Ленінський районний суд міста
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року, грудня місяця, 27-го дня, в
місті Луганську, Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючого судді Луганського В.І. за
участю прокурора Чигриної Н.О.,
Бєлоусовой К.О. при секретарі Ткаченко
Т.П. розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ленінського
районного суду міста Луганська
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Луганська, українця, громадянина
України, який має середньо - спеціальну
освіту, холостий, не працює,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимий: 27.10.2009 року
Ленінським районним судом м. Луганська
за ст. 164 ч. 1, ст. 309 ч. 1, ст. 309 ч. 2 КК
України, до 2 років позбавлення волі, з
випробувальним терміном 1 рік; 01.04.2010
року Ленінським районним судом м.
Луганська за ст. ст. 186 ч. 2, 69,71 КК України
до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
звільнився умовно-достроково 04.08.2011
року, не відбутий термін 5 місяців;
23.05.2012 року Ленінським районним судом м.
Луганська за ст. 186 ч. 2, КК України,
позбавлення волі на строк 4 роки, із
застосуванням ст. 75 КК України від
відбуття покарання звільнений з
випробувальним строком 1 рік, вирок
набрав законної сили 07.06.2012 року, -

за частиною 1 статті 125, частиною 1
статті 126, частиною 2 статті 185, частиною
2 статті 263, частиною 1 статті 345 КК
України,

в с т а н о в и в:

Епізод 1.

20.05.2013 року у вечірній час, ОСОБА_4,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у загальній кухні
розташованій за адресою: АДРЕСА_2,
побачив на столі мобільний телефон
«Samsung GT E 1182» іmеі НОМЕР_1, іmеі -2, НОМЕР_2,
після чого ОСОБА_4, діючи умисно,
протиправно, переконавшись у тому, що
за його діями ніхто не спостерігає,
взяв вказаний мобільний телефон та
поклав його до себе в карман штанів, в
які був одягнений, тим самим викрав
його, далі, ОСОБА_4, утримуючи при собі
викрадене майно зник з місця скоєння
злочину, розпорядившись викраденим
майном на свій розсуд, спричинивши
ОСОБА_5 шкоду у сумі 232 гривні.

Епізод 2.

07.07.2013 року приблизно о 02 годині 00
хвилин, ОСОБА_4, знаходячись у
приміщенні квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_3, де зайшов до кімнати,
в якій знаходилася ОСОБА_7, схопив її
обома руками за плечі та став
утримувати останню, не даючи покинути
зазначену кімнату. Після чого, діючи
умисно та протиправно, ОСОБА_4 наніс
ОСОБА_7 не менше двох ударів кулаками
обох рук по тулубу, спричинивши ОСОБА_7
тілесні ушкодження у вигляді синців в
області нижніх кінцівок, синця на
обличчі, синця в області лівої грудної
залози, синця в області шиї, синця в
області тазостегнового суглобу, які
згідно з висновком експерта № 1739 від
13.08.2013 року як в сукупності, так і
ізольовано один від одного відносяться
до категорії легких тілесних
ушкоджень.

Епізод 3.

20.07.2013 року приблизно о 17 годині 00
хвилин, ОСОБА_4, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
кімнаті розташованій за адресою:
АДРЕСА_4, на холодильникові побачив
мобільний телефон «Samsung GT E 1200» іmеі
НОМЕР_3, в корпусі темного

кольору, після чого ОСОБА_4, діючи
умисно, протиправно, переконавшись у
тому, що за його діями ніхто не
спостерігає, взяв вказаний мобільний
телефон та поклав його до себе в карман
шортів, в які був одягнений, тим самим
викрав його, далі, утримуючи при собі
викрадене майно зник з місця скоєння
злочину, та розпорядився викраденим
майном на свій розсуд, спричинивши
ОСОБА_8, матеріальну шкоду на суму 300
гривень 00 копійок.

Епізод 4.

Також, ОСОБА_4, у невстановлений час, у
невстановленому місці, невстановленим
способом отримав мисливський ніж,
після чого, діючи умисно та
протиправно, став носити та зберігати
при собі з невстановленого часу до 14
години 30 хвилин 22.08.2013 року.

22.08.2013 року о 14 годині 30 хвилин під час
перевірки документів у ОСОБА_4, при
огляді місця події за адресою: АДРЕСА_5,
у лівій кишені спортивних брюк було
виявлено та вилучено ніж з зовнішніми
ознаками холодної зброї, який згідно
висновку експерта № 454/251 від 23.08.2013 року
є холодною зброєю, яка виготовлена
саморобним способом за типом
мисливських ножів загального
призначення. Вказаний ніж вироблено за
допомогою промислового обладнання.

