Справа №459/799/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді
Новосада М.Д.

при секретарі
Смоілй О.Я.

з участю: прокурора
Пастуха А.Є.

обвинуваченого
ОСОБА_1

адвоката
ОСОБА_2
законного представника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Червонограді кримінальне провадження
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000027 від 27.11.2012
року про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Радехова Львівської області, українця,
громадянина України, не одруженого, не
працюючого, з неповною
загально-середньою освітою,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 14.03.2011 року Червоноградським міським
судом Львівської області за ст.185 ч.3, 186
ч. 2 КК України до 4 років позбавлення
волі із застосуванням ст.75 КК України,
звільненого від відбування
призначеного покарання з іспитовим
строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.2 ст.185,
ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_1
29.07.2011 року, біля 06.00 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись неподалік автозаправної
станції «ВОК», що по вул. Хмельницького
в м. Червонограді Львівської області,
скориставшись відсутністю стороннього
нагляду та станом алкогольного
сп'яніння ОСОБА_4, шляхом вільного
доступу, з сумки останньої та гаманця
таємно викрав гроші в сумі 250 грн. та
кредитну пластикова картку ПАТ КБ
«ПриватБанк» НОМЕР_1, що є офіційним
документом, після чого з місця вчинення
злочину втік.

В подальшому неповнолітній
обвинувачений ОСОБА_1, в цей же день о 7:18
год. - 7:24 год. продовжуючи свої злочинні
дії, знаючи пін код до викраденої у
ОСОБА_4 пластикової картки ПАТ КБ
«ПриватБанк» НОМЕР_1, зняв у банкоматі
з останньої гроші у сумі 940 грн.,таким
чином викравши їх, якими розпорядився
на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину свою в
пред»явленому обвинуваченні не визнав.
Пояснив, що 29.07.2011 р. познайомився з
потерпілою ОСОБА_4. Остання
запропонувала йому випити пива за її
рахунок та разом провести час. Біля
автозаправної станції «ВОК», що по ву.
Б.Хмельницьокго в м. Червонограді,
Львівської області в нічний час,
ОСОБА_4 дала йому пластикову картку,
сказала пін код до неї та попросила
зняти гроші для виклику таксі, оскільки
була дуже п'яною і сама не могла зняти
гроші. З банкомату він зняв спочатку 500
грн., а потім 400 грн.. Повернувшись через
деякий час назад до автозаправки «ВОК»
ОСОБА_4 там вже не було. Так як він не
знав де вона проживає, тому гроші
витратив на власні потреби. Додатково
зазначив, що гаманця із сумки не
викрадав, пояснив, що потерпіла була у
нетверезому стані і могла загубити
його.

Не зважаючи на не визнання своєї вини
обвинуваченим ОСОБА_1, щодо
пред'явленого йому обвинувачення, його
вина у вчиненому повністю знайшла своє
підтвердження у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_4, в суді пояснила,
що познайомилася із ОСОБА_1 29.07.2012 року.
Разом із ним розпивала алкогольні
напої. Близько 04 - 05 год. поїхали до неї
додому, де вона взяла кредитну
карточку. У банкоматі біля головного
відділення «Укр Пошти» вона зняла
гроші, після чого вони пішли в готель.
Так як, у готелі були відсутні вільні
місця, тому вони вирішили піти на
автозаправку «ВОК» купити пива, після
чого сіли на лавці біля даної
автозаправки. Через значний стан
сп'яніння вона заснула.

Прокинувшись, обвинуваченого біля неї
не було. Перевіривши сумку помітила
відсутність грошей та пластикової
картки, які були у гаманці.

Додатково вказала, що дозволу на зняття
грошей та номеру пін коду до картки
ОСОБА_1 вона не давала. Також зазначила,
що при знятті грошей з банкомату біля
пошти, обвинувачений бачив пін код, так
як стояв позаду неї. Жодних обіцянок
дати гроші обвинуваченому вона не
давала.

Заявою ОСОБА_4 від 01.08.2011 р., згідно якої,
остання зверулась у службу безпеки ПАТ
КБ «Приватбанк» з приводу викрадення у
неї пластикової картки № НОМЕР_1, та
зняття із неї коштів у сумі 1600 грн.

