№№ 1-661/06,
ВИРОК

іменем України

10 жовтня 2007
року Октябрський районний суд м. Полтави в складі головуючого - судді
Нізельковської Л.В. при секретарі - Осиповій Ю.В. за участю прокурора - Антонова СВ. захисників -
ОСОБА_1 , ОСОБА_2. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м. Полтаві справу
про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Полтава
АДРЕСА_1, раніше судимого:

· 18.01.2006
року Київським районним судом м. Полтави за
ст. 186 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на 4
роки, на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

· 03.05.2006
року Октябрським районним судом м. Полтави за
ст. 186 ч.2, 190 ч.2,
70 КК України, до 4 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2006 визначено
порядок застосування покарання за вироками від 18.01.2006 та 03.05.2006 шляхом
часткового складання та остаточно визначено покарання 4 роки З місяці
позбавлення волі з іспитовим строком згідно
ст. 75 КК України 3 роки,

за ст.
ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 263 ч.2,
309 ч.2 КК України, -

встановив:

1.
14 лютого 2006 року близько 15:00 години ОСОБА_3. біля
будинку №30 по вул. Пушкіна в м. Полтаві
повторно відкрито заволодів мобільним телефоном «SAMSUNG E-350»
вартістю 1338 гривень, що належить
ОСОБА_4. , чим спричинив потерпілій
майнової шкоди на вказану суму.

2.
01 березня 2006 року близько 20:00 години ОСОБА_3. в
підземному переході "Злато Місто",
який розташований по вул. Жовтневій, 29-А в м. Полтаві, повторно шляхом обману, під вигаданим приводом зателефонувати
заволодів мобільним телефоном «SAMSUNG
С-100» вартістю 829, 00 грн.., в
якому була СІМ карта оператора "ЛАЙФ" вартістю 40 грн., на рахунку було 20 грн., що належить ОСОБА_5, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на
загальну суму 889 грн.

3.
18 березня 2006 року в першій половині дня ОСОБА_3. в
районі будинку №30 по вул. Сковороди в
м. Полтаві повторно шляхом обману, під
вигаданим приводом зателефонувати заволодів мобільним телефоном "НОКІА-
6101" вартістю 1000 грн., що
належить ОСОБА_6., внаслідок чого
спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

2

4. 20 березня 2006 року в першій половині
дня ОСОБА_3. біля кафе-бару

"Помідор", що розташований по вул. Леніна 16 в м. Полтаві,
повторно, шляхом обману, під

вигаданим
приводом показати матері телефон та отримати кошти для його придбання

заволодів
мобільним телефоном «НОКІА-6100» вартістю 577, 50 грн., що належав ОСОБА_7. , чим спричинив потерпілому майнової шкоди на
вказану суму.

5.
ОСОБА_3. за невстановлених слідством обставин повторно
незаконно, без мети збуту придбав 2 мл.
особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого масою в
перерахунку на суху речовину 0, 16 г., який зберігав при собі з метою власного вживання. ЗО
березня 2006 року близько 14:00 год.
біля будинку 40 по вул. П.Комуни
м. Полтаві був затриманий працівниками
міліції, які в нього виявили та вилучили
зазначений наркотичний засіб.

6.
29 серпня 2006 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3. біля
будинку 32 по вул. Гоголя в м. Полтаві повторно шляхом обману під вигаданим
приводом зателефонувати заволодів мобільним телефоном "Нокіа 6020"
вартістю 580 гривень, що належав
ОСОБА_8., чим спричинив потерпілому
матеріального збитку на вказану суму.

7.
1 вересня 2006 року ОСОБА_3. у невстановленої слідством
особи повторно незаконно без мети збуту придбав особливо небезпечний
наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 10, 92 г.,
та зберігав його при собі з метою вживання. Того ж дня
приблизно об 11 год. 45 хв.
на території ПОКЛ ім. Скліфосовського в
м. Полтаві ОСОБА_3. був затриманий
працівниками міліції, які в нього
виявили та вилучили зазначений наркотичний засіб.

8.
12 вересня 2006 року ОСОБА_3. без передбаченого законом
дозволу носив при собі холодну зброю ударно-дробильної дії - металевий
кастет, та цього ж дня об 11 годині 30
хвилин біля будинку № 58 по вул.
Шевченко в м. Полтаві був
затриманий працівниками міліції, які в
нього виявили та вилучили вказаний кастет.

9.
28 вересня 2006 року в денний час ОСОБА_3. біля
перехрестя вулиць Пушкіна та Сінна в м.
Полтаві повторно шляхом обману під вигаданим приводом виявлення власного
викраденого мобільного телефону заволодів мобільним телефоном "Сіменс С 72"
вартістю 465 грн., в якому знаходилася
сім-карка оператора „Діджус" вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходилось 122 гривні, що належав ОСОБА_9, чим спричинив потерпілому матеріального
збитку на загальну суму 637 гривень.

