У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і
Пошви Б.М.

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула в судовому засіданні 30 січня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 на ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької
області від 20 вересня 2005 року щодо ОСОБА_2

Вироком Харцизького міського суду Донецької області від 08 липня 2005 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 272 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на два роки і покладенням на нього обов”язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 1950
грн. за надання юридичної допомоги захисником, а також 500 грн. судових витрат.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від
20 вересня 2005 року вирок щодо ОСОБА_2 скасовано, а його звільнено від
кримінальної відповідальності на підставі п. “б” ст. 1, ст. 6 Закону України
“Про амністію” від 31.05.2005 року із закриттям кримінальної справи.

Згідно з вироком ОСОБА_2 засуджено за те, що він 28 березня 2004 року
приблизно о 22-ій год., знаходячись в трудових відносинах з ОП шахти
ІНФОРМАЦІЯ_1 і працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2 цього підприємства, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння, за встановлених судом обставин порушив правила безпеки
під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме: вимоги ст. 14 Закону
України “Про охорону праці”, ст. 41 Гірничого Закону України, п.п. 1.1.17,
1.4.1, 1.4.3 “Правил безпеки в вугільних шахтах”, п.п. 11.21.1, 11.21.4
“Системи управління охороною праці на шахті ІНФОРМАЦІЯ_1, п. 1.7 “Інструкції по
охороні праці для гірника підземного”, що спричинило загибель машиніста
підземних установок даного підприємства ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_1 просить ухвалу
апеляційного суду змінити, визнавши
ОСОБА_2 винним за ч. 2 ст. 272 КК України, звільнити його від відбування
покарання на підставі п. “б” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 31.05.2005
року. Посилається на те, що підстав для скасування вироку та звільнення ОСОБА_2
від кримінальної відповідальності у зв”язку із застосування амністії не було і
апеляційний суд, прийнявши таке рішення, не вирішив питання про моральну шкоду
і судові витрати, які були стягнути із засудженого місцевим судом.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив ухвалу апеляційного суду скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

У результаті розгляду апеляції засудженого, апеляційний суд скасував вирок
щодо ОСОБА_2 і звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі п.
“б” ст. 1, ст. 6 Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року із
закриттям кримінальної справи.

Однак, приймаючи дане рішення апеляційним судом не були дотримані вимоги
закону.

Згідно ч. 3 ст. 377 КПК України при скасуванні або зміні вироку (постанови)
в ухвалі повинно бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме
полягають ці порушення або необгрунтованість вироку (постанови).

Як видно з протоколу судового засідання, під час судового розгляду ОСОБА_2
вину не визнавав і заперечував проти застосування до нього амністії (т. 2 а.с.
287).

Відповідно до ст. 9 Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року
застосування амністії не допускається, якщо підсудний проти цього заперечує.

За таких обставин, суд, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, довів
розгляд справи до кінця і постановив обвинувальний вирок, яким визначив йому відповідне
покарання за ч. 2 ст. 272 КК України, а також вирішив заявлений потерпілою
ОСОБА_3 цивільний позов. Таке рішення суду узгоджувалось з положеннями частин 2
і 3 ст. 6 КПК України, які не були враховані судом апеляційної інстанції при
прийнятті рішення.

Тому, враховуючи наявність передбачених Законом України “Про амністію” від
31 травня 2005 року підстав для застосування до ОСОБА_2 амністії та його
письмового клопотання до апеляційного суду з цього приводу, суд мав би
обговорити питання про його звільнення від покарання, про що містилося прохання
в апеляції засудженого, а не про закриття справи.

У зв”язку з порушенням кримінально-процесуального закону, що вплинуло на
правильність постановлення судового рішення, ухвалу апеляційного суду щодо
ОСОБА_2 необхідно скасувати, а справу щодо нього направити на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2005
року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу щодо нього направити на новий апеляційний
розгляд у той же суд.

судді:

Ю.М. Кармазін М.Р. Кліменко Б.М. Пошва