Справа № 646/6099/15-к
№ провадження 1-кс/646/2526/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанов по кримінальному провадженню № 0000257 про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, на процесуальну бездіяльність прокурора Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами від 22.05.2014 та 07.10.2014 року, зобов`язання визначення відповідальності працівників прокуратури,

В С Т А Н О В И В :
12 травня 2015 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій заявник просила: визнати процесуальну бездіяльність прокурора Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами від 22.05.2014 та 07.10.2014 року про кримінальне правопорушення, зобов`язавши його внести відомості про кримінальні правопорушення, які містяться в названих заявах, та видати їй витяг; скасуватипостанови про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою; зобов`язати прокурора Харківської області визначити відповідальність працівників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Заявник в скарзі зазначила, що двічі 22.05.2014 та 07.10.2014 року зверталась із заявами про вчинення кримінальних правопорушень працівниками Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, проте прокурор Харківської області ігнорує і заяви і ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 року, а саме щодо внесення відомостей до ЄРДР по обставинам, викладених в заявах, у зв`язку з чим вбачає процесуальну бездіяльність останнього.
Крім того, заявник зазначила, що слідчим прокуратури Харківської області під час проведення досудового розслідування порушені її права потерпілої: не розглянуто клопотання про призначення та проведення їй психологічної експертизи, винесено незаконну постанову про відмову у визнанні її потерпілою, а також постановлено незаконну та необґрунтовану, на думку заявника, постанову від 28 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження № 000257.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, просила скаргу задовольнити.
Прокурор, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з`явився в судове засіданні з невідомих причин.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000257 приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги частково, виходячи з наступного.
Встановлено, що 22.05.2014 та 07.10.2014 року ОСОБА_3 подала до прокурора Харківської області заяви про кримінальні правопорушення, вчинені, за її думкою: слідчим Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_6 - передбаченим ст. 384 КК України, та працівником Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_7 - статтями 357, 364, 366 КК України.
В порушення вимог ст. 214 КПК України, вказані заяви прокуратурою області до ЄРДР не внесені.
У зв`язку з цим Червонозаводським районним судом м. Харкова були постановлені ухвали від 30.10.2014 та 11.02.2015 років.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 року зобов`язано уповноважену особу прокуратури Харківської області виконати ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 та 11.02.2015 років та внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ч.1, ч.5 ст. 214 КПК України, про що заявнику надати витяг з ЄРДР.
Вивченням матеріалів кримінального провадження № 00000257 від 29 травня 2014 року, встановлено, що 29.05.2014 року за ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.05.2014 року за заявою ОСОБА_3 щодо невиконання службових обов`язків службовими особами працівників Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області, внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
03.11.2014 року на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року внесені відомості до ЄРДР № 00000611 за фактом зловживання службовим становищем працівниками Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області.
Крім того, 03.11.2014 року прокуратурою Харківської області на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року, за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року, внесено відомості до ЄРДР №00612 за фактом надання завідомо неправдивих свідчень слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_8 .
Зазначені кримінальні провадження постановою від 04.12.2014 року об`єднані в одне провадження за №0000257 від 29.05.2014 року.
17.02.2015 року на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року, за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року, внесено відомості до ЄРДР № 0000097 за фактом складання та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу працівником Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_9 .
Вказане кримінальне провадження прокуратурою Харківської області об`єднано в одне провадження №0000257 від 29 травня 2014 року.
За результатами досудового розслідування 28 квітня 2015 року старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 00000257.
Таким чином, суд встановив, що прокуратурою області не внесені дані до ЄРДР, відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 року, за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року, а саме, щодо вчинення працівником Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області, як на думку заявника, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України.
Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Вивчивши постанову про закриття кримінального провадження від 28 квітня 2015 року, слідчий суддя вважає, що вказана постанова винесена передчасно, оскільки не перевірені всі доводи, викладені у заяві ОСОБА_3 від 07.10.2014 року.
В постанові слідчий вказує, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №00000257 допитати заявника ОСОБА_3 не надалося можливим у зв`язку з неявкою останньої на виклики слідчого, в порядку ст. 133 КПК України, та небажанням останньої отримувати повістки слідчого.
Вказані доводи слідчий суддя вважає не обґрунтованими у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження не міститься доказів виклику ОСОБА_3 до слідчого у встановленому законом порядку.
Крім того, в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження слідчим вказано про відсутність в діях працівника Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 ознак складу кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст.364, ч.1 ст.384, ч.1 ст.366 КК України.
Однак, слідчим не враховано ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 року щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 07.10.2014 року, а саме, щодо вчинення, на думку заявника, працівниками Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України, а тому, вказане свідчить про неповноту дослідження слідчим всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого від 28 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження прийнята слідчим передчасно, оскільки під час здійснення досудового розслідування перевірка заяви про кримінальне правопорушення була здійснена неповно та не виконана ухвала суду від 17.03.2015 року.
При таких обставинах, постанова старшого слідчого першого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 28 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000257, підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.
Статтею 55 Кримінального процесуального Кодексу України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілою від 28 березня 2015 року (а.с. 166) ( у наданій заявниці копії зазначена дата 28 квітня 2015 року) слідчий вказав, що не встановив доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Однак, слідчим не допитано жодного разу заявника щодо доводів, викладених у її заяві від 07.10.2014 року. При відмові у визнанні ОСОБА_3 потерпілою слідчий не вмотивував, чому наведені нею доводи про спричинення їй шкоди не приймаються ним до уваги.
Крім того, слідчим суддею встановлено наявність постанови від 20 квітня 2015 року про застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження при допиті ОСОБА_3 у провадженні № 00000257, винесеної старшим слідчим ОСОБА_12 , яка відсутня в матеріалах справи.
Слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, постанова в цій частині не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в частині вимог щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження № 000257 від 28 квітня 2015 року та постанови про відмову у визнанні потерпілим від 28 березня 2015 року.
Стосовно вимог скарги щодопокладання на прокурора Харківської області зобов`язання визначити відповідальність працівників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити.
Так, ч.1 ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Таким чином, зазначені вимоги заявника не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені у випадках, визначених ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 28.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 00000257 від 29.05.2014 року.
Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_10 від 28.03.2015 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Харківської області внести відомості за заявами ОСОБА_3 від 22.05.2014 та 07.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ч.ч.1, 5 ст.214 КПК України, про що видати заявнику відповідний витяг з ЄРДР.
У задоволені іншої частини вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1