Справа №11-62/2005 Головуючий
у І інстанції Сергійко В.В.
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем
України

23 січня 2007року.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючої Мельничук Н.М.

суддів Велидчука В.М., Шеніна П.О.

з участю

прокурора Турської В.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок від
14 листопада 2006 року яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий, засуджений за ст. 121 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі. Запобіжний
захід - тримання
під вартою.

Стягнуто із
засудженого на користь потерпілої 30000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1
засуджено за те, що він 1
січня 2006 року,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку ,
який належить ОСОБА_2 на грунті неприязних стосунків, заподіяв потерпілому
тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього.

В апеляції
засуджено ставиться питання про скасування вироку та закриття провадження у
справі. Посилається засуджений на те, що
він не причетний до вчинення злочину, судом допущена неповнота судового
слідства, а саме не допитані свідки ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4, йому не надано
можливості скористатись послугами захисника, потерпілому він наніс декілька
ударів в область сідниць, не досліджена версія про причетність до заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень іншими особами.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора та потерпілої про залишення апеляції без задоволення,
думку засудженого , який
підтримав доводи апеляції, перевіривши
справу та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що
апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

2

Висновки суду
першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені
наведеними у вироку доказами.

За даними
матеріалів справи, під час досудового слідства(а.с.22 протокол про відмову від
адвоката від 05.01. 06 року)
ОСОБА_1 відмовився від послуг захисника. В подальшому - 12 січня 2006 року також
відмовився від послуг захисника, про що у справі наявний відповідний протокол.
Однак з 17 січня 2006 року, при
провадженні у справі, для захисту інтересів ОСОБА_1 допущено адвоката з участю
якого проводились всі необхідні
процесуальні дії. За таких обставин, немає підстав вважати, що при проваджені
у справі було порушено право засудженого на захист.

Із показань
свідків - очевидців
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видно ,
що 1 січня 2006 року, біля 16 години, в
будинок останнього , засуджений
затягнув потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп'яніння і поклав
його на підлогу біля плити. Потерпілий висловлювався нецензурною лайкою. У
відповідь на це, засуджений наніс потерпілому численну кількість ударів руками
та ногами у різні частини тіла в тому числі по тулубу та голові.

З медичного
висновку та показань експерта ОСОБА_7 видно , що потерпілому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які
могли виникнути від дії тупих твердих предметів, якими могли бути рука зжата у
кулак, нога із взуттям. Смерть потерпілого настала десь за 6 годин після
заподіяння йому тілесних ушкоджень. Вказане об'єктивно узгоджується з
показаннями свідків - очевидців щодо часу та механізму заподіяння тілесних
ушкоджень потерпілому, причини та часу настанням його смерті.

Необгрунтованим
є посилання засудженого на те, що суд не дослідив його версію про причетність
до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень іншими особами , зокрема гр.
ОСОБА_8 , і з
цього приводу не допитав свідків ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4. За даними
протоколу судового засідання, вказані особи допитані і дали показання про те , що їм нічого
невідомо про обставини вчинення злочину щодо потерпілого. Даних про те, що
ОСОБА_8( як і будь - хто
інший ) причетний
до вчинення злочину щодо потерпілого, не встановлено.

За таких
обставин, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про доведеність
вини ОСОБА_1 у вчинені злочину за який його засуджено.

Дії засудженого
судом першої інстанції кваліфіковані правильно, а покарання йому обрано
відповідно до вимог ст.65 КК України.

Керуючись
ст.ст.365, 366, КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2006 року щодо нього , без зміни.