А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/9/2015 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.07.2014.
Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, судимий 16.02.2012 за ч.1 ст. 289 України на 3 роки обмеження волі і звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, засуджений за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2012 і остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначено 5 років 3 місяці позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 18 319 грн. 63 коп. у покриття матеріальної шкоди, 5 000 грн. у покриття моральної шкоди, 1 600 грн. у покриття витрат на правову допомогу, на користь держави 441 грн. судових витрат; 3 мобільні телефони, гаманець з візитними картками, блокнот, ручку, калькулятор, 4 монети, чохол для телефону залишити ОСОБА_6 , автомобіль «Сітроєн Джампер» - потерпілому ОСОБА_10 , решту речових доказів, що знаходяться в камері речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області знищити.
Обвинувачений визнаний винним у тому, що 15.03.2013 приблизно о 16:20 неподалік від входу на ринок по вул. Фединця в м. Ужгороді у стані алкогольного сп`яніння повторно незаконно заволодів належним ОСОБА_10 транспортним засобом - автомобілем марки «Ситроєн Джампер» НОМЕР_1 , з яким був затриманий приблизно о 16:40 того ж дня на вул. Тихій в м. Ужгороді.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити: застосувати щодо ОСОБА_6 приписи ст.ст. 69 і 75 КК України, пом`якшити йому покарання і відмовити потерпілому ОСОБА_10 у задоволенні цивільного позову в частині стягнення 5 000 грн. у покриття моральної шкоди. Посилається на те, що ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворіє на цукровий діабет, позитивно характеризується, і що рішення в частині стягнення з нього 5 000 грн. у вироку не вмотивовано.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення захисника і обвинуваченого на підтримання апеляційних вимог, пояснення представника потерпілого та промову прокурора, які вважають апеляційну скаргу необґрунтованою і просять залишити вирок без змін, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін та представника потерпілого і знаходить, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з таких підстав.
Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті і визнаних доведеними у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється.
Правова кваліфікація діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст. 289 КК України як повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, цим обставинам відповідає.
Санкція частини 2 ст. 289 КК України передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо тільки за умов, вказаних у ст. 69 КК України, зокрема, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Таких обставин у кримінальному провадженні не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.
За новим вироком суд призначив ОСОБА_6 найм`якіше з передбачених ч.2 ст. 289 КК України покарання, без конфіскації майна. Підстав для його подальшого пом`якшення апеляційний суд не знаходить.
Згідно ч.3 ст. 78 КК України, якщо засуджений протягом іспитового строку вчинить новий злочин, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Покарання ОСОБА_6 призначено з додержанням вимог ст. ст. 65 та 71 КК України, зокрема з урахуванням стану його здоров`я, наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей і даних, які характеризують його особу. ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності не вперше, нове кримінальне правопорушення скоїв під час іспитового строку, визначеного на підставі ст. 75 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2012, за яким він був звільнений від відбування покарання у виді 3 років обмеження волі і його не відбув.
Що стосується рішення про стягнення з Новика 5000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_10 у покриття моральної шкоди, то апеляційний суд вважає його законним, обґрунтованим і справедливим. Незаконне заволодіння транспортним засобом та його пошкодження позбавило потерпілого можливості тривалий час ним користуватись, негативно відбились на здоров`ї потерпілого, його добробуті. Доводів на спростування цих суджень апеляційна скарга не містить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.07.2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді