ОСОБА_6 , та наздогнавши останню за 100 м., від житлового будинку за вказаною адресою, наніс ще один прямий удар палицею по голові, чим спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: синців в навколоочній ділянці правого ока з переходом на спинку носа і виличну ділянку, на лівій щоці, на підборідді, на слизовій оболонці верхньої губи по середині, на вушних раковинах; садна на лівій половині обличчя з переходом на завушну ділянку, на кінчику носа і численних дрібних по всім поверхням обличчя; забійних ран на лобі; рани в ділянці зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, і на слизовій оболонці нижньої губи в проекції 1-5 зубів, на підборідді; крововиливів в м`які тканини в ділянці лоба справа, в лівій лобно-тім`яній ділянці, в лівій скроневій ділянці, в потиличній ділянці, в потиличній ділянці справа і в правій скроневій ділянці; крововиливу під тверду мозкову оболонку переважно над лівою півкулею (180 см3); обмежених крововиливів під м`які мозкові оболонки, які відповідно до висновку експерта за № 160 від 24.11.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від яких ОСОБА_6 , померла.
Смерть ОСОБА_6 , настала від закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під та над оболонки, яка ускладнилася розвитком набряку та дислокації головного мозку.
Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 03.11.2014 року, об 19 годині 15 хвилин, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , наніс п`ять ударів в область обличчя, два удари ногою в область живота своєї дружини ОСОБА_6 , а коли остання вибігла із будинку на подвір`я, він наздогнавши її, поряд з вищезазначеним житловим будинком, наніс шість ударів в область обличчя та після чого, взявши дерев`яну палицю, що лежала на подвір`ї, наніс нею один удар по голові, три удари по спині та тазу ОСОБА_6 , і коли та тікала від нього, наздогнавши її за 100 м., від житлового будинку за вказаною адресою, наніс ще один прямий удар палицею по голові, оскільки остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, і вимагала від нього щоб він йшов геть, так як вона має іншого чоловіка, і це йому несподобалося, таким чином між ним і ОСОБА_6 , виникла бійка. За таких обставин, будучи напідпитку, він дуже розізлився та побив ОСОБА_6 , а коли остання втратила свідомість злякався, що накоїв та втік до будинку АДРЕСА_1 , де 04.11.2014 року його затримали працівники міліції. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Жалкує у тому, що сталося.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати показання щодо свого батька ОСОБА_3 , але на запитання суду надав відповіді, про те, що дійсно він 03.11.2014 року, біля 20.00 годині зі своїм товаришем приїхали до будинку АДРЕСА_1 де він побачив матір ОСОБА_6 , яка лежала біля вказаного будинку непритомна. Тоді він із товаришем занесли матір до будинку. Після чого поїхали шукати батька ОСОБА_3 . Просить суд обрати до обвинуваченого вид покарання: позбавлення волі на мінімальний строк.
З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, судом також було досліджено долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема:
- протокол огляду місця події від 04.11.2014 року та фототаблицю до нього, із якого слідує, що місцем події є домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить покійній ОСОБА_6 (а.с.25-36);
- висновок експерта № 160 від 24.11.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців в навколоочній ділянці правого ока з переходом на спинку носа і виличну ділянку, на лівій щоці, на підборідді, на слизовій оболонці верхньої губи по середині, на вушних раковинах; садна на лівій половині обличчя з переходом на завушну ділянку, на кінчику носа і численних дрібних по всім поверхням обличчя; забійних ран на лобі; рани в ділянці зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, і на слизовій оболонці нижньої губи в проекції 1-5 зубів, на підборідді; крововиливів в м`які тканини в ділянці лоба справа, в лівій лобно-тім`яній ділянці, в лівій скроневій ділянці, в потиличній ділянці, в потиличній ділянці справа і в правій скроневій ділянці; крововиливу під тверду мозкову оболонку переважно над лівою півкулею (180 см3); обмежених крововиливів під м`які мозкові оболонки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_6 , настала від закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під та над оболонки, яка ускладнилася розвитком набряку та дислокації головного мозку (а.с.37-39);
- протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2014 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який показав на місці, як саме він, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 та на подвір`ї домоволодінняі біля нього за вказаною адресою, наносив удари руками, ногами та дерев`яною палицею по тілу і голові потерпілої ОСОБА_6 , згідно пред`явленого обвинувачення (а.с.40-45);
- інші документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.48-59).
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, по місцю тимчасового проживання характеризується позитивно (а.с.48), після вчинення кримінального правопорушення став доглядати свою матір ОСОБА_8 , (а.с.49,50), по місцю реєстрації і вчинення кримінального правопорушення посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв (а.с.51), не працюючий, є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 3-ї категорії (а.с.53), визнав свою винність в судовому засіданні, думку потерпілого щодо виду та міри призначення кримінального покарання, з врахуванням вказаних вище пом`якшуючих обставин, тривалості побиття потерпілої та завдання великої кількості тілесних ушкоджень (а.с.37-39), втечі з місця вчинення кримінального правопорушення і залишення потерпілої у непритомному стані та ненадання будь-якої допомоги останній, врахувавши також його вік, разом із конкретними обставинами справи, та з урахуванням зазначеного і вищенаведеного, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_3 , кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статі обвинувачення.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Приймаючи до уваги те, що прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, не доведено, що, перебуваючи на волі, обвинувачений має намір переховуватися від суду та продовжувати злочинну діяльність, підстав для зміни щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу з особистої поруки на тримання під варту, суд не вбачає.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 177, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, ч.2 ст.121 КК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , за даним вироком суду рахувати з дня фактичного затримання.
Речові докази: - дві пари штанів, куртку, два фрагменти дерев`яної палиці, які зберігаються у камері схову речових доказів Олевського РВ УМВС України в Житомирській області - знищити.
Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 : особиста порука залишити без змін.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1