10. ОСОБА_3. за невстановлених
слідством обставин повторно незаконно придбав

без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в
перерахунку на

суху речовину 6, 3 г., який зберігав при собі з метою вживання. 03.10.2006 року
близько 18

год. на
подвір'ї СШ № 8 по вул. К.
Лібкнехта, 66 в м. Полтаві був затриманий працівниками

міліції, які в нього виявили та
вилучили вищезгаданий наркотичний засіб.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3. свою вину у вчиненні злочинів не визнав.
Пояснив, що він дійсно брав у потерпілих
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. телефони, а потім їх продавав, але з дозволу потерпілих. За епізодом
заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4.
підсудний вказав, що разом з
іншими малознайомими йому хлопцями підійшов до потерпілої та попросив дати
мобільний телефон щоб зателефонувати. Телефон взяв не він, а інший хлопець, який з ним втік. Це було для ОСОБА_3.
несподіванкою, оскільки він наміру
заволодіти телефоном не мав. За епізодами придбання та зберігання наркотичних
засобів, а також носіння холодної зброї
ОСОБА_3. повідомив, що насправді цих
речей він не придбавав, а лише на вимогу
працівників міліції виїжджав разом з ними та демонстрував як власні наркотичні
засоби та кастет в присутності понятих,
хоча всі ці предмети були дані йому працівниками міліції. За іншими
епізодами пограбування та шахрайства показав,
що таких фактів взагалі не було. Всі документи під час досудового
слідства підписував під тиском працівників міліції, не читаючи їх.

Однак, вина підсудного у вчиненні
злочинів повністю доведена зібраними і дослідженими у суді доказами.

з

За епізодом №1.
(за фактом заволодіння телефоном ОСОБА_4. )

Потерпіла
ОСОБА_4, чиї показання, дані під час досудового слідства, досліджено в суді в порядку ст.
306 КПК України, повідомила, що 14.02.2006 за місцем своєї роботи в Палаці
дитячої та юнацької творчості в м. Полтаві на прохання брата, ОСОБА_10. ,
вона дала власний телефон „Самсунг Е-350" знайомому брата.
Чоловік, який взяв телефон, почав по ньому говорити і потроху
відходити, а потім, коли відійшов на достатню відстань, раптом побіг разом з іншими хлопцями.
Потерпіла почала за ним гнатись і кричати,
щоб той повернув мобільний телефон,
але чоловік на це не реагував. Потім брат повідомив, що цю людину,
яка забрала телефон, звуть
ОСОБА_3, (а.с. 12 т.З)

Допитаний в суді свідок ОСОБА_10.
показав, що був раніше знайомий
із ОСОБА_3. Приїхавши до м. Полтави, він
зустрів ОСОБА_3. разом з двома іншими невідомими свідку хлопцями на ЦКР м.
Полтави. ОСОБА_3. попросив зателефонувати і оскільки у ОСОБА_10. власного телефону не було, він повів ОСОБА_3. до своєї сестри, ОСОБА_4,
яка дала ОСОБА_3. телефон. Підсудний спочатку зробив вигляд, що спілкується по телефону, а потім втік,
тримаючи в руках телефон. В цей час свідок намагався погнатися за
втікачами, а сестра голосно звала
ОСОБА_3. та кричала, щоб той повернув
телефон. Слідом за ОСОБА_3. побігли і його знайомі. При цьому свідок зазначив, що саме ОСОБА_3. попросив телефон, оскільки іншим особам він телефону б не дав і
тим більше не пішов би просити його у сестри,
і саме підсудний по телефону розмовляв і втік з цим телефоном на очах у
потерпілої.

Згідно
наданих ОСОБА_4. документів даний
мобільний телефон вона придбала 07.02.2006 в ПП „Мобілочка" за 1338 грн. у
кредит, (ах. 13-21 т.З)

Допитаний
в якості обвинуваченого під час досудового слідства ОСОБА_3. показав, що дійсно попросив телефон у свого знайомого
Дмитра, його сестра дала телефон і
ОСОБА_3. вирішив ним заволодіти. При цьому підсудний зробив вигляд, що він телефонує, почав виходити із приміщення, а потім - тікати. ОСОБА_3. пояснив, що він чув,
як йому хтось щось кричав, але не
звернув на це уваги і втік. Наступного дня телефон продав, а гроші витратив на власні потреби, (а.с. 207-209 т.З)

Враховуючи
те, що згідно кредитного договору кредит
потерпіла брала також і на телевізор,
вартість телефону згідно квитанції становить 1338 грн., а кредит взято на суму 1672, 50 грн., даних про те,
що потерпіла дійсно сплатила відсотки за кредитним договором і яка саме
сума підлягає сплаті за мобільний телефон,
немає, суд визначає суму
завданого збитку в розмірі вартості телефону -1338 грн.

За епізодом Жз2.
(За фактом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_11.)

Потерпілий
ОСОБА_5, чиї показання, дані під час досудового слідства, було досліджено в судовому засіданні в
порядку ст. 306 КПК України, показав,
що 10.07.2005 ОСОБА_12 подарував йому на день народження мобільний
телефон „Самсунг С-100". 01.03.2006 близько 20.00 год. він перебував у
підземному переході „Злато Місто" разом зі своїм товаришем ОСОБА_13. На прохання ОСОБА_3., який був знайомим з Сердюком О., - він дав цьому хлопцеві телефон, щоб той зробив терміновий дзвінок. Хлопець
відійшов і потім втік, (а.с. 39 тЗ)

Свідок
ОСОБА_13 , допитаний у суді в
порядку ст. 292-1 КПК України та чиї показання досліджено
в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України, вказав,
що дійсно ОСОБА_3., якого він
знає з часу навчання в одній школі, взяв
у ОСОБА_5. мобільний телефон. Потім ОСОБА_3. та ОСОБА_5 вдвох відійшли до кафе
„Стадіон", після чого потерпілий
повернувся і сказав, що телефону немає і
що його забрав ОСОБА_3. Пояснив, що ОСОБА_5
спокійно розійшовся з ОСОБА_3. і спочатку свідок навіть не здогадувався, що ОСОБА_3. міг забрати телефон. Щоб ОСОБА_5
гнався за ОСОБА_3. - такого ОСОБА_13 не
бачив, (а.с. 208-210 т.4)

Свідок ОСОБА_14. в суді показала, що
в її сина, ОСОБА_5., невідомий хлопець на прізвисько „Карло"
відібрав мобільний телефон. Через іншого хлопця, що був на місці події,

4

вони
встановили, що цього хлопця звуть
ОСОБА_3. Зі слів сина їй відомо, що
хлопець взяв телефон, відійшов в сторону
і втік.

Під час
допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_3. показав, що дійсно 01.03.2006 в підземному переході
„Злато Місто" у одного із хлопців попросив телефон під приводом здійснення
телефонного дзвінка і, скориставшись
тим, що за ним ніхто не слідкує, вийшов з підземного переходу. Після цього
телефон продав, (а.с. 207-209 т.З)

Згідно
кредитного договору від 30.07.2004 ОСОБА_12.
придбав у кредит мобільний телефон Самсунг С-100" вартістю 829, 00
гривень, (а.с. 42 т.З)

Враховуючи
те, що даний телефон потерпілому був
подарований, особисто ОСОБА_5 кредит не
виплачував і відповідно не сплачував відсотки,
суд визначає суму збитку в розмірі вартості мобільного телефону - 829,
00 гривень (без врахування сплачених відсотків за кредитним договором), вартості стартового пакету - 40 грн., та коштів,
що були на рахунку -20 грн., а
всього - 889 грн.

За епізодом №3 (За фактом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6.)

Потерпілий
ОСОБА_6, допитаний в суді в порядку ст.
292-1 КПК України, повідомив
суду, що ОСОБА_3. взяв у нього мобільний
телефон „Нокіа 6101", щоб
зателефонувати. Після цього підсудний відійшов і втік разом з телефоном. Потерпілий пояснив, що він довіряв підсудному і вважав, що той повернеться, (а.с. 105-106 т.4)

Свідок
ОСОБА_15. , допитаний під час досудового
слідства, показав, що в березні 2006 року придбав у ОСОБА_3.
мобільний телефон „Нокіа 6101",
який потім продав невідомому чоловіку,
(а.с. 88 т.З)

Гарантійним
талоном підтверджено, що у ОСОБА_6
дійсно був мобільний телефон „Нокіа 6101",
придбаний 28.02.2006 за 1029 гривень.(а.с. 79-80 т.З)

Під час
досудового слідства ОСОБА_3. дав свідчення про те, що він під приводом зателефонувати взяв у
свого знайомого ОСОБА_6 мобільний телефон,
відійшов у бік і скориставшись тим,
що потерпілий за ним не слідкує, втік.
Телефон продав наступного дня своєму знайомому ОСОБА_16. , який торгує на ЦКР мобільними
телефонами, (а.с. 207-209 т.З)

За епЬодом №4.
(За фактом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7. )

Під час
досудового слідства ОСОБА_7.
показав, що в березні 2006 року
його сусід ОСОБА_3. попросив зайняти грошей,
проте потерпілий йому відмовив. Після цього підсудний запропонував
поїхати до своєї матері, яка з його слів
працює у кафе-барі „Помідор" в м. Полтаві. ОСОБА_3. пояснив, що він покаже телефон потерпілого матері, і вона дасть кошти на його придбання, на що потерпілий погодився. Коли вони
приїхали на таксі до кафе, ОСОБА_7. дав підсудному свій телефон „Нокіа
6100". ОСОБА_3. з телефоном зайшов до кафе і не повернувся. Потерпілий
деякий час почекав його в таксі, а потім
зайшов до приміщення кафе, проте
ОСОБА_3. там не було. При цьому потерпілий зазначив, що телефон продавати він не збирався, (а.с. 110 т.З)

Даний
телефон ОСОБА_3. продав ОСОБА_17, надавши їй ксерокопію паспорту із зазначенням марки, номеру телефону та його вартості, що підтверджується протоколом огляду
мобільного телефону і ксерокопії паспорту та самою ксерокопією паспорту. (а.с.
101, 108т.З)

Свідок
ОСОБА_17 під час досудового слідства показала,
що 20.03.2006 до неї на точку поповнення рахунків прийшов хлопець та
запропонував придбати мобільний телефон „Нокіа 6100", на що свідок погодились і придбала у ОСОБА_3.
мобільний телефон, взявши ксерокопію
паспорта цього хлопця, (а.с. 124 т.З)

Згідно висновку товарознавчої експертизи №121 від 04.05.2006 вартість
телефону „Нокіа 6100" з урахуванням зносу та наявності дефектів становить
577, 50 грн. (а.с. 115-120 т.З)

5

Допитаний
в якості обвинуваченого ОСОБА_3. дав свідчення про те, що. він вирішив заволодіти телефоном
ОСОБА_7. і тому запропонував йому
поїхати разом до кафе „Помідор", де
він продемонструє матері мобільний телефон,
а вона ніби дасть гроші на його придбання. ОСОБА_3. взяв телефон і пішов
до кафе, а потерпілий залишився чекати в
таксі. В кафе ОСОБА_3. заховався в туалеті і дочекався, поки потерпілий поїде, а потім цей телефон продав дівчині на
торгівельній точці, де торгують ваучерами поповнення
рахунків мобільних телефонів, (а.с.
207-209 т.З)

За
епізодом № 5 (за фактом придбання та зберігання наркотичного засобу 30.03.2006)

Згідно
протоколу огляду від 30.03.2006 у ОСОБА_3. було вилучено медичний шприц об'ємом
2 мл., заповнений до позначки 2 мл.
рідиною коричневого кольору, (а.с. 129
т.З)

Відповідно
до висновку судово-хімічної експертизи №552 від 19.04.2006 у медичному шприці
знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою в
перерахунку на суху речовину 0, 16 грам,
(а.с. 143 т.З)

Свідок ОСОБА_18 в суді
пояснив, що в квітні 2006 року на
вул. П.Комуни в м. Полтаві його разом з
іншим свідком працівники міліції попросили бути понятим при вилученні шприца у
невідомого хлопця. При цьому були ще троє працівників міліції. ОСОБА_3.
добровільно видав шприц, який потім було
поміщено в поліетиленовий пакет,
опечатано та скріплено підписами понятих. Також свідок зазначив, що будь-якого тиску на ОСОБА_3. ніхто із
присутніх не чинив.

Аналогічні
показання дав і свідок ОСОБА_19. під час досудового слідства, (а.с. 135 т.З)

Свідок
ОСОБА_20. суду повідомив, що він, як оперуповноважений ВКМСН Октябрського РВ
ПМУ УМВС України в Полтавській області,
разом зі своїм напарником помітили підозрілого хлопця, запросили двох понятих і в їх присутності
ОСОБА_3. видав шприц з наркотичним засобом,
(а.с. 136 т.З) Такі ж показання свідок дав і в суді під час допиту його
в порядку ст. 292-1 КПК України та заперечив, що з боку працівників міліції до підсудного
застосовувались недозволені методи дізнання.

Враховуючи
те, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_20.
впевнено розповіли про обставини вилучення наркотичного засобу і при цьому
підтвердили, що дійсно було двоє
понятих, суд не вбачає підстав для
сумніву в тому, що вилучення наркотичного
засобу відбулося в порядку,
встановленому КПК України, і при
цій дій були присутні двоє понятих. В зв'язку з викладеним суд приймає
показання ОСОБА_21, дані ним під час
досудового слідства.

За епізодом №6
(за фактом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_8)

ОСОБА_8.
під час досудового слідства дав свідчення про те, що 29.08.2006 працював на таксі і до нього
сів пасажир. Коли вони разом під'їхали до буд.
32 по вул. Гоголя в м. Полтаві,
хлопець сказав, що грошей
розрахуватись за поїздку він не має і тому попросив телефон, щоб зателефонувати і йому винесуть гроші.
Потерпілий дав свій телефон «Нокіа 6020» і підсудний вийшов з автомобіля, зайшов у під'їзд і зник. Потерпілий зайшов у
під'їзд і побачив, що цей під'їзд є
прохідним, (а.с. 62 т.1)