Епізод 5.

22 жовтня 2013 року приблизно о 18 годині 40
хвили, ОСОБА_4 перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходився у
квартирі за місцем свого проживання за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із
застосуванням до ОСОБА_4 запобіжного
заходу у вигляді домашнього арешту в
рамках кримінального провадження №
0005039 за ч. 2 ст. 185 КК України (справа
№ 437/12894/13-к) та необхідністю перевірки
виконання покладених на останнього
обов'язків, за місцем мешкання ОСОБА_4,
прибув старший дільничний інспектор
міліції служби дільничних інспекторів
міліції Ленінського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Луганській області майор міліції
ОСОБА_10, особа якого посвідчується на
підставі службового посвідчення УЛГ
НОМЕР_4.

У зв'язку з виконанням службових
обов'язків та через повідомлення
ОСОБА_7, про агресивну та неадекватну
поведінку її сина, майор міліції
ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_4, який на той
момент перебував у стані сильного
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
положенні лежачи на дивані, та попросив
останнього підвестись. ОСОБА_4 через
звертання до нього співробітника
міліції та перебування у стані
алкогольного сп'яніння, став
висловлювати в адресу майора міліції
ОСОБА_10 погрози заподіяння тілесних
ушкоджень та образи у бік останнього,
використовуючи грубу нецензурну лайку,
виявляючи відкрито виражену неповагу
до авторитету працівника
правоохоронного органу.

Далі, ОСОБА_4, взяв у праву руку
розкладний ніж, підвівся з дивану у бік
майора міліції ОСОБА_10 та, продовжуючи
виказувати усні погрози насильством,
став утримувати у руці перед собою ніж
та здійснювати жести рукою з ножем, за
допомогою чого залякував
співробітника правоохоронного органу
застосуванням насильства.

Епізод 6.

24 жовтня 2013 року приблизно о 13 годині 30
хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходився у
квартирі за місцем свого проживання за
адресою: АДРЕСА_1, де через стан
алкогольного сп'яніння та через
особисті неприязні відносини зі своєю
матір'ю - ОСОБА_7, став ображати свою
матір, виказувати в її адресу образи,
використовуючи нецензурну лексику, в
процесі чого підійшов до останньої та
долонями рук з силою штовхнув її у
корпус тіла, від чого вона впала на
диван.

Далі, ОСОБА_4, розуміючи, що в силу
похилого віку його матір не зможе
протистояти йому, став наносити ОСОБА_7
множинні удари кулаками правої та
лівої руки у різні частини тулуба,
кінцівок та голови, тим самим завдаючи
побоїв, а також вчинювати інші
насильницькі дії, завдаючи потерпілій
сильного фізичного болю.

В результаті умисних протиправних дій
ОСОБА_4, потерпілій ОСОБА_7, завдана
фізична шкода у вигляді заподіяння їй
побоїв, вчинення інших насильницьких
дій, які завдали фізичного болю і не
спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4, в обвинуваченні
яке йому було пред`явлено в скоєнні
кримінальних правоорушеннь
передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст.
185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, свою
вину визнав в повному обсязі, в
скоєному щиро розкаявся, при цьому не
відмовився від дачі показань.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та
проти цього не заперечували учасники
судового провадження, судом визнано
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються.
Судом з'ясовано, чи правильно розуміють
зазначені особи зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позиції, а також роз'яснено їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4
пояснив, що в обвинувальному акті, всі
обставини

скоєння ним злочинів вказані
правильно, оскільки вказане, було
насправді. Фактичні обставини й докази,
які було зібрано по кримінальному
провадженню не оспорював. Крім того
суду пояснив, по кожному епізоду
окремо, що дійсно вчинив у 2013 році
вказані у обвинувальних актах злочини,
викрав у травні місяці мобільний
телефон «Самсунг», будучі в
нетверезому стані у липні побив свою
матір спричинивши їй тілесні
ушкодження, викрав мобільний телефон у
ОСОБА_8, у серпні працівники міліції у
нього вилучили мисливський ніж, у
жовтні будучи в нетверезому стані
погрожував працівнику міліції, та
вчинив сварку з застосуванням сили з
своєю мамою ОСОБА_7 побивши її, щиро
розкаявся у вчиненому, та вказав, що
більше такого робити не буде, просить
суд суворо його не карати.

