районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа № 1-902/11
ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2012 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -судді Чернієнка С.А.

при секретарі Нофенко М.В.

за участю прокурора Шалюти С.М.

підсудного та його захисника
-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.
Миколаєві, є громадянином України,
приватним підприємцем, неодруженим,
раніше не судимим, має середню
спеціальну освіту, проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що 17
вересня 2011 року, близько 19 год. 30 хв.,
він, керуючи технічно справним
автомобілем марки «OPEL»моделі «MOVANO»,
номерний знак НОМЕР_1, рухався у темний
час доби в м. Миколаєві сухою
асфальтованою проїзною частиною
дороги проспекту Героїв Сталінграду зі
сторони вулиці Тернівська розвилка в
напрямку вул. Гайдара з допустимою у
населеному пункті швидкістю руху.
Здійснюючи рух вказаним напрямком,
наближаючись до пішохідного переходу,
розташованого в районі будинку № 87 по
пр. Героїв Сталінграду, він, порушив
вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього
руху України, тобто не контролював рух
керованого ним транспортного засобу,
хоча зобов'язаний був постійно його
контролювати та мав таку можливість,
проявив неуважність до дорожньої
обстановки, що склалася, не впевнився,
що на проїзній частині дороги відсутні
пішоходи, для яких може бути створено
перешкоду чи небезпеку, хоча
зобов'язаний був це зробити і мав таку
можливість, виїхавши за межі
пішохідного переходу вчинив наїзд на
ОСОБА_4, в результаті якого останній
зазнав тілесних ушкоджень у вигляді
закритої черепно-мозкової травми зі
струсом головного мозку, забою м'яких
тканин голови, компресійного закритого
перелому тіла 9-го грудного хребця без
зміщення, що за ступенем тяжкості за
ознакою тривалості розладу здоров'я
належать до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
у пред'явленому йому обвинуваченні у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
286 КК України, винним себе не визнав та
повідомив, що дійсно 17 вересня 2011 року,
близько 19 год. 30 хв., він, керуючи
належним йому автомобілем, зі
швидкістю близько 40 км/г рухався
проїзною частиною пр. Героїв
Сталінграду зі сторони Тернівської
розвилки. При наближенні до
пішохідного переходу він чітко бачив,
що на ньому не було жодного пішохода. У
той же час він звернув увагу на двох
чоловіків, які поза пішохідним
переходом почали перетинати проїзну
частину дороги зліва на право по ходу
його руху, буквально у двох-трьох
метрах від пішохідного переходу. При
цьому вони рухалися під гострим кутом
по відношенню до проїзної частини
проспекту. У зв'язку з цим він зменшив
швидкість руху. Далі він звернув увагу
на те, що хлопці в декількох метрах від
осьової лінії дорожньої розмітки
зупинилися. І тут несподівано
потерпілий різко почав бігти на
протилежний бік проспекту. За таких
обставин він загальмував і
транспортний засіб негайно зупинився.
У цей час потерпілий, перебігаючи
проїзну частину дороги у
напівзігнутому положенні, вдарився
головою у верхню частину лівого крила
стоячого автомобіля і упав на землю.
Після падіння він лежав на спині
перпендикулярно по відношенню до його
автомобіля. В наслідок зіткнення на
його транспортному засобі утворилися
механічні пошкодження у вигляді
вм'ятини у верхній частині переднього
лівого крила і пошкодження вітрового
скла у лівій нижній частині. Вважає, що
вжив всіх передбачених правилами
заходів для безпечного руху свого
транспортного засобу та його зупинки
при виникненні перешкоди.

Вислухавши показання підсудного та
дослідивши інші надані сторонами
докази, суд дійшов наступного.

Висновком судово-медичної експертизи
№ 2372/2139-11 від 19.10.2011р. підтверджується,
що у потерпілого ОСОБА_4 мали місце
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми зі струсом
головного мозку, забою м'яких тканин
голови, компресійного закритого
перелому тіла 9-го грудного хребця без
зміщення, що за ступенем тяжкості за
ознакою тривалості розладу здоров'я
належать до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості. (а.с. 47-48).
Згідно цього ж висновку вказані
тілесні ушкодження могли утворитися не
задовго до звернення за медичною
допомогою в результаті впливу тупих
твердих предметів, у тому числі при
ударі об такі.

Допитана підчас судового слідства
експерт ОСОБА_5, доповнюючи та
уточнюючи вказаний висновок,
повідомила, що виявлені в ОСОБА_4
тілесні ушкодження могли утворитися як
при взаємодії потерпілого з
транспортним засобом, який рухався, так
при його ударі під час бігу у
напівзігнутому положенні головою в
стоячий транспортний засіб, з
наступним падінням назад на спину у
протилежному його бігу напрямку.

Допитаний під час судового слідства
потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він
почав переходити проїзну частину по
пішохідному переході. Можливо й
відхилився потім від нього. Коли
переходив проїзну частину не бачив
автомобілів, які б створювали йому
перешкоду у русі. Автомобіль ОСОБА_2
побачив лише тоді, коли перетнув
суцільну лінію дорожньої розмітки, і
відразу відчув удар. Те, що відбувалося
пам'ятає погано, оскільки вжив перед
цими подіями близько 500 грамів горілки.

