Справа №1-304/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2007 року

Сихівський
районний суд м. Львова в
складі:

головуючого Лесного С. Є.

при секретарі Макар
Ю.М.

з участю прокурора Вельгоша Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Львові кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Вибранівка Жидачівського району Львівської
області, мешканець АДРЕСА_1, українець,
гр-н України, з освітою 9 класів,
невійськовозобов'язаний, одружений, має на утриманні дочку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, працює інспектором охорони
ТзОВ „Міськбудмоноліт", має
судимість - 09.12.02. Франківським райсудом
м. Львова по ст.186 ч.2 КК України до 4 р. позбавлення волі, згідно
постанови Дрогобицького міськрайсуду Львівської області від 14.10.04. невідбута
частина покарання 1 р. 7 міс. 10 днів
замінена на покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20
% заробітку, -

по ст.389 ч.2 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи засудженим 09.12.02. Франківським райсудом м. Львова
по ст.186 ч.2 КК України до 4 р.
позбавлення волі та згідно постанови Дрогобицького міськрайсуду Львівської
області від 14.10.04. невідбута частина покарання 1 р. 7 міс. 10 днів замінена на покарання у виді
виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20 % заробітку, з лютого 2006 року по лютий 2007 року
ухилився від відбування виправних робіт,
порушивши порядок та умови відбування покарання, а саме: з лютого 2006 року по день порушення
кримінальної справи не з'являвся в KB І Сихівського
району м. Львова для реєстрації, не
виконував покладені на нього обов'язки щодо сумлінного ставлення до праці та з
жовтня 2006 року по лютий 2007 року не повідомив КВІ Сихівського району м.
Львова про зміну свого місця праці, через
що не здійснювались відрахування коштів із заробітної плати в дохід держави. У
зв'язку з цим невідбута частина покарання становить 6 міс. 12 днів.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним
себе в ухиленні від відбування виправних робіт визнав повністю та дав суду
показання, аналогічні даним на
досудовому слідстві. У вчиненому щиро покаявся, ствердив, що не умисно ухилився
від відбування призначеного покарання, спочатку
звільнився з роботи у зв'язку з невеликим розміром заробітної плати та
народженням дочки, а пізніше ще двічі
влаштовувався на роботу. Однак, коли на
роботу приходило повідомлення про його засудження та відрахування з заробітної
плати 20 %. його звільняли або просили звільнитись. Він неодноразово звертався
в КВІ Сихівського району з проханням добровільно робити внески, однак в цьому йому було відмовлено. Просить
суд врахувати, що має постійне місце
праці, на утриманні малолітню дочку і
непрацюючу дружину та не позбавляти його волі.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним,
винуватість його у вчиненні інкримінованого злочину повністю та
об'єктивно стверджується зібраними в ході судового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку.
Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні
підсудним, ні іншими учасниками судового
процесу.

2

Дії
ОСОБА_1вірно кваліфіковано по ч.2 ст.389
КК України, так як він вчинив ухилення
від відбування виправних робіт, будучи
особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення підсудним нетяжкого злочину, особу
підсудного, який має судимість, позитивно характеризується, щиро розкаюється у вчиненому, та суд вважає необхідним призначити йому
покарання у виді обмеження волі.

На
підставі ст.71 КК України, з врахуванням правил ст.72 КК України, підсудному ОСОБА_1 слід приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Франківського райсуду м. Львова від 09.12.02.
строком два місяці обмеження волі.

Враховуючи
особу підсудного, який працює, його молодий вік, виключно позитивну
характеристику; перебування на його утриманні малолітньої дочки та непрацюючої
дружини; тяжкість злочину та активне сприяння його розкриттю, щире каяття,
суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування
покарання з випробуванням, так як
виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов'язків, передбачених
ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст.323,
324 КПК України, суд, -

засудив;

ОСОБА_1визнати
винним по ст.389 ч.2 КК України та призначити йому покарання один рік обмеження
волі.

На
підставі ст.71 КК України, з врахуванням правил ст.72 КК України, приєднати ОСОБА_1 невідбуту частину покарання
за попереднім вироком та остаточно визначити покарання один рік два місяці
обмеження волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1наступні
обов'язки:

1.
не виїжджати за
межі України на постійне
проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

2.
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання;

3.
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи один
раз в місяць.

Запобіжний
західОСОБА_1залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб.