ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1790/14-к
Провадження по справі № 1-кп/514/8/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Надрічне Тарутинського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
На початку листопада 2014 року біля 19 години /точної дати досудовим слідством встановити не надалось можливим/ обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна на гужовій повозці приїхали до домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_6 .. Знаходячись біля даного домоволодіння обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5
проникли на територію прилягаючу до зазначеного домоволодіння та з господарчого приміщення викрали дерев`яну годівницю вартістю 264 гривні та металеву годівницю вартістю 350 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 614 гривень, яка на теперішній час ними відшкодована у добровільному порядку в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що на початку листопада 2014 року біля 19 години він на повозці в яку був запряжений кінь приїхав додому до обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким вони поїхали в с. Слобідка Тарутинського району Одеської області. По дорозі він запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку годівниць з домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_6 .. Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на його пропозицію. Приїхавши до вказаного домоволодіння, вони проникли на огорожену прилеглу територію даного домоволодіння та викрали з господарчого приміщення
дерев`яну годівницю та металеву годівницю, які погрузили на повозку і привезли до нього додому. На другий день обвинувачений ОСОБА_5 забрав собі додому дерев"яну годівницю, а металева годівниця залишися в нього. Коли через деякий час до них прийшли працівники міліції, вони зізналися в скоєні крадіжки та викрадені речі повернули потерпілій ОСОБА_6 ..
В скоєному він розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та дав аналогічні пояснення. Крім того, пояснив, що в скоєному він розкаюється.
Враховуючи пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , те, що вони не оспорюють фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і дослідженням доказів, які характеризують особи обвинувачених, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Також, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і вважає можливим призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, беручи до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позитивно характеризуються, щиро розкаюються, відношення обвинувачених до вчиненого кримінального правопорушення, визнання ними своєї вини, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку, знаходження на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з цим до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо застосувати ст. 75 КК України звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком.
Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат не має.
Також, суд дійшов висновку, що речові докази у справі: дерев`яну годівницю та металеву годівницю, які знаходяться у власниці ОСОБА_6 необхідно залишити останній; гужеву повозку з конем, які належать ОСОБА_7 і знаходяться у неї залишити їй.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; 373-374 КПК України, суд,-

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їм покарання у вигляді трьох років позбавлення волі кожному.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік відносно кожного.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обов"язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у справі: дерев`яну годівницю та металеву годівницю, які знаходяться у власниці ОСОБА_6 - залишити останній; гужеву повозку з конем, які належать ОСОБА_7 і знаходяться у неї залишити їй.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченим та прокурору вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1