Згідно
протоколу огляду від 04.09.2006 ОСОБА_3. в приміщенні ПМУ УМВС України в
Полтавській області видав мобільний телефон „Нокіа 6020". (а.с. 20 т.1)

Згідно
висновку товарознавчої експертизи №В-3324 від 29.09.2006 вартість даного
телефону з урахуванням зносу становить 580 гривень, (а.с. 122 т.1)

23.10.2006 було проведено впізнання ОСОБА_8. мобільного телефону, під час якого потерпілий впізнав телефон
«Нокіа 6020», який належить йому, (а.с. 64 т.1)

6

Під час
досудового слідства ОСОБА_3. дав свідчення про те, що 29.08.2006 він взяв у таксиста мобільний
телефон «Нокіа 6020», вийшов із
автомобіля і, скориставшись тим, що водій за ним не слідкує, забіг у під'їзд і втік, (а.с. 90-94 т.2)

За
епізодом №7 (за фактом придбання та зберігання наркотичного засобу від
01.09.2006)

Згідно
протоколу огляду від 01.09.2006 у ОСОБА_3. було вилучено поліетиленовий пакет з
подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, (а.с. 28 т.1)

Відповідно
до висновку судово-хімічної експертизи №1576 від 08.09.2006 у пакунку
знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку
на суху речовину 10, 92 грама, (а.с.
36-37 т.1)

Свідок ОСОБА_22. в суді
показав, що восени 2006 року на
території обласної лікарні в м. Полтаві його разом з товаришем - ОСОБА_23. - працівники
міліції попросили бути понятим при вилученні наркотичного засобу у невідомого
хлопця. ОСОБА_3. добровільно видав пакунок з речовиною рослинного походження.
Свідок зазначив, будь-якого тиску на
ОСОБА_3. ніхто із присутніх не чинив. Також ОСОБА_22. під час огляду речового доказу впевнено підтвердив, що на папірці, яким опечатували наркотик, стоїть саме його підпис.

Аналогічні
показання дав і свідок ОСОБА_23, допитаний у суді в порядку ст.
292-1 КПК України.

Допитані
як свідки працівники міліції ОСОБА_24.
та ОСОБА_25. повідомили, що вони вилучали у ОСОБА_3. наркотичний
засіб. Вказали, що ОСОБА_3.
добровільно, без будь-якого тиску видав
наркотик, пояснивши, що придбав його у особи на прізвисько
ІНФОРМАЦІЯ_2. Категорично заперечили слова ОСОБА_3. про те, що цей наркотик вони самі йому дали.

За епізодом №8
(за фактом носіння холодної зброї).

Згідно
протоколу огляду від 12.09.2006 у ОСОБА_3. по АДРЕСА_2 в м. Полтаві було
виявлено та вилучено металевий предмет,
схожий на кастет, (а.с. 73 т.1)

Відповідно
до висновку криміналістичної експертизи №506 від 15.09.2006 даний предмет є
кримінальною холодною зброєю ударно-дробильної дії та виготовлений по типу
кастета, (а.с. 85-87 т.1)

Свідки ОСОБА_26. та ОСОБА_27.
під час досудового слідства дали показання про те, що 12.09.2006 були присутні при огляді
незнайомого хлопця працівниками міліції. Цей хлопець представився як ОСОБА_3.
та на вимогу працівників міліції видав металевий предмет, схожий на кастет, (а.с. 4-6 т.2)

Допитаний
у суді в якості свідка ОСОБА_28. показав,
що разом з напарником вилучав у ОСОБА_3. кастет. Також свідок
зазначив, що особисто підсудному кастету
не давав і не бачив, щоб йому кастет дав
хтось із колег свідка. Будь-якого тиску на ОСОБА_3. ніхто не чинив і всі
показання підсудний давав добровільно.

За епізодом №9
(за фактом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_9.)

ПотерпілийОСОБА_9. повідомив суду,
що восени 2006 року він повертався разом зі своїми знайомими
ОСОБА_29. і ОСОБА_30 з технікуму. До них
підійшов хлопець та попросив його дати телефон. Потім хлопець сказав, що цей телефон належить йому і, не повертаючи телефону, став вимагати у нього показати документи на
підтвердження власності телефону. Він пішов додому за документами, ОСОБА_29.
також пішов, а з підсудним
залишився стоятиОСОБА_30. Проте коли потерпілий повернувся, ОСОБА_3. вже не було. Не було підсудного і
наступного дня біля технікуму, де він
начебто обіцяв його чекати. Також потерпілий показав, що даний телефон «Сіменс С-72» йому придбали
батьки незадовго до викрадення за 465 грн. В телефоні була сім-картка «Діджус»
вартістю 50 грн.,

7

на рахунку якої було 122 гривні. Потерпілий у
судовому засіданні впевнено вказав, що
підсудний - це саме той хлопець, який
забрав його мобільний телефон,
оскількиОСОБА_9. його гарно запам'ятав.