Докази, які знаходяться в матеріалах
кримінального провадження, не
оспорюються обвинуваченим та
відповідно не проголошувались в
судовому засіданні, відповідно ч.3. ст.
349 КПК України застосованої судом.

Таким чином, суд вважає вину
обвинуваченого у вчиненні
інкримінованих йому злочинів
доведеною та дії ОСОБА_4, кваліфікує за
ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке
тілесне ушкодження; за ч. 1 ст. 126 КК
України, як умисне завдання побоїв,
вчинення інших насильницьких дій, які
завдали фізичного болю і не спричинили
тілесних ушкоджень; за ч. 2 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна, вчинене повторно; за ч. 2 ст. 263 КК
України, як незаконне носінні та
зберіганні холодної зброї; за ч. 1 ст. 345
КК України, як погрози насильством щодо
працівника правоохоронного органу у
зв'язку з виконанням цим працівником
службових обов'язків.

Обираючи вид та міру
покарання суд, враховуючи характер
суспільної небезпеки, злочинів які
скоїв ОСОБА_4, їх віднесено законом до
злочинів невеликої та середньої
тяжкості, особу обвинуваченого, який
раніше неодноразово судимий та скоїв
злочин в період іспитового строку
призначеного йому вироком Ленінського
районного суду міста Луганська від
23.05.2012 року, таким чином не виконавши
наданої йому довіри. За місцем
проживання характеризується
задовільно, обставини, які пом'якшують
покарання, передбачені ст. 66 КК України,
є щире каяття, обставини, які обтяжують
покарання, передбачені ст. 67 КК України
- вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Виходячи із приведених обставин,
відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до
скоєного, враховуючи його особу, він
розкаявся у вчиненому, але раніше був
неодноразово судимий та скоїв злочин в
період іспитового строку призначеного
йому вищевказаним вироком суду від
23.05.2012 року за вчинення злочину
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у
вигляді 4 років позбавлення волі з
іспитовим строком в 1 рік, в зв'язку з
чим суд повинен застосувати ч.4 ст. 71 КК
України, в якій вказано, що остаточне
покарання за сукупністю вироків має
бути більшим від не відбутої частини
покарання за попереднім вироком, він
вчинив декілька злочинів невеликої та
середньої тяжкості, позиції прокурора
та потерпілих, щодо покарання, суд
вважає, що на даний час виправлення та
перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4
можливо лише з призначенням покарання
у вигляді позбавлення волі, вважаючи,
що даного покарання буде необхідним та
достатнім для виправлення
обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує
в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільні позови по справі
заявлені не були.

Судові витрати по справі: за
проведення судової криміналістичної
експертизи в сумі 195,60 грн., повинні бути
стягнуті з обвинуваченого.

На підставі викладеного,
керуючись, ч. 3 ст. 349, 370, 374 КПК України,
суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним в
скоєнні злочинів передбачених:

частиною 1 статті 125 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень в дохід держави;

частиною 1 статті 126 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять)
гривень в дохід держави;

частиною 2 статті 185 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

частиною 2 статті 263 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

частиною 1 статті 345 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 1 (один) рік
6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.1. ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, призначити
покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

На підставі ч.1, 4, ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до покарання за цим
вироком частково приєднати не відбуте
покарання за вироком Ленінського
районного суду м. Луганська від 23.05.2012
року у

вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця
позбавлення волі та остаточно
призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 4
(чотирьох) років 1 (одного) місяця
позбавлення волі.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_4, рахувати з моменту
його затримання, з 25.10.2013 року.

Запобіжний захід - тримання під вартою,
обраний у відношенні ОСОБА_4, до
набрання вироком законної сили -
залишити без змін.

Речові докази: документи долучені до
матеріалів справи - залишити в
матеріалах справи; ніж, виготовлений
саморобним способом за типом
мисливських ножів загального
призначення, переданий на зберігання в
кімнату зберігання зброї УМЗ ГУМВС
України в Луганській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в
загальній сумі 195,60 грн. за проведені
судової криміналістичної експертизи
відповідно довідки № 454/251 від 23.08.2013
року, на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з
урахуванням ч.2. ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Луганскої області на
протязі 30 діб з дня його проголошення
шляхом подачі апеляції через
Ленінський районний суд м. Луганська.

СУДДЯ:
В.І. Луганський