Справа № 405/1134/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000042 від 28.10.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин, Полтавська області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодруженого, призваний у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, за таких обставин.

28.08.2014 року, ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку із частковою мобілізацією, на посаду кулеметника комендантського відділення комендантського взводу, у військовому званні молодший сержант.

Проходячи військову службу, молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись в своїй службовій діяльності вимог Конституції України, Законів України, Статутів, бути зразком виконання службового обов`язку, а саме хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби, не з`являвся вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

29.10.2014 року молодший сержант ОСОБА_5 отримав звільнення до 12 жовтня 2014 року.

12.10.2014 року молодший сержант ОСОБА_5 не прибув зі звільнення до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

У подальшому молодший сержант ОСОБА_5 13.10.2014 року в телефонній розмові повідомив начальника штабу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 про своє місцезнаходження за місцем проживання.

Окрім цього, молодший сержант ОСОБА_5 отримав дозвіл від полковника ОСОБА_7 затриматись за місцем проживання для вирішення особистих проблем до 15.10.2014 року.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 15.10.2014 року не з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Отже, 15.10.2014 року о 08 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_5 повинен був прибутиіз звільнення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступити до виконання службових обов`язків.

15.10.2014 року о 08 год. 00 хв. у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 за наказом командира частини полковника ОСОБА_8 проводилося ранкове шикування особового складу вказаної частини, з метою перевірки наявності військовослужбовців на військовій службі. На вказаному шикуванні було виявлено, що молодший сержант ОСОБА_5 відсутній в строю та на військовій службі взагалі. Після чого, у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_5 не з`явився зі звільнення до вказаної військової частини без поважних причин.

Після цього, у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 були організовані пошуки молодшого сержанта ОСОБА_5 , але встановити місцезнаходження останнього в межах та поза межами частини не представилось можливим.

16.01.2015 року о 19 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_5 прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та у подальшому 17.01.2015 року ОСОБА_5 був затриманий співробітниками військової прокуратури Кіровоградського гарнізону. У період з 08 год. 00 хв. 15.10.2014 року до 19 год. 00 хв. 16.01.2015 року молодший сержант ОСОБА_5 до виконання своїх службових обов`язків не приступив та про своє місцезнаходження нікому із посадових осіб частини не повідомляв.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

13.02.2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст.ст.60, 69 КК України у виді арешту строком на 6 місяців з утриманням на гауптвахті .

Прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону та підозрюваним ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та прокурор розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, покарання яке узгоджене в угоді за ч.3 ст.407 КК України, із врахуванням ст. 69 КК України є покаранням, яке не виходить за межі ст. 60 КК України.

За таких підстав суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону та підозрюваним і призначити узгоджену сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід на апеляційний період залишити без змін, тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 314, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.ст.60,69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з утриманням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 10.03.2015 року, зарахувавши в строк відбування покарання, перебування під вартою з 17.01.2015 року по 09.03.2015 року, включно.

Запобіжний захід на апеляційний період у виді тримання під вартою залишити без змін.

Після вступу вироку у законну силу помістити (доставити) ОСОБА_5 на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору після його проголошення негайно.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1