а.с. 31

Випискою по рахунку № НОМЕР_1 та фото
таблицею з відео спостереження
банкомату з якого вбачається, що
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_1
стояв біля ОСОБА_4 при знятті нею
коштів, а також, що 29.07.2011 р. з рахунку №
НОМЕР_1 два рази проводилось зняття
коштів на суму 940 грн., а саме: в 07.18 год.
-500 грн. та в 07.24 год. - 440 грн.

а.с. 32, 33-35

Постановою про уточнення суми
матеріальних збитків, з гідно якої сума
матеріальних збитків завданих в
результаті крадіжки майна ОСОБА_4
становить -1290 грн.

а.с.55

Аналізуючи наведені вище докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина
обвинуваченого ОСОБА_1 у судовому
засіданні доведена повністю.

Вина обвинуваченого в тому, що він
вчинив таємне викрадення чужого майна
(крадіжку) повторно.

Дії підсудного вірно
кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, вина обвинуваченого і в тому,
що він вчинив викрадення офіційного
документу, з корисливих мотивів.

Ці дії також вірно кваліфіковано за ч.1
ст. 357 КК України.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_1 в
частині того, що пластикову картку та
пін-код до неї, потерпіла ОСОБА_4 йому
дала добровільно, дані останнім з метою
уникнення кримінальної
відповідальності, і об'єктивно
спростовуються показами потерпілої
ОСОБА_4, яка у судовому засіданні
категорично заперечила та пояснила, що
пластикову картку вона йому не давала
та не повідомляла йому пін код.

Підстав оговорювати обвинуваченого у
потерпілої на думку суду не має.

Органи досудового розслідування
пред'явили обвинувачення ОСОБА_1, що він
29.07.2013 р. викрав у потерпілої гаманець
вартістю 100 грн.. Дана обставина не
знайшла свого підтвердження у ході
судового розгляду, так як потерпіла
ОСОБА_4 вказала, що гаманець залишився у
сумці, а з нього зникли гроші у сумі 250
грн. та банківська пластикова картка.
Тому зазначену обставину слід
виключити із обвинувачення ОСОБА_1 і
розмір викраденого майна потерпілої
слід вважати 1190 грн.

Обираючи вид та міру покарання
обвинуваченому, суд враховує тяжкість
вчинених злочинів.

Вчинення злочинів в стані алкогольного
сп'яніння та після того як вже вчиняв
злочини, як обставини, що обтяжують
його покарання.

Вчинення злочинів у неповнолітньому
віці, як обставину, що пом'якшує
покарання.

Разом з тим суд враховує і особу
обвинуваченого, що був позбавлений
батьківського піклування, виховувався
в інтернаті, працює, характеризується
посередньо, вчинив злочин в період
іспитового строку.

З врахуванням наведених вище обставин
в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що виправлення
обвинуваченого можливе лише при
обранні йому покарання у виді
позбавлення волі.

Керуючи ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК
України та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік
позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік
обмеження волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом
часткового складання призначених
покарань та ст.72 КК України, де одному
дню позбавлення волі відповідає два
дні арешту, остаточно призначити
покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох)
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного
покарання, частково приєднати
невідбуте покарання за вироком
Червоноградського міського суду
Львівської області від 14.03.2011 року і
остаточно призначити покарання у виді 4
( чотирьох ) років 1 ( одного ) місяця
позбавлення волі з відбуттям покарання
у кримінально виконавчій установі.

Запобіжний захід - заставу в розмірі 24000
грн., до набрання вироком законної сили
- залишити без змін.

В строк відбуття покарання ОСОБА_1
зарахувати період перебування під
вартою з 25.01.2013 р. по 12.02.2013 р.

Строк відбуття покарання рахувати з
часу фактичного затримання.

Після набрання вироком
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 грудня 2013 року
законної сили заставу в розмірі 24000
(двадцять чотири тисячі) гривень 00
копійок повернути заставодавцю ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Головуючий:М. Д. Новосад