АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРШВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 11 » грудня
2007 р. колегія судців судової палати у

кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Гончарука
Г.М.

суддів Семенюка
К.М. ,
Кифлюка В.Ф.

за
участю прокурора Сілічевої
А.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями адвоката
ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від « 11 » жовтня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с Долиняни, Хотинського р-ну, українець,
громадянин України, із середньою
освітою, одружений, працюючий,
мешканець АДРЕСА_1, раніше не
судимий, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець с. Глиниця,
Кіцманського р-ну,
українець, громадянин
України, із середньою освітою, одружений,
працюючий, мешканець
АДРЕСА_2, раніше не судимий, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , уродженець с Коровія, Глибоцького р-ну, українець,
громадянин України, із вищою
освітою, одружений,

Справа
№11- 398/2007р. Головуючий
у І інстанції:

Іщенко І.В.

Категорія:
cm. 185 ч.3
КК України Доповідач:
Гончарук Г.М.

2

працюючий, мешканець АДРЕСА_3, раніше не судимий, -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, уродженець та мешканець с Коровія
Глибоцького р-ну, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений,
працюючий, раніше не
судимий, -

засуджені кожний
з них за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 75, 76
КК України ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування
покарання з випробуванням, якщо вони на
протязі однорічного іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають
покладені на них обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Міру
запобіжного заходу залишено всім підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирішена доля
речових доказів.

Автомобіль "Део-Нексіа",
державний номер НОМЕР_1 конфісковано

в дохід держави як знаряддя злочину.

Повернута
грошова застава в розмірі по 1000 грн. ОСОБА_5, ОСОБА_4
і ОСОБА_2 уплочену за ОСОБА_6

Згідно з
вироком суду ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за те, що ОСОБА_4 8 березня 2007 року біля 23.00 год. за попередньою
змовою з ОСОБА_2 проникли на територію КПТХ "Меркурій", що знаходиться по Складському провулку 11 в
м. Чернівцях, звідки таємно викрали з автомобіля "Мазда
323 Ф" два титанових диска з гумовими покришками вартістю 2261 грн., які належали потерпілому ОСОБА_7

Далі
ОСОБА_4 9 березня 2007 року біля 01 години,
повторно, за попередньою змовою з
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проникли на
територію КПТХ "Меркурій",
звідки таємно викрали з автомобілів "Мазда" два титанових
диска з покришками та дві передні фари,
а з автомобіля "Ровер"
два задніх стопа на суму 5090 грн.,
а всього викрали майна на суму 7351 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_7
матеріальну шкоду на вказану суму.

На
вказаний вирок адвокат ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 подала
апеляцію, в якій просить виключити із
вироку кваліфікуючу ознаку "повторність" та крадіжки, поєднані із "проникненням у інше
сховище", у зв'язку з чим
перекваліфікувати дії засудженого з ч.3 на ч.2
ст. 185 КК України, а також виключити із вироку конфіскацію
автомобіля марки "Део-Нексіа" державний номер НОМЕР_1.

3

адвокат ОСОБА_1 в апеляції в інтересах
засудженого ОСОБА_2 просить виключити із вироку епізод викрадення двох
титанових дисків, двох фар та двох
стопів, перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з
ч.3 на ч.2 ст. 185 КК України та застосувати щодо нього
Закон України "Про амністію".

Засуджені
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирок не оскаржували.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію і просила її
задовольнити, засуджених ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, які також просили задовольнити
апеляції їх захисників, міркування
прокурора про залишення вироку без змін,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому
задоволенню.

Винність
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 у вчинені даного злочину при обставинах, викладених у вироку суду, повністю доведена дослідженими судом
доказами.

Допитані
в судовому засіданні ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою
вину у вчиненні злочину за ст. 185 ч.3 КК України визнали частково, розказали при яких обставинах вчинили даний
злочин, але зазначили, що вони не мали наміру на проникнення в дане
підприємство, а їм було надано вільний
доступ до автомобілів, з яких вони
викрали запасні частини.

Із
показів ОСОБА_4 також вбачається, що з
самого початку він мав намір викрасти всі чотири колеса з автомобіля, але у зв'язку з тим, що він самостійно зняти їх не зміг, то до викрадення двох коліс залучив
ОСОБА_2, а до інших двох коліс залучив
інших засуджених.

Правильно
встановивши фактичні обставини справи,
суд дав невірну оцінку зібраним у справі доказам, внаслідок чого невірно кваліфікував дії
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за ст. 185 ч.3 КК України за кваліфікуючою ознакою
"повторність".

Згідно з
ч.2 ст.
32 КК України, повторність
злочинів відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних
діянь, об'єднаних єдиним злочинним
умислом, тому не утворюють повторність
злочинів, у зв'язку з чим із вироку дану
кваліфікуючу ознаку слід виключити.

Крім
того, неможливо погодитись з доводами
апелянтів про відсутність в двох засуджених такої кваліфікуючої ознаки, як "проникнення".

Із
матеріалів справи вбачається і це доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_4,
маючи умисел на заволодіння майном потерпілого, хоча і потрапив на територію підприємства
"Меркурій" з відповідного дозволу,
разом з тим перший раз використав його дружні стосунки з охоронцем
-ОСОБА_2, а другий раз проник на
територію використовуючи вигаданий привід якоби для святкування жіночого свята
8 Березня.

Також
суд, передчасно прийшов до висновку про
необхідність конфіскації транспортного засобу,
як знаряддя злочину.

Пленум
Верховного Суду України від 21 грудня 1992 року зазначає, що транспортні засоби можуть бути визнані
знаряддям злочину тоді, коли вони були
умисно використані для вчинення злочину і коли без їх використання вчинення
злочину було неможливим чи надто складним.

Матеріалами
справи не підтверджується факт умисного використання автомобіля для вчинення
злочину, а викрадання ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 титанових дисків з гумовими покришками та фар можливо

4

було вчинити без
використання транспортного засобу.

При
таких обставинах колегія суддів вважає,
що із резолютивної частини вироку слід виключити посилання про
конфіскацію автомобіля "Део-Нексіа".

Доводи
апелянтів про необхідність перекваліфікації дій засуджених на ч.2 ст.
185 КК України та застосування амністії є безпідставними.

Що
стосується міри покарання, то вона
призначена ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 65
КК України і не дивлячись на виключення із вироку такої кваліфікуючої ознаки як
"повторність", призначене
засудженим покарання відповідає скоєному та особі винного.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
371, 373 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернівецької області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 частково задовольнити.

Вирок
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 11 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_2 змінити.

На
підставі ч.2 ст. 32 КК України виключити із вироку посилання
про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 злочину "повторно".

Виключити
також із резолютивної частини вироку посилання на конфіскацію в дохід держави
автомобіля марки "Део-Нексіа" державний номер НОМЕР_1, як знаряддя вчинення злочину та повернути
його власнику.

В решті
частині цей вирок залишити без змін.