Свідки
ОСОБА_29. таОСОБА_30. в судовому
засіданні надали показання, аналогічні
показанням ОСОБА_9. При цьому ОСОБА_29.
повідомив, що підсудного він
впізнає і що він за всіма ознаками дуже схожий на хлопця, що забрав мобільний телефон ОСОБА_9.

В суді
ОСОБА_31. показала, що восени 2006 року
придбала телефон у ОСОБА_3. Впевнено зазначила,
що підсудний - це саме той хлопець,
у якого вона купила телефон. Приблизно через 1-2 дні до неї прийшли
разом з ОСОБА_3. працівники міліції та пояснили, що цей телефон хлопець викрав і тому його
вилучили.

Відповідно
до протоколу огляду від 29.09.2006 у ОСОБА_31. було вилучено мобільний телефон
«Сіменс С-72» ІМЕІ НОМЕР_1. (а.с. 167 т.1)

Свідки
ОСОБА_32 та ОСОБА_33 в суді підтвердили,
що дійсно були присутні під час огляду цього мобільного телефону, в їх присутності склали протокол огляду, який вони підписали.

За епізодом №10 (за фактом придбання та зберігання наркотичного засобу від
03.10.2006).

Згідно
протоколу огляду від 03.10.2006 у ОСОБА_3. було вилучено паперовий пакет з
подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, (а.с. 130 т.1)

Відповідно
до висновку судово-хімічної експертизи №2044 від 27.11.2006 у пакеті знаходився
особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху
речовину 6, 3 грама, (а.с. 42-42 т.2)

Свідки
ОСОБА_34 та ОСОБА_35 в суді
показали, що восени 2006 року були
присутні при вилученні на території 8-ї школи по вул. К.Лібкнехта в м. Полтаві
у незнайомого їм хлопця пакунку з речовиною рослинного походження зеленого
кольору. Як пояснив цей хлопець, в
пакунку знаходиться маріхуана, яку він
знайшов десь у парку. Свідки підтвердили добровільність дій затриманого та
видачу речовини. Будь-якого тиску на ОСОБА_3. ніхто із присутніх не чинив.

Свідки ОСОБА_36. та ОСОБА_37.
дали в судовому засіданні свідчення про те,
що вони в присутності понятих вилучали у ОСОБА_3. наркотичний засіб та
заперечили, що з боку працівників
міліції до підсудного застосовувались недозволені методи дізнання, а також вказали, що будь-яких власних наркотичних засобів при
собі не мали і відповідно підсудному їх не давали.

Допитані
в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_39.
, ОСОБА_40, ОСОБА_25. ,
ОСОБА_24, ОСОБА_36., ОСОБА_37.,
ОСОБА_41., ОСОБА_28., які є
працівниками Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області та ПМУ УМВС
України в Полтавській області і брали участь в оперативних заходах та
проведенні слідчих дій по справі про обвинувачення ОСОБА_3., категорично заперечили застосування ними до
підсудного будь-якого фізичного та психічного впливу, а також показання підсудного щодо
попереднього надання йому наркотиків та кастету для того, щоб вилучити їх в присутності понятих.

Крім того, прокуратурою м. Полтави
проводилась службова перевірка за заявою ОСОБА_3. про неправомірні дії
працівників міліції. Факти, викладені в
його заяві свого підтвердження не знайшли,
в зв'язку з чим відносно працівників міліції ОСОБА_25. та ОСОБА_42.
відмовлено в порушенні кримінальної справи в зв'язку з відсутністю в їх
діях складу злочину.

8

Підстав ставити
під сумнів докази вини підсудного, в
тому числі показання свідків,
потерпілих, які об'єктивно
співвідносяться з фактичними обставинами справи, суд не знаходить.

На підставі
викладеного суд кваліфікує дії ОСОБА_3. за
ст. 186 ч.2 КК України за епізодом заволодіння мобільним телефоном
ОСОБА_4 як
повторне відкрите викрадення чужого майна; за
ст. 190 ч.2 КК України за
епізодами заволодіння мобільними телефонами ОСОБА_5., ОСОБА_6,
ОСОБА_7. , ОСОБА_8, ОСОБА_9. як повторне заволодіння чужим майном
шляхом обману; за ст. 309 ч.2 за епізодами № 5, 7, 10
як повторне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за
ст. 263 ч.2 КК України за
епізодом №8 як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи те, що згідно показань
свідкаОСОБА_13. підсудний, взявши мобільний телефон ОСОБА_5., спокійно відійшов у бік, за ним ніхто не гнався і взагалі ніхто не
думав, що ОСОБА_3. може заволодіти
мобільним телефоном; сам ОСОБА_3. під час досудового слідства також
показав, що тихо відійшов у бік і
втік, скориставшись тим, що на нього ніхто не дивиться; потерпілий під
час досудового слідства в цій частині дав суперечливі показання і спочатку
вказав, що ОСОБА_3. зайшов у
комп'ютерний клуб, а потім туди зайшов і
потерпілий, але підсудного вже там не
було (а.с. 31 т.З), пізніше потерпілий
вже показав, що бачив, як ОСОБА_3. біг і він за ним гнався (а.с. 39
т.З), суд вважає відкрите заволодіння
мобільним телефоном недоведеним, а тому
перекваліфіковує дії підсудного за епізодом заволодіння мобільним телефоном
ОСОБА_5. зі ст. 186 ч.2 КК України на ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим
майном шляхом обману, вчинене повторно.

