Справа № 646/4777/15-к
Провадження № 1-кп/646/374/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом міста Харкова та Харківським слідчим ізолятором кримінальні провадження № 0000787 від 10.04.2015 року та №0000646 від 24.03.2015 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.05.2002 року вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 15.04.2003 року вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 11.08.2009 року вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова за ст.353, ч. 2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 30.11.2010 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, 24.04.2015 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.353, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.05.2015 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.353, ч.1, 4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України,-,-

встановив:

19 березня 2015 року приблизно о 14 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу супермаркету «Клас», який розташований за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, 178, діючи з прямим умислом, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та переслідуючи корисливу мету, з метою незаконного самостійного збагачення, представившись співробітником міліції, підійшов до раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , та пред`явив обгортку для посвідчення співробітника міліції, повідомивши йому неправдиві відомості про те, що мобільний телефон марки Samsung GT-S5660, який перебував у нього в правій руці, потребує перевірки за фактом того, що він здобутий злочинним шляхом, після чого зажадав від потерпілого передачі належного йому мобільного телефону. Будучи введеним в оману і впевненим в тому, що ОСОБА_4 , є співробітником міліції, і його вимоги є правомірними, неповнолітній ОСОБА_5 добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 95 від 25.03.2015 року - 889 гривень. Після чого, ОСОБА_4 звернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв неповнолітньому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 19 березня 2015 року приблизно о 14 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, вміючи привернути до себе співрозмовника в процесі спілкування з ним, і викликати у нього помилкове враження про себе, переслідуючи корисливий намір, шляхом обману, перебуваючи поблизу супермаркету «Клас», який розташований за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, 178, підійшов до раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , якому представився співробітником міліції та пред`явив обгортку для посвідчення співробітника міліції і повідомив неправдиві відомості про те, що мобільний телефон марки Samsung GT-S5660, який перебував у потерпілого в правій руці, потребує перевірки за фактом того, що він здобутий злочинним шляхом, після чого зажадав від потерпілого передачі належного йому мобільного телефону. Потім, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, зажадав від останнього передачі належного йому мобільного телефону. У відповідь на вимогу, будучи впевненим в тому, що ОСОБА_4 є співробітником міліції, і його вимоги є правомірними, неповнолітній ОСОБА_5 передав останньому свій мобільний телефон, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 95 від 25.03.2015 року - 889 гривень. Після цього, ОСОБА_4 звернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, останній раз вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і знову повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, в червні 2014 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 о 12 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливим мотивом, з метою самостійного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємним шляхом викрав велосипед торгівельної марки «ARDIS», який належав потерпілому ОСОБА_7 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 111 від 15.04.2015 року, на момент скоєння злочину, складала 5650 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_4 в той же день знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме продав вищевказаний велосипед торгівельної марки «ARDIS» за 400 гривень ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення та в ході допиту надав суду показання як це викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались і судом було допитано обвинуваченого, досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочинів:

за ч.2 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

за ч.1 ст.353 КК України, як самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває за місцем мешкання характеризується посередньо. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено, обставиною, обтяжує покарання є рецидив злочину.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкцій статей Закону, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з Харківського слідчого ізолятору.
З урахуванням наведененого, керуючись ст. ст. 128,369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х ВА Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190, частиною першою статті 353 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 353 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26.05.2015 року та остаточно призначити покарання в виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20.03.2015 року.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Речові докази:

Мобільний телефон марки GT-S5660, який було передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вваж ат повернутим його законному володільцю.

Велосипед торгівельної марки «АRDIS», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим його законному володільцю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1