10 квітня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в порядку ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
На початку грудня 2014 року близько 12 ї години, ОСОБА_5 , який без реєстрації тривалий час ( більше року ) проживає в селі Пеньківці Підволочиського району Тернопільської області знаходився в будинку жителя цього ж села ОСОБА_6 , разом з яким розпивав спиртні напої. Під час вживання спиртного, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку металобрухту чорного металу з господарства жителя смт. Підволочиськ ОСОБА_4 , на що останній погодився.
Близько 14 15 години обвинувачені прибули до господарства потерпілого ОСОБА_4 , де постійно ніхто не проживає, через неогороджену частину території зайшли на територію домоволодіння і переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до господарської будівлі, де біля вхідних дверей знаходився металевий стіл та інший дрібний металобрухт чорних металів (труби, куски кутника та інше), викрали вказані речі, загальна вага яких 200 ( двісті ) кілограм, заподіявши потерпілому шкоди на суму 480 ( чотириста вісімдесят ) гривень.
Викрадені з господарства потерпілого речі винесли за територію господарства, а через декілька днів здали на приймальний пунк в с. Воробіївка Підволочиського району Тернопільської області, за що одержали гроші в сумі 100 ( сто ) гривень, які витратили на власні потреби.
В судовому засіданні обидва обвинувачені вину свою визнали повністю, в скоєному розкаялися та повідомили, що вони дійсно скоїли правопорушення при обставинах зазначених в обвинувальному акті.
При цьому ОСОБА_5 повідомив, що в перших числах грудня 2014 року близько обіду він дійсно знаходився в будинку ОСОБА_6 в селі Пеньківці Підволочиського району Тернопільської області де вони розпивали спиртні напої, - принесену ним горілку. Під час розмови, яка відбувалася між ними, він запропонував ОСОБА_6 піти до господарства ОСОБА_4 , на якому ніхто не проживає і викрасти металеві предмети, які здати на металобрухт, на що останній погодився. Після того вони, знаючи що зі сторони городів господарство не огороджене, зайшли на територію господарства, біля приміщення господарського будинку побачили металевий стіл, на якому і під яким знаходилися невеликі металеві предмети, які винесли за територію господарства на віддаль 300 400 метрів від будівлі і залишили там. Через деякий час, приблизно за два тижні попросили брата ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , який має коня за допомогою підводи, якому нічого не повідомили про скоєння ними крадіжки, відвезти викрадений ними метал в с. Воробіївку Підволочиського району Тернопільської області, де знаходиться прийомний пункт металу і здали викрадене. Там їм повідомили що вага становить 200 ( двісті ) кг , заплатили гроші в сумі 100 ( сто ) грн.. та дали пляшку горілки, яку вони зразу розпили, а гроші витратили на власні потреби. Готовий повернути потерпілому речі, аналогічні викраденим ними.
Обвинувачений ОСОБА_6 дав покази аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_5 .
При цьому також підтвердив свою готовність повернути потерпілому речі, аналогічні викраденим ними.
Крім визнання вини самими обвинуваченими їх вина стверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому належить будинковолодіння та земельна ділянка розташовані на хуторі «Нетребів» неподалік від села Пеньківці Підволочиського району Тернопільської області. Так як будинок аварійний, він постійно там не проживає, однак обробляє город, зберігає продукти харчування та необхідні йому для господарства речі. Спочатку господарство було повністю огороджене, однак жителі села частково розібрали огорожу і в даний час з однієї сторони огорожа відсутня. На початку грудня 2014 року, коли він в черговий раз прибув до свого господарства, виявив відсутність металевого столу та інших металевих речей: кутників, частин труб, які зберігалися на вулиці біля приміщення господарського будинку. Про крадіжку заявив в міліцію і через деякий час працівники міліції повідомили що в скоєнні крадіжки зізналися обвинувачені. Так як останні пообіцяли повернути йому речі, аналогічні викраденим з його господарства, він не заявляв і в даний час не заявляє цивільного позову, однак, у випадку не виконання його вимоги, залишає за собою право на звернення з позовом.
Вина обвинувачених також підтверджується :
- поясненнями потерпілого ОСОБА_4 даними ним під час досудового та судового слідства про факт викрадення належних йому речей, які зберігалися на території належного йому господарства, розташованого на хуторі «Нетребів» неподалік від села Пеньківці Підволочиського району Тернопільської області;
- протоколами огляду місця події господарства ОСОБА_4 від 05. 02. 2015 року та таблицею ілюстрацій до огляду місця події, з якого вбачається, що викрадені з господарства речі - металевий стіл та інші металеві предмети, які знаходилися неподалік від приміщення господарського будинку (літньої кухні);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 03.03. 2015 року проведеного слідчим СВ Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільській області з участю свідка ОСОБА_10 ( особа яка приймала металобрухт ), який серед чотирьох осіб, представлених для впізнання, ( в кожному випадку впізнання проводилося окремо ) впізнав обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як тих людей, які 20 лютого 2015 року здавали йому металобрухт чорних металів;
- протоколами проведення слідчого експертименту від 05 березня 2015 року з участю потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та таблицями ілюстрацій до протоколу відтворення, які детально розповіли та показали на місці яким чином ними була скоєна крадіжка з господарства потерпілого;
Згідно довідки ПП « Метопал» від 20.02. 2015 року станом на грудень 2014 року ціна на брухт чорних металів становила 2400 грн. з ПДВ за одну тонну.
Таким чином, вина обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена зібраними і дослідженими судом доказами і їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України так як вони, за попередньою домовленістю між собою, таємно викрали чуже майно.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, думку потерпілого, який просить суворо не карати, дані про його особу - позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що він був ініціатором вчинення даного кримінального правопорушення, тому приходить до переконання що йому слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, однак на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 2-4 ст. 76 КК України
Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, дані про його особу - характеризується задовільно, вперше притягається до відповідальності, а тому приходить до висновку що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі однак, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 2-4 ст. 76 КК України.
Під час досудового слідства запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених до набрання вироком законної сили.
Речові докази і процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їм покарання:
ОСОБА_5 2 ( два ) роки обмеження волі.
Керуючись ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 ( один ) рік.
На підставі п. п. 2 - 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
ОСОБА_6 1 ( один ) рік і шість місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 ( один ) рік.
Відповідно до п.п. 2- 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя