Справа № 750/1580/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/69/2015
Категорія - санкції Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Чернігова, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_12 про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в 13 годин 32 хвилин 16.02.2015 року працівники міліції під час огляду кімнати АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено предмети, які відповідно до висновку вибухово-технічної експертизи №12 ( ВТ) від 16.02.2015 року, являються корпусом ручної гранати типу РГД-5 з конструктивно оформленим в нього зарядом вибухової речовини-тротилу та уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ-2, який містить в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху, які ОСОБА_8 незаконно зберігав без передбаченого на те законом дозволу за місцем свого мешкання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слідчий суддя вказав, що пред`явлена 17.02.2015 року ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, є необґрунтованою, так як згідно з висновком експерта №12 (Вт) від 16.02.2015 року вилучені у підозрюваного предмети: корпус ручної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 не відносяться до боєприпасів, але граната містить заряд вибухової речовини (тротил), а УЗРГМ- 2 містить заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху і такий висновок ґрунтується лише на складених експертом порівняльних таблицях №1 та №2, згідно яких вилучені предмети порівнювались з зразком бойової гранати РГД-5, який міститься в довідковій літературі. Судом визнано висновок експерта не достатньо обґрунтованим, оскільки застосований експертом лише порівняльний метод дослідження вилучених предметів достовірно не може встановити наявність вибухових речовин у вилучених предметах, для чого потрібно застосувати інші методи експертного дослідження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, як незаконну, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя фактично вдався до оцінки доказів, зібраних під час досудового розслідування. Посилається на те, що для з`ясування наявності вибухових речовин у вилучених предметах необхідні спеціальні знання в даній галузі, яким и володіє експерт. Висновком експерта від 16.02.2015 року встановлено, що предмети які вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 , містять в собі вибухову речовину, що в подальшому стало підставою для пред`явлення йому підозри у зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , який заперечує проти апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка вважає ухвалу суду законною та обґрунтовано, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, пояснення слідчого та думку прокурора, які наполягають на задоволенні апеляційної скарги із скасуванням ухвали слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою, перевіривши, надані апеляційному суду матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні слідчого Слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_13 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0001015 від 16 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

16 лютого 2015 року ОСОБА_8 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17 лютого 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної статті КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактично вдався до оцінки доказів, а саме висновку експерта №12 (Вт) від 16.02.2015 року, з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не дав аналізу тим ризикам, на які посилався слідчий у своєму клопотанні та відмовив слідчому в клопотанні і не обрав ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Так, слідчим суддею при наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не було враховано, що ОСОБА_8 може вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин, та маючи непогашену судимість, вчинив новий тяжкий злочин, розуміючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, може переховуватися від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідка.

Таким, чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя не врахував вагомість наявних доказів в обґрунтування підозри про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення та не обрав запобіжний захід, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

При апеляційному розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів встановлено доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також враховано тяжкість покарання, на підставі чого приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним врахувати, що підозрюваний ОСОБА_8 отримав травму (опік правої стопи 2 ст.), проходить лікування амбулаторно, і ще певний час буде отримувати призначені лікарем-хірургом процедури, що підтверджується випискою з амбулаторної медичної карти ОСОБА_8 .

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , колегія суддів враховує наявні ризики того, що він може переховуватись від органів досудового слідства та суду, характеризуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_8 , його стан здоров`я на даний час, тому у даному випадку єдиним запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків, уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є на думку колегії домашній арешт у певний період доби, який повинен визначити слідчий з урахуванням необхідності отримання підозрюваним Чакуном медичної допомоги та лікування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, та приймає рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 197 КПК України, встановлюючи строк дії ухвали про домашній арешт 50 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178, 193,194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2015 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_12 про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покласти на нього наступні обов`язки:

-своєчасно прибувати за кожною вимогою прокурора, слідчого, суду;

-не залишати у певний період доби, визначений слідчим, житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, суду чи прокурора;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 50 діб.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4