Справа №490/136/15-к 02.02.2015 02.02.2015 02.02.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/42/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0006408 апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

- відмовлено в задоволенні клопотання слідчого щодо зміни запобіжного заходу.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

підозрюваний: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2015 року скасувати, постановивши нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.02.2015 року.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись на те, що підозрюваним ОСОБА_7 було порушено ухвалу слідчого судді щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яка є обов`язковою для виконання. Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом 25.01.2015 року о 20:00 годині, без повідомлення слідчому, знаходився в приміщені ТРЦ «СітіЦентр», де і був затриманий та доставлений до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області для дачі пояснень та фіксування факту порушень покладених на підозрюваного обов`язків. Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, що підозрюваний може свідомо порушувати покладені на нього обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також зазначає, що застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є недостатнім, оскільки останній не виконує покладені на нього обов`язки, що не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам на час проведення досудового розслідування.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що 16.11.2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0006408 та надано правову кваліфікацію за ч.1 ст.187 КК України.

17.11.2014 року та 12.01.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України.

18.11.2014 року підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого мешкання в період часу з 22:00 до 08:00 години кожного дня.

24.11.2014 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області скасовано ухвалу слідчого судді від 18.11.2014 року та постановлено нову, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.01.2015 року.

15.01.2015 року ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 продовжено до 15.02.2015 року.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що 15.11.2014 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку № 129-Б по вул. Потьомкінська, з метою подолання опору з боку потерпілого, направив в обличчя ОСОБА_8 пістолет № НОМЕР_1 , споряджений патронами калібру 9мм, наказав передати пакет з майном, після чого застосував балон з перцевим газом та заволодів пакетом в якому знаходились ноутбук та диски загальною вартістю 3 450 гривень.

Слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивував своє рішення тим, що підозрюваним виконувались всі покладені на нього обов`язки, порушення умов запобіжного заходу було поодиноким та не мало систематичного характеру, а також не мало на меті спроби ухилитись від слідства, вчинити новий злочин, вплинути на потерпілого та свідка, а також знищити речовий доказ. Також слідчим не надано достатніх доказів на підтвердження того, що існують ризики переховування підозрюваного від слідства, а також те, що існуючий ризик став більш вагомим.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного захожу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою, згідно ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, судом першої інстанції визнана обґрунтованою, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження.

Висновки суду щодо відсутності ризиків, а саме можливості переховуватись від слідства, вчинити новий злочин та впливати на свідка, потерпілого чи спробу знищити докази є вірними та достатньо обґрунтованими.

Що стосується саме факту порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то підозрюваний сам не заперечує факту порушення та вказує, що йому необхідно було зустрітись з братом, який приніс ліки для його собаки. В приміщенні ТРЦ «СітіЦенрт» перебував близько 30 хвилин, де був затриманий працівниками міліції та доставлений до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Допущене ним порушення не було пов`язано з метою ухилитись від слідства та суду, чи в такий спосіб чинити перешкоди у розслідуванні цієї справи. Його брат працює у «Сіті Центрі» і не міг покинути роботу, а батько в цей час хворів і не залишав свого помешкання, тому він змушений був піти за ліками в зв`язку зі збігом обставин. На той час йому ще не було видано електронного браслету, він був отриманий ним після цієї події і зобов`язується більше не допускати порушень покладених на нього зобов`язань.

Такі пояснення підозрюваного повністю спростовують наявність чи то появу нових ризиків, які б давали підстави для зміни йому міри запобіжного заходу, що правильно враховано слідчим суддею

Посилання апелянта на те, що поодинокий випадок порушення покладених на підозрюваного обов`язків при застосуванні запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту є неприпустимим та надасть можливість свідомо порушувати покладені на підозрюваного обов`язки - не є доведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 з 18.11.2014 року перебуває під домашнім арештом та до 25.01.2015 року не порушував умови запобіжного заходу, з`являвся за першою вимогою слідчого для проведення слідчих дій.

Таким чином, обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім, а наявність ризиків для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу, слідчим суддею вірно визначено непереконливими.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.177, 181, 405, 407, 424, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 1990 р.н. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 15.02.2015 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: