Провадження №11-кп/772/187/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_9 за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України,

уродженця м. Вінниці,

проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьку ОСОБА_11 строком на 1 рік та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 125 КК України.

в с т а н о в и в:

Згідно ухвали суду, неповнолітній ОСОБА_9 10.02.2014 року о 12-00 годині, перебуваючи в приміщенні ЗОШ №29 в м. Вінниці, в ході словесного конфлікту, який у нього виник з неповнолітнім ОСОБА_12 , на підставі взаємної неповаги один до одного, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, що виразилось у нанесенні двох ударів в обличчя, спричинив ОСОБА_12 , тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №398 від:25.03.2014 року: у ОСОБА_12 під час стаціонарного лікування у ВОДКЛ з 10.02.2014 року по 17.02.2014 року, були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку, садна обличчя, які утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи - 10.02.2014 року.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області просить змінити ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у мотивувальній частині ухвали, що примусові заходи виховного характеру застосовано до неповнолітнього ОСОБА_9 згідно ч.2 ст. 97 КК України та виключити з резолютивної частини ухвали положення про закриття кримінального провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, захисника ОСОБА_7 , який погодився з позицією прокурора, перевіривши матеріали клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, суд прийшов до обґрунтованого висновку про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька строком на 1 рік.
Ухвалюючи таке рішення, суд керувався положеннями ст. 105 КК України, якою регламентовано порядок звільнення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості від кримінальної відповідальності. Разом з тим, питання застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність врегульовано положеннями ч.2 ст. 97 КК України.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції застосував положення закону, який не підлягав застосуванню та не застосував вимоги закону, який підлягав застосуванню.

Крім того, ухвалюючи рішення, судом першої інстанції кримінальне провадження закрито безпідставно.

Так, відповідно до ч.2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності або якщо прокурор відмовився від підтримання обвинувачення.

Однак, у даному випадку жодна з підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ч.2 ст. 284 КПК України, відсутня, оскільки судом лише застосовано примусові заходи виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, а від кримінальної відповідальності він не звільнявся.

Окрім цього, положеннями параграфу 2 глави 38 КПК України, якими регламентовано порядок застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не передбачено можливості закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2014 року про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру змінити.

Вказати у мотивувальній частині ухвали про необхідність застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_9 на підставі ч.2 ст. 97 КК України та виключити з її резолютивної частини вказівку про закриття кримінального провадження щодо неповнолітнього ОСОБА_9 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: