В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2012 Справа №1915/14119/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Пилипець О.І.

з участю прокурора Левчука А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студентки ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженої, непрацюючої, жительки м.Тернополя, вул.Львівська, 3/233, раніше несудимої,

- за ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У підсудної ОСОБА_1, коли вона 22 травня 2012 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в кімнаті №233 гуртожитку №3 Тернопільського національного економічного університету, що знаходиться по вул.Львівській, 3 в м.Тернополі, помітила на тумбочці золотий перстень, який належав ОСОБА_2, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і в тому місці, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а також, що вона не буде помічена сторонніми особами, таємно викрала вищевказаний золотий перстень, вагою 3, 7 г, 585 проби, вартістю 1700 грн., з яким з місця вчинення злочину втекла, чим завдала потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана як підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялась та показала, що вона 22 травня 2012 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в кімнаті №233 гуртожитку №3 Тернопільського національного економічного університету, що знаходиться по вул.Львівській, 3 в м.Тернополі, побачила на тумбочці золотий перстень, належний потерпілій ОСОБА_2, і в цей час в неї виник умисел, направлений на його таємне викрадення, для чого вона, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а також, що вона не буде помічена сторонніми особами, таємно викрала даний золотий перстень, з яким з місця вчинення злочину втекла, продавши його в подальшому на території автовокзалу станції Тернопіль невідомому чоловіку за 605 грн., які витратила на власні потреби.

Підсудна ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за ч.1 ст.185 КК України, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміє підсудна та інші учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання підсудною вини, щире каяття, а тому вважає, що підсудній слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді мінімального розміру штрафу, оскільки таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 850 (вісімсот п'ятдесяти) грн. штрафу в доход держави.

Раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_3