Свідок ОСОБА_6 під час судового
слідства повідомила, що потерпілий та
іще один чоловік переходили проїзну
частину дороги поза пішохідним
переходом, який розташований далі
зупинки «Ательє»по пр. Героїв
Сталінграду в м. Миколаєві. Відстань
між місцем, де переходив дорогу
потерпілий і пішохідним переходом
складала десь 5-7 метрів. Він переходив
дорогу навкіс. Дорогу потерпілий
переходив повільно, а, дійшовши до
суцільної лінії дорожньої розмітки,
раптом побіг. У цей час з боку
Тернівської розвилки рухався
транспортний засіб, який зупинився.
Потерпілий вдарився об нього і впав.
Коли відбулося зіткнення, машина вже
зупинилася.

Практично такі ж показання щодо
обставин події ДТП дав в судовому
засіданні свідок ОСОБА_7, якій
повідомив, що знаходячись на зупинці
громадського транспорту «Ательє», що
на пр. Героїв Сталінграду у м.
Миколаєві, він бачив, як двоє чоловіків
почали стояли на пішохідному переході.
Потім потерпілий, який був у стані
алкогольного сп'яніння, почав навкіс
переходити дорогу поза пішохідним
переходом. Далі він «кинувся»під
колеса автомобіля і вдарився в його
ліве крило, коли той вже зупинився. До
цього автомобіль рухався дуже
повільно.

По суті такі ж показання свідок ОСОБА_7
дав під час відтворення обстановки і
обставин злочину (а.с.27-31).

Наведені вище показання свідків і
висновок судово-медичної експертизи,
показання експерта узгоджуються з
даними щодо розміщення потерпілого і
транспортного засобу підсудного, даним
щодо факту відсутності слідів
гальмування на асфальті, зазначеними у
протоколі огляду місця події від
17.09.2011р., схемі до нього (а.с. 3-9), а також
характером і локалізацією механічних
пошкоджень, що їх внаслідок ДТП зазнав
транспортний засіб підсудного.
Зокрема, з них вбачається, що зіткнення
транспортного засобу та потерпілого
відбулося на відстані 7,6 м. за
пішохідним переходом, транспортний
засіб має вм'ятину на передньому лівому
крилі посередині. При цьому його
передня частина (передній бампер, ліва
передня фара, капот тощо не мають
механічних пошкоджень).

Зазначене свідчить про достовірність
показань підсудного, свідків щодо
зіткнення потерпілого з вказаним
транспортним засобом після його
зупинки внаслідок відновлення руху
бігом.

Наведеними вище доказами не
спростовано, а показаннями свідка
ОСОБА_6 підтверджуються показання
підсудного про те, що дійшовши повільно
до суцільної лінії дорожньої розмітки
та зупинившись, потерпілий раптово
відновив рух і побіг перетинати смугу
руху автомобіля підсудного.

За такого, моментом виникнення
небезпеки, яка згідно п. 12.3 Правил
дорожнього руху України, зобов'язувала
підсудного негайно вжити заходів для
зупинки чи безпечного об'їзду
перешкоди у вигляді потерпілого, суд
вважає момент, коли потерпілий після
зупинки перед роздільною смугою для
руху відновив рух в напрямку перетину
смуги для руху транспортного засобу,
якою рухався підсудний. При цьому суд
виходить з наступного.

Пункти 4.14. «а», 4.14. «б»Правил дорожнього
руху України прямо забороняють
пішоходам виходити на проїзну частину,
не впевнившись у відсутності небезпеки
для себе, та інших учасників руху, а
також раптово виходити, вибігати на
проїзну частину.

З огляду на це, а також на положення
пунктів 1.3. та 1.4. Правил дорожнього руху
України, підсудний мав право
розраховувати на те, що потерпілий
додержуватиметься заборон,
передбачених п.п. 4.14. «а», 4.14. «б»цих
Правил, а тому є очевидним, що дії
потерпілого, а саме відновлення руху
після зупинки перед суцільною лінією
дорожньої розмітки та іще й бігом, при
переході дороги поза пішохідним
переходом, були для підсудного такими,
що він їх не передбачав та, виходячи зі
змісту положень п.п. 1.3., 1.4., 4.14. «а»та 4.14.
«б»Правил дорожнього руху України, не
був зобов'язаний передбачати.

Доказів на підтвердження того, що з
моменту, коли потерпілий відновив рух і
побіг перетинати смугу дорожнього
руху, якою рухався транспортний засіб
підсудного (момент виникнення
небезпеки у даному випадку), останній
мав технічну можливість уникнути
зіткнення транспортного засобу та
пішохода, стороною обвинувачення суду
не надано.

Висновок судової авто-технічної
експертизи № 7596 від 10.11.2011р. (а.с. 62-64) суд
на підтвердження такої технічної
можливості не приймає, оскільки
моментом виникнення небезпеки при
проведенні цієї експертизи
неправильно визначено початок виходу
пішоходів на проїзну частину.

Враховуючи наведене вище суд приходить
до висновку про відсутність вини
підсудного у дорожньо-транспортній
пригоді, що сталася, а відповідно й до
висновку про відсутність складу
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України, у його діях.

За такого згідно ч. 4 ст. 327 КПК України
підсудного належить виправдати у
пред'явленому йому обвинуваченні.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 КПК України
цивільні позови прокурора та
потерпілого підлягають залишенню без
розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 321-325, 327, 328, 330, 332-335 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 у пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
-визнати невинним та виправдати у
зв'язку відсутністю в його діях складу
цього злочину.

Цивільні позови прокурора та ОСОБА_8
-залишити без розгляду.

Речовий доказ у справі -транспортний
засіб марки «OPEL»моделі «MOVANO», номерний
знак НОМЕР_1, відданий на збереження до
рішення суду ОСОБА_2, -вважати
повернутим за належністю.

Запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд, обраний щодо ОСОБА_2 під
час досудового слідства -скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.

Головуючий: