АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11- 41/07 Головуючий у 1-й інстанції: Семерей М,Ф.
Категорія: ст.309 ч.І
КК України Доповідач: Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Миколаївської області

у складі:
головуючого - Карпія
В.М.

судців - Тимошевського В.П., Войтовського
С.А.

за участю прокурора- Данчука В.М.

25 січня 2007 року розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду М.Миколаєва від 01 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець м. Мари республіка Туркменія, росіянин, громадянин України, раніше
судимий: 1) 20.11.1991 року
Ленінським районним судом М.Миколаєва за ч.З ст. 81, ст.208 КК України (1960
року) до 3 років
позбавлення волі з застосуванням ст.25-1 КК України (1960 року) умовно з
обов'язковим залученням до праці; 2)
07.09.1992 року Військовим трибуналом Миколаївського гарнізону за
ст.ст.17- 81 ч.З, 43 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнився 23.01.1997 року по відбуттю строку покарання; 3) 04.11.1997 року Ленінським
районним судом м.Миколаєва за ст.ст. 101
ч.З, 140 ч.З КК
України (1960 року) до
7 років
позбавлення волі, звільнився 17.08.2004
року по відбуттю строку покарання; 4)
26.06.2006 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.З
КК України (2001 року) до
3 років
позбавлення волі,

- засуджений за ч. 1
ст.309 КК України до 2
років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового
складання даного покарання і покарання призначеного за вироком Центрального
районного суду

М.Миколаєва
від 26.06.2006 року ОСОБА_1
остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць
позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_1
визнаний винним і засуджений за те, що 01
серпня 2006 року
приблизно о 15 годині,
знаходячись в лісосмузі ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно придбав, а
саме, нарвав листя і суцвіття рослини коноплі, із яких незаконно виготовив без
мети збуту для особистого вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, вагою 9.2 гр.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи доведеності вини і кваліфікацію злочину, просить вирок змінити і
пом'якшити йому покарання до З років позбавлення волі. Посилається на те, що
суд при призначенні покарання недостатньо врахував повне визнання ним своєї
вини, його щире каяття та захворюванню на туберкульоз. Також засуджений вказав
на те, що суд у вироку неправильно вказав початок строку відбування ним
покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Данчука В.М., вважавшого, що
вирок слідує залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в скоєні злочину, за який він
засуджений, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам
справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні.

Доведеність вини та кваліфікація злочину засудженим не оспорюються. Дії
ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ч.І ст.309 КК України, як незаконне
придбання, виготовлення і зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_1у відповідності з
вимогами ст.65 КК України, з урахуванням ступіня тяжкості вчиненого злочину,
віднесеного до категорії середньої тяжкості, обставин справи, дані про його
особу, яка характеризується негативно, те, що він має не зняті і не погашені
судимості. Як обставини, що пом'якшують покарання суд врахував повне визнання
засудженим своєї вини та щире каяття, тобто ті обставини, на які посилається
ОСОБА_1 в своїй апеляції.

Правила ч.4 ст.70 КК України судом застосовані правильно,
оскільки після постановления
вироку Центральним районним судом М.Миколаєва 26.06.2006 року було
встановлено, що ОСОБА_1 винен
ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановления
попереднього вироку. В даному випадку покарання засудженому за сукупністю
злочинів призначено в мінімальних межах.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою суду від 21.11.2006 року в порядку ст.409 КГЖ України суд вирішив питання про початок строку відбування засудженим покарання, яке обчислив з 14.04.2006 року, тобто в цій частині неточності були виправлені.

За таких обставин, підстав для зміни вироку і
пом'якшення засудженому покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КГЖ України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду
М.Миколаєва від 01 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.