Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянувши в судовому засіданні 14
серпня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора
на вирок апеляційного суду Запорізької області від 6 травня 2008 року щодо ОСОБА_1,
в с т а н о в и л а:
вироком засуджений

ОСОБА_1,

1950 року народження,

не судимий, -

за п. 1 ч. 2 ст.
115 КК України на 14 років позбавлення волі.

ОСОБА_1
визнаний винним в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому за таких обставин.

28
листопада 2007 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_1 разом зі своєю
співмешканкою ОСОБА_2 і знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпивали спиртні напої у
будинку АДРЕСА_1, належному ОСОБА_1.

В
процесі пиятики ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 обіймалися та
цілувалися, у зв'язку з чим він став підозрювати їх в інтимних стосунках, що
породило умисел на умисне вбивство ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на грунті ревнощів.

З
цією метою ОСОБА_1 взяв зі столу кухонний ніж, яким наніс ОСОБА_3 чисельні
удари в область передньої поверхні грудної клітки, внаслідок чого на місці
події настала смерть потерпілого.

Після
цього цим же ножем ОСОБА_1 наніс чисельні удари ОСОБА_2 у різні частини тіла,
від яких о 5 год. 50 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Не
оспорюючи доведеність винності ОСОБА_1 і правильність кваліфікації його дій,
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, у
касаційному поданні ставить питання про скасування вироку і направлення справи
на новий судовий розгляд у зв'язку з м'якістю призначеного покарання.

У
запереченнях на касаційне подання ОСОБА_1 просить залишити його без
задоволення.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає
задоволенню.

Суд
правильно встановив фактичні обставини справи, які свідчать, що вчиненню
злочину передувала віктивна поведінка потерпілих, яка, на переконання колегії
суддів, була неправильна, такою, що суперечила загальнолюдським нормам моралі.

Злочин,
як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 вчинив у власному помешканні, яке він
надав потерпілому, його сожительці, та її матері зі співчуття.

Намагаючись
присікти неправомірні дії потерпілих, ОСОБА_1, як встановив суд, наніс собі
ножове поранення, що, однак, не вплинуло на подальшу поведінку потерпілих, які
продовжували провокувати ОСОБА_1.

Наведені
конкретні обставини і особливості характеру вчиненого злочину, як окремі
чинники, на переконання колегії суддів, знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину і впливають на правомірність призначення ОСОБА_1 покарання у виді
конкретного строку позбавлення волі, а не довічного, як про це ставиться
питання у поданні.

Що
ж стосується особи винного, дані про яку ст. 65 КК України також передбачає
враховувати, то ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше,
до 2006 року займався суспільно-корисною працею, наявна у справі характеристика
не містить негативних даних щодо нього. ОСОБА_1 у вчиненому злочині щиро
розкаявся.

Все
це, на переконання колегії суддів, дає підстави для висновку, що призначене
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі
на конкретний строк є справедливим і таким, що відповідає вимогам ст. 65
КК України.

Що
ж стосується посилання у касаційному поданні на вчинення ОСОБА_1 злочину у
стані алкогольного сп'яніння як на обтяжуючу покарання обставину, то вона
врахована судом при призначенні покарання, внаслідок чого воно призначене майже
максимальним, яке передбачено законом до такого виду на певний строк.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи, залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Запорізької області від 6 травня 2008
року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

С у д д і:

В.М. Верещак М.А.
Мороз Канигіна
Г.В.