З тих же
підстав суд вважає недоведеним відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6
Потерпілий суду показав, що надав
підсудному мобільний телефон, після чого
не слідкував за ним. Останній відійшов в
сторону і потім втік. ОСОБА_3. під час досудового слідства також свідчив про
те, що відійшов з телефоном у бік, а потім втік. Таким чином перекваліфіковує
дії підсудного за епізодом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 зі ст.
186 ч.2 КК України на ст. 190 ч.2
КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Суд
критично оцінює показання ОСОБА_3. в суді та вважає їх обраною лінією захисту і
такими, що дані з метою уникнути
кримінальної відповідальності, оскільки
вони суперечать зібраним в справі доказам та його ж показанням, даним під час дізнання та досудового
слідства. Вагомих причин, які спонукали
б підсудного обмовити себе під час досудового слідства, судом не виявлено.

Також
суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_7. , дані ним у суді, про те,
що телефон підсудному він віддав,
не чекаючи, що останній йому його
поверне. Ці свідчення суперечать фактичним обставинам справи та свідченням
самого потерпілого, даним ним під час
досудового слідства.

Так ОСОБА_7. суду показав, що він дійсно спочатку думав, що ОСОБА_3. його обманув, але потім після розмови з матір'ю підсудного
вирішив змінити показання,
оскільки, як він зрозумів, насправді ОСОБА_3. обманювати потерпілого не
хотів. При цьому потерпілий не надав логічного пояснення своїм діям - для чого
віддав ОСОБА_3. мобільний телефон, з
якою метою він практично подарував свій мобільний телефон підсудному, з яким підтримував лише сусідські стосунки та
який ніде не працює і завідомо не зможе повернути кошти за телефон, потерпілий не зміг дати конкретну відповідь, що спонукало його під час досудового слідства
показати, що наміру продавати телефону
не мав. З його ж показань випливає, що
тиску на нього ніхто не чинив. Не зміг ОСОБА_7.
пояснити, з якою метою їздив
разом з підсудним до кафе «Помідор» до матері підсудного, яка насправді там не працювала, навіщо підсудним була вигадана версія про
демонстрацію матері мобільного телефону для отримання від неї коштів ніби для
придбання телефону, які він потім
витратив би на
власні потреби, якщо
потерпілий дозволив ОСОБА_3.

9
розпоряджатися телефоном на власний розсуд і той спокійно без обману матері міг
одразу закласти цей телефон, чому
ОСОБА_3. зник із кафе, не попрощавшись
із потерпілим. Жодної обставини, що змінилася з моменту звернення
ОСОБА_7. до правоохоронних органів та
надання показань, крім розмови з
підсудним та його матір'ю, потерпілий не
навів. В той же час свідок ОСОБА_39. в
суді показав, що він під час допиту
ніякого тиску ні на підсудного, ні на
потерпілого не чинив. Показання вони давали добровільно і ці показання слідчий
заносив до протоколу.

Суд
також критично оцінює показання свідка ОСОБА_30. в судовому засіданні про
те, що підсудного він не впізнає і що
телефон ОСОБА_9. забрала інша особа. Такі показання суперечать показанням свідків
ОСОБА_29 та ОСОБА_31. та самого
потерпілого ОСОБА_9., а також всім
доказам, зібраним досудовим слідством та
дослідженим у суді. Показання неповнолітнього свідка суд розцінює як такі, що дані під впливом заперечливих показань
підсудного в судовому засіданні.

Органом досудового слідства ОСОБА_3. також обвинувачувався в тому, що він 04 жовтня 2006 року приблизно о 14:00
годині, знаходячись на ЦКР в м. Полтаві,
повторно таємно викрав мобільний телефон "Сіменс СХ 65"
вартістю 540 гривень, що належить
ОСОБА_43, чим спричинив потерпілому
матеріального збитку на вказану суму.

Вказані дії
ОСОБА_3 досудовим слідством кваліфіковано за
ст. 185 ч.2 КК України.

Дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку про недоведеність вини ОСОБА_3. у вчиненні таємного викрадення
мобільного телефону ОСОБА_43. з наступних підстав.

