Справа № 214/1960/15-к
1-кс/214/344/15
У Х В А Л А
про розгляд скарги
01 квітня 2015 рокуслідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, -

В С Т А Н О В И В:
20 березня 2015 року у провадження суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, посилаючись на те, що в провадженні слідчого Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 знаходилось кримінальне провадження, внесене в ЄРДР №0004496 по факту скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке у лютому 2015 року було закрито слідчим. В ході досудового розслідування у неї були вилучені грошові кошти у розмірі 8500 грн., які були визнані речовими доказами, але не були арештовані. Після звернення із клопотанням про повернення коштів вона 18.03.2015 року поштою отримала листа, в якому слідчий відмовив їй у задоволенні клопотання. Тому ОСОБА_5 звернулась із даною скаргою, просила зобов`язати слідчого Саксаганського РВ КМУ УМВС України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області повернути їй речовий доказ грошові кошти у розмірі 8500 грн., належних їй на праві власності.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити , посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Старший слідчий СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , вирішення питання про задоволення скарги залишив на розсуд суду.

Слідчий суддя дослідивши скаргу, матеріали додані до скарги, вислухавши думки сторін, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
30.01.2015 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0004496 від 12.12.2014 року, розпочатого за ч.3 ст.368 КК України старшим слідчим слідчого відділу Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 було винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання. Відповідно до зазначеної постанови речовими доказами по зазначеному кримінальному провадженню було визнано: жіночу сумку чорного кольору, папку швидкозшивач червоного кольору із написом «журнал обліку академгрупи», візитку та папірець з написами прізвищ студентів на ньому та відмітками, грошові кошти у сумі 6000 грн., серед числа яких, купюри номіналом 100 грн. у кількості 3 банкноти (серії ВК8310069, КН3144510, МП3346571), які мають специфічне жовте забарвлення при освітленні в УФ променях, грошові кошти у сумі 2800 грн. Визнані речові докази були поміщені на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.а.с.12-13).

31.01.2015 року старшим слідчим слідчого відділу Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яким було закрито кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР №0004496 по факту скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.а.с.4-5).

На своє звернення щодо повернення грошових коштів ОСОБА_5 отримала листа від 04.03.2015 року, в якому старший слідчий слідчого відділу Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 повідомив про неможливість повернення грошових коштів, оскільки відповідно до ст.220 КПК України передбачено можливість заявлення з таким клопотанням сторони захисту, потерпілого, його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а так як статус ОСОБА_5 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не було визначено, тому її клопотання не відповідає нормам чинного кримінально-процесуального законодавства України. Крім того, слідчим було повідомлено, що вилучені грошові кошти було визнано речовими доказами по справі, вирішення питання про їх повернення виходить за межі компетенції органу досудового розслідування та буде вирішуватись відповідними органами, після розгляду адміністративної справи в суді (а.с.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Оскільки на теперішній час з клопотанням про накладення арешту на вказані грошові кошти до суду ніхто не звертався, кримінальне провадження закрито 31.01.2015 року слідчим, кошти особі у якої вони вилучені не є речовим доказом, не повернуто, таким чином, суд вважає, що з огляду вищезазначених обставин, скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 100, 167-175, 303 306 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 повернути у володіння ОСОБА_5 вилучені у неї грошові кошти у розмірі 8500 гривень.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1