АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року,
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_8
захисників захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_5
ОСОБА_10
обвинувачених - ОСОБА_7

ОСОБА_6
ОСОБА_11
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000047 відносно ОСОБА_7 за ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 за ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України разом із додатками, - повернутий прокурору.
Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті не усунуті недоліки, про які зазначалося в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вже повертався прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, як зазначено в ухвалі суду, в порушення ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини відповідно до кваліфікуючих ознак складів кримінальних правопорушень, не зазначено дії осіб, відповідно до кваліфікації вказаних дій та кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.
Крім того, суд першої інстанції послався на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту, не вказано, в рамках якого кримінального провадження здійснювалось повідомлення про підозру особам, час вручення повідомлення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються особи, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність.
Також в ухвалі вказано, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, в порушення вимог ст. 290 КПК України, відсутні дані щодо відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, а саме, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального правопорушення, як і відсутні дані про те, що обвинувачені та захисник ОСОБА_5 отримали обвинувальний акт з додатками, у відповідності до вимог КПК України.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду та направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт або на інший вид, який не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апеляційних скарг апелянти зазначають, що ухвала місцевого суду є неповною, оскільки в ній не зазначені всі обставини, які є підставою повернення обвинувального акту.
Щодо зміни запобіжного заходу, апелянти вказують на те, що обвинувачені четвертий рік перебувають під вартою, а матеріали справи не містять обґрунтованих доказів та підстав, як і не надано їх прокурором у судовому засіданні, про те, що застосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, зможе привести до неможливості запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заявили клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, надавши суду документи, які, на їх думку, дають такі підстави.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисників та обвинувачених, які просили задовольнити апеляційні скарги та клопотання захисників, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині скасування ухвали суду про повернення обвинувального акту, заперечуючи проти зміни обвинуваченим запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження та додатково надані стороною захисту документи, обговоривши доводи апеляційних скарг та поданих клопотань, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.

Частиною 3 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав, зазначених в ухвалі, яка оскаржується, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до оцінки доказів у провадженні, що є неприпустимим на даній стадії процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відповідає вимогам ч.ч. 1-3 ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів, дату та місце його складення та затвердження.

Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини відповідно до кваліфікуючих ознак складів кримінальних правопорушень, не зазначено дії осіб, відповідно до кваліфікації вказаних дій та кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Законом передбачено виклад в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, і зобов`язати прокурора в інший спосіб викласти його суперечить засадам кримінального провадження, передбаченим ст..7, 8, 9, 10, 17, 20, 22, 23, 26 КПК України.
Крім того, відповідно до ст.. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, згідно ст. 92 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України.

На думку колегії суддів, зазначивши в ухвалі підстави для повернення обвинувального акту відсутність даних в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту, в рамках якого кримінального провадження здійснювалось повідомлення про підозру особам, про час вручення повідомлення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються особи, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, про відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, про те, що обвинувачені та захисник ОСОБА_5 отримали обвинувальний акт з додатками у відповідності до вимог КПК України, суд першої інстанції припустився помилки, оскільки зазначені обставини підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження і оцінці за результатами його розгляду.

З огляду на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні з приводу підстав повернення обвинувального акту, суперечать даним, викладеним в обвинувальному акті, колегія суддів вважає апеляційні скарги в частині повернення обвинувального акту такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першою інстанції в цій частині - такою, що підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційних скарги та клопотань захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському СІЗО обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 кожному продовжений на 30 діб до 12 червня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 201 КПК України суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Як вбачається з наданих апеляційному суду захисником ОСОБА_5 документів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , всі копії документів датовані 2013-2014 роками і були предметом дослідження при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому під час попередніх судових розглядів справи іншими складами суду. Будь-яких нових обставин станом на травень 2015 року, які не розглядалися слідчим суддею чи судом апеляційному суду не надано.
Крім того, доводи апеляційної скарги та клопотання захисника ОСОБА_5 про те, що в матеріалах справи наявні заяви народних депутатів України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про особисту поруку, датовані груднем 2014 року, відповідно до яких вони просять застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистої поруки, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими за відсутності зазначених осіб в судовому засіданні, оскільки ст.. 180 КПК України передбачено порядок розгляду зазначених заяв за особистою участю особи, яка виступає поручителем, з обов`язковим роз`ясненням зазначеній особі обов`язків поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Також колегія суддів враховує, що й захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , крім довідки про місто реєстрації обвинуваченого від 27 травня 2015 року, яка видана бюро технічної інвентаризації, не вказано будь-яких нових обставин станом на травень 2015 року, які не розглядалися слідчим суддею чи судом при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому під час попередніх судових розглядів справи іншими складами суду.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, на даний час відсутні підстави для зміни кожному з обвинувачених запобіжного заходу, а тому апеляційні скарги в цій частині, як і клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000047 щодо ОСОБА_7 за ст.. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1, ст. 309 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст.. 257 КК України, ОСОБА_11 за ст.. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, - в порядку ст.. 314 КПК України повернуто прокурору, - скасувати в частині повернення обвинувального акту, призначивши новий розгляд в суді 1 інстанції.

В іншій частині залишити без зміни.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_5 відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 залишити без зміни на строк, визначений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року, тобто до 12 червня 2015 року включно.

________________________________ ______________________________ ___________________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3