Справа № 461/1067/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2014 року за №0003913 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Івано - Франківської області м.Калуш, громадянки України, українки, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, востаннє 19.06.2013 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.358 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим на 1 рік.,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.222 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Львова, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 09.01.2013 року будучи у приміщенні АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», що знаходиться у м.Львові на вул..Шота Руставелі, 6, знаючи, що довідка про доходи №3 від 09.03.2013 року, відповідно до якої вона працюючи на посаді продавця ТзОВ «Сконто» у період липня по грудень 2012 року отримала заробітну плату у сумі 10596 грн. 80 коп., є підробленою, а внесені у неї дані не відповідають дійсності, подала вказаний офіційний документ працівнику банку з метою отримання кредиту для особистих потреб, таким чином вчинила використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Крім цього, 09.01.2013 року ОСОБА_6 , будучи у відділенні АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», що знаходиться у м.Львові на вул..Шота Руставелі, 6, надала працівнику банку недостовірні дані щодо своєї платоспроможності, а саме те, що вона працює на посаді продавця ТзОВ «Сконто» та у період з липня по грудень 2012 року отримала заробітну плату у сумі 10596,80 грн., на підставі наданої інформації від 09.01.2013 року між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №GP 4089858 та надано кредитні кошти у сумі 6649,09 грн., таким чином вчинила надання завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.222 КК України.

ОСОБА_7 будучи службовою особою юридичної особи приватного права наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, перебуваючи у приміщенні офісу вказаного товариства на вул..Пасічній, 92 у м.Львові, здійснив службове підроблення офіційного документа, а саме вніс неправдиві відомості до довідки про доходи №3 від 09.01.2013 року у бланк якої власноручно вніс дані, що ОСОБА_6 працює на посаді продавця у ТзОВ «Сконто» у період з липня по грудень 2012 року отримала заробітну плату на загальну суму 10596, 80 грн., що не відповідає дійсності, а також підписав вказану довідку від свого імені та імені головного бухгалтера ОСОБА_8 та завірив її відтиском печатки вищевказаного товариства, таким чином вчинив складання, видачу службовою особою та внесення до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень визнала, її вина підтверджується доказами зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння кримінальних правопорушень та винність обвинуваченої у вчиненні злочинних дій, а саме підроблення документу, надання завідомо неправдивої інформації банківській установі з метою отримання кредиту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив зазначені обставини справи, а також його винна підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння кримінального правопорушення та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій, а саме, складання, видачу та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 358, ч.1 ст.222 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинила використання завідомо підробленого документу та надала завідомо неправдиву інформацію банку з метою отримання кредиту, а також обвинувачення ОСОБА_7 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив складання, видача та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, відсутність обставини, що пом`якшують покарання та обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують особу.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні.

Щодо особи винної, то ОСОБА_6 позитивно характеризується, раніше не судиму згідно ст.89 КК України.

Тому суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, за ч.1 ст.222 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні зі здійсненням адміністративно-господарських функцій.

Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,обставини які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують особу .

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Щодо особи винного, то ОСОБА_7 позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Тому суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про застосування ст..1 п. »в» Закону України «Про амністію у 2014 році» до неї, оскільки на момент вчинення злочину має двох дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст.1 п.»в» Закону України « Про амністію у 2014році, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підпадають особи, які не позбавлені батьківських прав, та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.11.2007р. обвинувачена має сина ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 від 08.06.2010р., - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судову засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування ст.1 п.»є» Закону України «Про амністію у 2014 році» до нього, оскільки в нього на утриманні батько, який досяг 80-ти річного віку.

Відповідно до ст.1 п.»є» Закону України « Про амністію у 2014році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підпадають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як вбачається із посвідчення № НОМЕР_3 від 08.09.1995 року обвинувачений має батька ОСОБА_10 1935 року народження.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК, ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Злочин, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, тобто згідно ст.1 п.»в», п.»є» Закону України "Про амністію у 2014 року" на них поширюється вказаний закон.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про амністію у 2014 році" виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений або засуджений заперечує проти цього.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали свою згоду про застосування до них амністії.

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 положень Закону України "Про амністію у 2014 році".

Керуючись ст.ст.314, 373, 374 КПК України, на підставі п. »в», п »є» ст..1 Закон України "Про амністію у 2014 році", суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.222, 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

· за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян / 680,00/ гривень;
· за ч.1 ст.222 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян /20400,00/ гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні зі здійсненням адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - за ч.1 ст.222 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян /20400,00/ гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні зі здійсненням адміністративно-господарських функцій строком на один рік.

На підставі ст.1 п »в» Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити покарання.

· за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу у розмірі сто п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян /дві тисячі п`ятсот п`ятдесят/ гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік.
На підставі ст.1 п »є» Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .