АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1078/15 Справа № 178/200/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000762 від 27 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинську, громадянина України, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
До апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся обвинувачений ОСОБА_6 з апеляційною скаргою на вирок на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить розібраться в данному кримінальному провадженні щодо нього і прийняти законне і обгрунтоване рішення. Вказує на недопустимість покладених в основу вироку доказів, зокрема протоколу проведення слідчого експерименту за його участю, з яким він не ознайомлювався на той час, а підписав чисті листи паперу, протоколу огляду місця події, під час якого за його місцем проживання була вилучена зв`язка ключів. Стверджує, що даного кримінального правопорушення не скоював, а пішов на змову з працівниками міліції під умовою, що йому призначать покарання без позбавлення волі, що в матеріалах провадження відсутні прямі докази його винуватості, показання свідків перекручені. Вказує на те, що на час інкримінованого злочину має алібі, а саме: з 27 листопада 2014 року по 29 січня 2015 року проживав в м. Дніпродзержинську про що можуть підтвердити свідки. Крім того, звертає увагу, що суд першої інстанції не ознайомив його належним чином з матеріалами провадження.

Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2013 року, яким він був засуджений за ч.2 ст.263 КК України до обмеження волі строком на 2 роки та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Вирішена доля речових доказів.

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_6 , 15 грудня 2014 року близько 06 години 30 хвилин, в період іспитового строку умовного звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком суду, знаходячись по АДРЕСА_1 , шляхом підбору ключа від вхідних дверей проник до господарського приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою, яке належить ОСОБА_8 , звідки, впевнившись, що його дії, залишаються непоміченими, умисно з корисливих мотивів таємно викрав ланцюгову електричну пилку «Rebir» KZ1-400, вартістю 1240 грн., а також мідний провід довжиною 30 метрів, вартістю 249 грн., чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1489 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим і просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання доводів його апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Зокрема, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння обґрунтовується: визнавальними показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який при судовому розгляді кримінального провадження судом першої інстанції провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і дав показання щодо обставин вчинення крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_8 , а саме, шляхом підбору ключа відкрив замок на дверях сараю, звідки викрав електропилу і мідний двожильний провід, який випалив і здав на металобрухт. Електропилку він не зміг продати та здав також на металобрухт.

Його показання знайшли своє підтвердження показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що в середині грудня 2014 року з сараю належного йому домоволодіння в с. Любомирівка була викрадена електрична пилка та електричний провід. Згодом було встановлено, що крадіжку вчинив обвинувачений, який пообіцяв йому відшкодувати збитки. Аналогічні покази потерпілий давав під час проведення за його участі слідчого експерименту 06.02.2014 року(а.п.14).

Відповідно до даних, які містяться в протоколі вказаної слідчої дії, потерпілий показував, що коли хотів відкрити двері літньої кухні, яка суміжна з приміщенням сараю, замітив подряпини на місці замкову щілини, а коли відкрив замок своїми ключами, то виявив пропажу з приміщення ланцюгової електропили і проводу, близько 30 метрів.

Як вбачається із протоколу огляду від 5.02.2015 року, в присутності понятих та ОСОБА_6 була оглянута ділянка місцевості за місцем проживання останнього, обложена з двох сторін цеглою, посередині якої знаходиться куча попелу з елементами пластмаси, на який вказав обвинувачений як на місце, де він обпалював провід і розбирав електричну пилку (а.п.27-28).

Під час огляду місця події від 27.12.2014 року за участі понятих і потерпілого ОСОБА_8 , яким є присадибна ділянка потерпілого, при огляді замка від літньої кухні, приміщення якої суміжне з сараєм, виявлені подряпини, без пошкодження самого замка (а.п.14-15).

Відповідно до даних протоколів огляду місця події від 5.02. та 6. 02. 2015 року, за місцем проживання ОСОБА_6 , в присутності понятих, виявлена та оглянута низка металевих ключів, яка належить останньому в кількості 4 штук, різної конфігурації, та проста викрутка (а.п.23, 32).

Під час проведення слідчого експерименту за участю обвинувачуваного, останній розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та серед наданих йому ключів вказав на ключ, яким відкривав замок, та вставивши його в замкову щілину, провернув його, після чого замок відкрився і він в приміщенні сараю показав місця, звідки викрадав майно потерпілого. Протокол вказаної слідчої дії складений у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону і підписаний всіма учасниками без зауважень. ОСОБА_6 не заперечував, що надана йому при слідчому експерименті низка ключів належить саме йому, а тому його твердження, що серед ключів він побачив ключ, який йому не належить, є безпідставним і таким що суперечить даним, які отримані внаслідок проведення слідчого експерименту ( а.с. 69-75).

Висновком товарознавчої експертизи встановлена вартість викраденої у потерпілого ланцюгової електричної пили та мідного двожильного проводу відповідно 1240 грн. і 249 грн./ а.с. 37-39/.

Суд першої інстанції, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні вказані докази, обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у крадіжці майна потерпілого ОСОБА_8 , поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій повторно за ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, оцінюючи доводи обвинуваченого, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з ч.3 ст.404 КК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Доводи обвинуваченого стосовно наявності у нього алібі на час скоєння крадіжки, колегія суддів вважає надуманими і такими, що спростовуються матеріалами.

Як вбачається із вироку і журналу судового засідання, про наявність алібі ОСОБА_6 повідомив при подачі апеляційної скарги, і не говорив про це під час судового провадження та не заявляв клопотань щодо перевірки вказаних ним обставин та щодо допиту свідків.

В судовому засіданні суду першої інстанції, під фіксацію, на запитання головуючого по справі, обвинувачений надавав послідовні відповіді, в яких зазначав, що розуміє в чому його обвинувачують, вину визнавав повністю, щодо вмовлянь та погроз зі сторони працівників міліції заперечував.

Доводи обвинуваченого стосовно викривлених показів свідків є неконкретними, не аргументованими, а тому колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відсутність в провадженні безпосередніх свідків вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення, відбитків пальців та взуття, про що зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, при наявності сукупності зазначених у вироку доказів, не ставить під сумнів доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Твердження ОСОБА_6 , що 30.01.2015 року при обході двох вулиць в селі він виявив відсутність замка на воротах подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 та побачив, що одна із половинок була відкрита, та саме він повідомив про це працівникам міліції, суперечать даним, що містяться в матеріалах провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, потерпілий ОСОБА_8 звернувся з заявою до Криничанского РВ міліції 27.12.2014 року та повідомив про крадіжку його майна, про що, в цей же день , були внесено відомості до ЄРДР (а.п.2,10).

Безпідставними колегія суддів вважає доводи обвинуваченого, що його не ознайомили з матеріалами кримінального провадження. Так, в матеріалах ( а.п.129) міститься заява ОСОБА_6 від 23.04.2015 року про ознайомлення з матеріалами провадження в повному обсязі. Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість вироку суду, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3