Справа №195/592/15-к
1-кп/195/74/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2015 року за №0000142 відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК раніше несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України, який надійшов до Томаківського районного суду Дніпропетровської області: 04.03.2015 року ОСОБА_3 знаходився у с. Іллінка Томаківського району Дніпропетровської області, де у нього виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами належними ОСОБА_5 , які знаходились на рахунку банківської картки Приватбанк № НОМЕР_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 04.03.2015 року о 20.44 годині знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим ОСОБА_5 , запропонував свою допомогу в перерахуванні грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 на іншу банківську картку № НОМЕР_2 , належні ОСОБА_5 і використовуючи мобільний телефон ОСОБА_5 перерахував грошові кошти в сумі 3800 грн. на картку Приватбанку № НОМЕР_3 належну ОСОБА_6 , якого заздалегідь попередив про переказ грошових коштів останньому на рахунок не повідомивши про свої злочинні наміри. Цього ж дня тобто 04.03.2015 року ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_5 заволодів проти його волі грошовими коштами потерпілого, знявши 3800 грн. в банкоматі CADN 8449 ПАТ «Приватбанк», розташованому по вул.. Перспективній, 4 в м. Марганець, маючи умисел в подальшому продовжувати реалізацію свого єдиного злочинного умислу.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел ОСОБА_3 05.04.2015 року об 17.12 годині знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 знову запропонував свою допомогу в перерахуванні коштів з банківської картки № НОМЕР_1 на іншу банківську картку № НОМЕР_2 , хоча насправді ОСОБА_3 з банківської картки № НОМЕР_1 належної ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону ОСОБА_5 перерахував на картку Приватбанка № НОМЕР_3 належну ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 грн., якими ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , заволодів проти його волі грошовими коштами потерпілого, знявши 5000 грн., в банкоматі CADN 8449 ПАТ «Приватбанк», розташованому по вул.. Перспективній, 4 в м. Марганець.

Таким чином, ОСОБА_3 внаслідок реалізації свого єдиного злочинного умислу заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8800 грн.

Дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

30.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, за якою ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, активно сприяв в розкритті даного злочину, розкаявся у вчиненому, зобов`язався відшкодувати заподіянні збитки потерпілому на протязі 6 місяців.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі строком 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України з звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтвердили добровільне укладання угоди про примирення від 30.04.2015 року.

Прокурор не заперечував, щодо затвердження даної угоди.

Оскільки обвинувачений, ОСОБА_3 , скоїв злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин, угода про примирення укладена сторонами добровільно та відповідає вимогам ст.ст.468-473 КПК України, суд вважає, що є підстави для винесення вироку на підставі угоди потерпілого та обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314,374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 30.04.2015 року про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3, 4 ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

14.05.2015