Справа № 492/195/14-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

02 березня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Надеждівка Арцизького району Одеської області, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого слюсарем-сантехніком ПП «РУТА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніш судимого:

- 26.12.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 03.02.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт;

- 18.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 389 КК України до одного року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік, з застосуванням ст. 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:
06 жовтня 2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , не маючи наміру на заподіяння останній середньої тяжкості тілесних ушкоджень, умисно, проявляючи при цьому злочинну недбалість, яка виразилася в тому, що ОСОБА_4 не міг передбачити можливість настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, хоча, в даній обстановці, повинен був і міг їх передбачити, завдав один удар дерев`яною палицею в область голови потерпілої ОСОБА_5 в результаті чого остання, не втримавшись на ногах, впала з висоти власного росту на підлогу та отримала при падінні тілесне ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки лівого плечового суглоба, після чого, підійшовши до неї, наніс декілька ударів ногами в область тулуба. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки лівого плечового суглоба, синця лівої щоки, синця лівої скроневої області, синця грудної клітини зліва і справа, які згідно висновку експерта № 6 від 22.01.2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та потребують для свого лікування строк понад 21-го дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно. Не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Раніш судимий 26.12.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. (покарання не відбуте, штраф не сплачено); 03.02.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт (покарання відбуте повністю); 18.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 389 КК України до одного року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік, з застосуванням ст. 76 КК України.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді обмеження волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що даний злочин він скоїв до постановлення вироків Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2013 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу та від 18.12.2014 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 389 КК України до одного року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік, і дані покарання не відбуті ним повністю. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за даним вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а саме до призначеного ОСОБА_4 покаранню за даним вироком частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2014 року. Невідбуте ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. призначене йому вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України, в силу положень ч. 3 ст. 72 КК України складанню з покаранням за даним вироком не підлягає і має виконуватись самостійно.

Разом з тим, враховуючи зазначені обставини у справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням і з метою встановлення контролю за поведінкою ОСОБА_4 в період іспитового строку, суд вважає за необхідне звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Оскільки в судовому засіданні клопотань щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили не надходило, то судом такі заходи не обираються.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Оскільки речові докази суду не надавалися, а відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, то судом доля речових доказів у кримінальному провадженню не вирішується.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання за ст. 128 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року у вигляді шести місяців обмеження волі і остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі строком на два роки шість місяців.

Невідбуте ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень, призначене йому вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України, виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 березня 2015 року.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_1