ОСОБА_3.
в суді заперечив свою причетність до вчинення даної крадіжки. Також допитаний в
якості обвинуваченого під час досудового слідства ОСОБА_3. заперечував свою
вину у вчиненні цього злочину, (а.с.
90-94 т.2)

Потерпілий
ОСОБА_43. особи, яка викрала його
мобільний телефон, не бачив, не зміг назвати точної моделі свого телефону, вказавши у заяві, що у нього викрали мобільний телефон Сіменс
СХ 65 (а.с. 172 т.1), вже в поясненнях
потерпілого та в протоколі допиту міститься інформація, що викрадено телефон „Сіменс СХ 75"
(а.с. 177 т.1, 70 т.2) Згідно протоколу
огляду від 07.10.2006 працівниками міліції вилучено телефон „Сіменс СХ
70". (а.с. 180т.1)

Спеціалістом
досліджено телефон „Сіменс СХ65". (а.с. 182-189 т.1).

В суді
потерпілий показав, що на даний момент
телефон у нього відсутній, оскільки
після викрадення прийшов у несправний стан і він його викинув. Будь-яких
документів на телефон потерпілий не має.

Телефон
працівниками міліції виявлено в місці загального доступу, без присутності підсудного.

На
підставі викладеного суд визнає, що
досудовим та судовим слідством вичерпано всі можливості для з'ясування обставин
справи і виправдовує ОСОБА_3. за ст. 185 ч.2 КК України в зв'язку з недоведеністю
його вини у вчиненні даного злочину.

При
призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки
вчинених злочинів, конкретні обставини
справи, особу підсудного, який раніше судимий, вчинив повторно ряд аналогічних злочинів у
період іспитового строку, за місцем
проживання характеризується негативно,
за місцем утримання - посередньо,
ніде не працює.

Обставин, що в силу
ст. ст. 66, 67
КК України обтяжують або пом'якшують покарання підсудного, суд не вбачає.

Згідно
медичного висновку ОСОБА_3. лікування від залежності до психоактивних речовин
не потребує.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про
необхідність призначення підсудному покарання у вигляді позбавлення волі.

10

Враховуючи те,
що підсудний вчинив шахрайство за епізодами заволодіння мобільними
телефонами ОСОБА_6, ОСОБА_7. , ОСОБА_5.,
а також придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту за
епізодом №5 до вироку Октябрського районного суду м. Полтави від
03.05.2006, а шахрайство за епізодами
заволодіння мобільними телефонами ОСОБА_9.,
ОСОБА_8, а також придбання та
зберігання наркотичного засобу без мети збуту за епізодами № 7, 10 - після цього вироку, суд визначає покарання підсудному за ст. 70
ч.1, 70 ч.4 та 71 КК України.

Суд
визнає неможливим вирішити цивільні позови потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
які заявлені на досудовому слідстві,
у межах даної кримінальної справи та про залишення їх без розгляду, оскільки потерпілі ОСОБА_4. та ОСОБА_5 на неодноразові виклики до суду не
з'явились та не підтримали своїх позовів,
не надали суду документів, з яких
можна було б встановити дійсну суму сплати за телефони з урахуванням
кредиту, Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати
винним у та призначити покарання:

·
за ст. 186 ч.2 КК України - 4 роки позбавлення волі;

·
за ст. 190 ч.2 КК України (за епізодами заволодіння
телефонами ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7. ) - 2 роки позбавлення волі;

- за ст.
309 ч.2 КК України (за епізодом від 30.03.2006) - 2 роки позбавлення
волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш

суворого
покарання більш суворим визначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, призначеним вироком
Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2006, постановою від 05.07.2006, визначити покарання 4 роки 3 місяці
позбавлення волі.

·
за ст. 190 ч.2 КК
України (за епізодами заволодіння мобільними телефонами ОСОБА_9., ОСОБА_8) - 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

·
за ст. 309 ч.2 КК України (за епізодами від
01.09.2006 та 03.10.2006) - 2 роки позбавлення волі;

·
за ст. 263 ч.2 КК
України - 1 рік позбавлення волі;

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
визначити покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71
КК України за сукупністю вироків приєднати частину невідбутого покарання за
вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2006 у вигляді
позбавлення волі строком 3 роки,
визначивши остаточно покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок
строку відбуття покарання рахувати з 05.10.2006, як уточнено в судовому засіданні.

Визнати
ОСОБА_3 за ст. 185 ч.2 КК України по суду невинним і
виправдати в зв'язку з недоведеністю його вини.

Цивільні позови
потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5. залишити
без розгляду.

Речові докази:

наркотичні
засоби та кастет - знищити; (а.с. 40, 91
т.1, 46, 58 т.2, 145, 182 т.З)

телефони -
повернути власникам (а.с. 65 т.1, 63
т.2, 123 т.З)

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області
через Октябрський райсуд
м. Полтави протягом 15 діб: засудженим - з моменту отримання копії
вироку, іншими учасниками процесу - з
моменту оголошення.