Справа №11a-981 / 2007 р. Головуючий
у І інстанції - Попко Я.С.
186 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2007
року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі головуючого: Леона О.І. суддів: Галина В.П.,
Марітчака Т.М. з участю прокурора: Галісевич О.П. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Мостиського
районного суду Львівської області від 03
вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с
Годині Мостиського району Львівської області, громадянина України,
українця, освіта середня спеціальна, військовозобов'язаного, неодруженого,
тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.2
ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу засудженому до вступу вироку в законну силу змінено з підписки про
невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту. Постановлено взяти
ОСОБА_1 під варту із залу суду 03 вересня 2007 року.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 встановлено рахувати з моменту фактичного затримання - з 03
вересня 2007 року.

Вирішено питання
з речовими доказами.

За вироком суду
07 липня 2007 року о 23 год.
ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на ділянці дороги
Годиня-Чернява Мостиського району Львівської області наздогнав н/л ОСОБА_2, яка рухалася
вказаною дорогою в напрямку с.
Черневе Мостиського району. Скориставшись відсутністю посторонніх
осіб, усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_2 не в стані чинити йому належного
опору, ОСОБА_1 з метою відкритого викрадення чужого майна умисно наніс удар
кулаком в обличчя потерпілій, від якого вона, отримавши фізичну біль, впала на
проїжджу частину дороги. ОСОБА_1 став виривати з рук потерпілої жіночу сумочку,
однак відчувши опір, із застосуванням фізичного насильства, перетягнув ОСОБА_2
через дорогу на протилежну сторону. Не реагуючи на слова потерпілої ОСОБА_2
негайно припинити свої злочинні, протиправні дії, ОСОБА_1 своєю ногою наступив
лежачій на дорозі ОСОБА_2 на голову та із застосуванням насильства вирвавз її
рук жіночу сумочку із шкірозамінника вартістю 45 грн., в якій знаходилися гроші
в сумі 500 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону марки
„Самсунг-С-260" вартістю 45 грн., туш для вій вартістю 5 грн., губна
помада вартістю 3.5 грн., дезодорант „ Рексона" вартістю 10 грн., крем
тональний вартістю 1.2 грн., одноразова запальничка вартістю 2 грн., перо чинний
ніж вартістю 2 грн., брелок-щипці вартістю 2.5 грн., шнурок вартістю 8 грн., три колечка по ціні 4 грн. кожне на суму 12 грн., кольє на
зап'ястя з металу білого кольору вартістю 5.5 грн., дві гелеві ручки по ціні
1.2 грн. кожна на суму 2.4 грн., дві кулькові ручки по ціні 0.8 грн. кожна на
суму 1.6 грн., гребінець вартістю 2 грн., пилка для нігтів вартістю 5 грн.,
Молитовник" вартістю 45 грн., пляшка пива „ Львівське світле" ємк.
0,5 л. вартістю 2.2 грн., а всього на загальну суму 699.9 грн., чим спричинив
потерпілій матеріальну шкоду. Крім того під час заволодіння чужим майном
ОСОБА_1 спричинив потерпілій ОСОБА_2 синець та садно на обличчі, тобто легкі
тілесні ушкодження.

Постановою
Мостиського районного суду Львівської області від 13 вересня 2007 року уточнено
анкетні дані засудженого і встановлено вважати, що його прізвище згідно вироку
від 03 вересня 2007 року ОСОБА_1, а не ОСОБА_1.

В поданій
апеляції засуджений ОСОБА_1 не заперечує своєї вини у вчиненні інкримінованого
йому злочину, однак вважає, що вирок місцевого суду є занадто суворим. Зокрема,
стверджує, що посилання суду у вироку на вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння є безпідставним і не підтверджується жодними матеріалами справи,
експертизи по даному факту не проводилось, а тому ця обставина є недоведеною і
не може впливати на покарання. Крім цього, на думку апелянта, судом при
призначенні покарання не враховано ряду обставин, а саме того, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку,
позитивно характеризується по місцю свого постійного проживання, добровільно
відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, яка не має до нього жодних претензій, у
зв'язку із смертю батька мати потребує його допомоги у ведені сільського
господарства. З огляду на викладене, просить пом'якшити покарання, призначене
йому місцевим судом.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який просить пом»якшити покарання, прокурора,
який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення із наступних
підстав.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Кваліфікація дій
ОСОБА_1не оспорюється.

Посилання
засудженого ОСОБА_1в апеляційній скарзі на те, що злочин він вчинив не в стані
алкогольного сп»яніння, є безпідставне, оскільки на досудовому слідстві він сам
визнав цей факт і в подальшому це не оспорював.

При призначенні
покарання суд правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину. Суд врахував як пом»якшуючі так і обтяжуючі його вину
обставини, на які він посилається в апеляції. Покарання відповідає вимогам
ст.65 КК України і підстав для пом»якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Мостиського районного суду Львівської області від 03 вересня 2007 року відносно
ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.