солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2013 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., при секретарі Малініні Д.О., особи, яка подала скаргу ОСОБА_2, прокурора Северина К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_2 в порядку ст. ст. 303-307 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві Гречаного А.В. від 21.09.2013 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000071, зобов`язати останнього внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про можливі кримінальні правопорушення з боку посадових осіб ОГБК «Олімпійський» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, передбачені ст. 364 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги, з урахуванням пояснень в судовому засіданні, ОСОБА_2 посилається на те, що йому, як члену ГБК «Олімпійський», завдано значної майнової шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій голови правління ГБК ОСОБА_4 та головного бухгалтера ОСОБА_5, які діяли на підставі підроблених документів і в той же час, не погоджуючись із тим, за якою саме частиною статті внесені вищезазначені відомості до ЄРДР, просить скасувати постанову про відмову у визнанні його потерпілим і внести «правильні» відомості до ЄРДР. Наполягає на тому, що в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міститься склад злочинів, передбачених ст. ст. 190, 212 та 364 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав скаргу та пояснив, що зазначені дії старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві суперечать вимогам ст.ст. 55, 214, 215 КПК України.

Особа, дії якої оскаржуються, слідчий Гречаний А.В. в судове засідання не з'явився, його неявка у відповідності до вимог ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши думку особи, яка подала скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000071, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про злочин, в якій просив внести до ЄРДР відомості щодо вчинення головним бухгалтером ОСОБА_5 та керівником кооперативу «Олімпійський» ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190, 212, 358, 364 КК України.

06.03.2013 за даної заявою були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000071 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 358 КК України за фактом підробки документів та їх використання, а саме того, що голова правління ОГБК «Олімпійський» ОСОБА_4 та головний бухгалтер ОСОБА_5 шляхом підробки документів призначені на займані посади та незаконно займаються управлінською діяльністю зазначеного підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

19.09.2013 ОСОБА_2 подав до СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві заяву у зазначеному кримінальному провадженні про визнання його потерпілим.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1 статті 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

21.09.2013 старший слідчий СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві Гречаний А.В. виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування не встановлено, яку саме шкоду та в яких розмірах завдано особисто ОСОБА_2 діями осіб, на яких він вказує у своїй заяві.

В свою чергу, положення диспозиції ч. 2 ст. 358 КК України, за якою було внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2, яка згідно теорії кримінального права є злочином з формальним складом, не вимагає настання наслідків у виді заподіяння шкоди певним особам, а відтак і виключає участь у провадженні такої особи як потерпілий.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 358 КК України не передбачає настання наслідків у вигляді завдання моральної та фізичної шкоди фізичній особі, майнової шкоди фізичній чи юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів наданого суду кримінального провадження слідчим не здобуто на час винесення оскаржуваної постанови доказів того, що кримінальним правопорушенням, за яким внесено відомості до ЄРДР, заподіяно шкоди ОСОБА_2

Таким чином, не можна не погодитись із правомірністю винесення старшим слідчим Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві Гречаним А.В. постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Щодо невнесення відомостей в ЄРДР за ознакам злочинів, передбачених ст. ст. 190, 212, 364 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

При цьому, КПК України покладає на слідчого обов`язок самостійно, вивчивши заяву про злочин, з урахуванням того, ознаки якого злочину містяться у відповідній заяві, вносить відомості по певній частині певної статті. Слідчий не позбавлений можливості надати власну правову оцінку на предмет наявності (відсутності) в описаній заявником події складу того чи іншого кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене СВ Солом'янським РУ ГУМВС України в м. Києві було надано оцінку фактичним даним і здійснено відповідне реагування на заяву про злочин ОСОБА_2 у вигляді внесення відомостей до ЄРДР за №0071 з попепердньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 358 КК України.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги і в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.С. Кицюк