Справа № 1 - 120/2008 року.
27 серпня 2008 року Шаргородський районний
суд Вінницької області
судді Славінської Н.Л.
при секретарі Петрук Н.М.
з участю прокурора Мазура Ю.А.
та адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про обвинувачення ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з повною загальною середньою
освітою, не одруженого,
військовозобов'язаного, не
працюючого, раніше судимого 3.12.2007
року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 164 ч.1 КК України
до покарання у виді ста годин громадських робіт, 11.04.2008 року Шаргородським
районним судом Вінницької області за ст.389 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на
один рік десять днів,
- у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
Суд визнав доведеним, що підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено за наступних обставин.
Підсудний ОСОБА_2 3.04.2008 року близько 19-ї години, будучи в стані
алкогольного сп'яніння та перебуваючи в будинку ОСОБА_3, що
знаходитьсяАДРЕСА_2, з яким розпивав спиртні напої, скориставшись відсутністю
ОСОБА_3, виявивши у шухляді тумбочки у одній з кімнат паперовий конверт, в
якому знаходилися гроші в сумі 1400 грн. купюрами номіналом по 100 та 200 грн.,
викрав із паперового конверта 800
грн., заподіявши при цьому збитків
ОСОБА_3 на загальну суму 800 грн.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні злочину при вище наведених
обставинах визнав повністю, не
заперечував факту вчинення крадіжки при вище наведених обставинах, розкаявся у
скоєному, оскільки усвідомив свою провину і готовий понести покарання за
вчинений злочин, просив його суворо не карати.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до
вимог ст.299 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При
цьому суд з'ясував, чи правильно підсудний розуміє зміст цих обставин. Сумнівів
у добровільності та істинності його позиції у суду немає. Суд також роз'яснив
підсудному, що при таких обставинах він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи у
апеляційному порядку. Таким чином суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_2
вчинив таємне викрадення чужого майна
(крадіжку), винуватість його доведена, дії органами досудового слідства
кваліфіковані вірно і він повинен нести відповідальність за скоєний злочин за ст. 185 ч.1
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.
ОСОБА_2 розкаявся у скоєному, оскільки усвідомив свою
провину та готовий понести покарання за вчинений злочин, позитивно характеризується
за місцем проживання (ст.50). Ці обставини суд враховує як пом'якшуючі
покарання підсудного ОСОБА_2.
Обставиною, обтяжуючою покарання підсудного ОСОБА_2., є
вчинення ним злочину, будучи в стані алкогольного сп'яніння.
З урахуванням цих обставин, а також того, що за вироком Шаргородського
районного суду від 11.04.2008 року ОСОБА_2 був засуджений за ст.389 ч.2 КК
України до покарання у виді обмеження
волі строком на один рік десять днів, проте, не відбув даного покарання, до
відбування покарання не приступив, проте, від його відбування не ухилився,
оскільки після набрання вказаним вироком законної чинності 20.05.2008 року
слідчим СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області Гнатюком О.А. винесено постанову та обрано
ОСОБА_2 у даній кримінальній справі запобіжний захід у вигляді підписки про
невиїзд (а.с.34-35). Після цього, 21.05.2008 року, згідно постанови
Шаргородського районного суду, ОСОБА_2. поміщено у дев'яте вартове відділення
Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. академіка Ющенка для
проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, яка проведена
тільки 23.06.2008 року, у зв'язку із чим прокурором Шаргородського району
9.06.2008 року продовжено строк розслідування по кримінальній справі до
14.07.2008 року (а.с.38,40-43), до даного часу до ОСОБА_2. застосовано
запобіжний захід - підписку про невиїзд, тому суд вважає, що виправлення
підсудного ОСОБА_2. можливе без ізоляції
від суспільства, в умовах застосування покарання у виді штрафу за ч.1 ст.185 КК
України та обмеження волі із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК
України, так як злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_2 вчинено до
постановлення попереднього вироку - 11.04.2008 року, виконуючи вирок в
частині покарання у виді штрафу за
правилами ч.3 ст.72 КК України.
323,324 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і засудити його за цією статтею до
покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного за цим
вироком покарання ОСОБА_2 повністю приєднати невідбуту частину покарання за
вироком Шаргородського районного суду від 11.04.2008 року - один рік і десять
днів обмеження волі, і призначити
ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів остаточно у виді штрафу в розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - шістсот вісімдесят
гривень та обмеження волі строком на один рік і десять днів.

Вирок в частині призначення засудженому ОСОБА_2 покарання
у виді штрафу виконувати самостійно, на підставі ч.3 ст.72 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в
законну чинність залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом
15-ти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ :