В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-259/10

06.08.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Євстаф"євої Т.А., при секретарі Білоус Т.М., з участю прокурора Кулик, О.В. розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду ум. Бердичеві справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, не працює, судимий:

1.) 17.06.1996 року ОСОБА_2 міськсудом за ч.З ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна.

2.) 27.06.2000 року ОСОБА_2 райсудом за ч.2 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна.

3.) 12.06.2003 року ОСОБА_2 райсудом за ч. З ст.185 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. На підставі постанови суду від 03.11.2005 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 18 днів

за ст. 395 КК України,

встановив:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 08.09.2009 року, ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, також йому були встановлені певні обмеження: заборона виходу з будинку за місцем проживання з 22 год до 6 год наступного дня, заборона виїзду за межі населеного пункту за місцем проживання в особистих справах без дозволу міліції, заборона відвідування ресторанів, кафе, барів, магазинів, де торгують спиртними напоями з метою їх придбання, реєструватися в органах внутрішніх справ кожен перший понеділок місяця. З даною постановою підсудний був ознайомлений, про шо написав власноручно розписку.

З метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого судом, ОСОБА_1 умисно самовільно залишив місце свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та без дозволу органів внутрішніх справ з 31.01.2010 року виїхав до м. Києва та був відсутній по місцю свого проживання 20.02.2010 року підсудній був затриманий працівниками міліції та доставлений до ОСОБА_2

Під час судового слідства підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково. Суду показав, що він знає, що перебуває під адміністративним наглядом згідно постанови суду. Йому встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік.

Через фірму „Лігобуд", що знаходиться у м. Бердичеві він знайшов роботу на будівництві у м. Києві. З даною фірмою офіційно заключив договір і поїхав на роботу у м. Київ.

Про це усно попередив дільничного інспектора, проте заяви не написав, бо не знав,

що потрібно було так робити.

В нього не було умислу, щоб уникнути від адміністративного нагляду, поїхав на

роботу щоб заробити на прожиття.

Вина його заключається лише втому, що він неправильно оформив в ОСОБА_2

MB свій виїзд

Незважаючи на те, що підсудний в інкримінованому йому злочині визнає частково, його вина повністю стверджується наступними доказами.

Свідченням ОСОБА_3, який суду показав, що він працює помічником дільничного інспектора Бердичівського MB. Відносно підсудного був встановлений адміністративний нагляд і він його контролював. В кінці січня 2010 року підсудний зник з місця проживання, мати не знала де знаходиться її син.

Свідок показав, що ОСОБА_1 щось і говорив, що поїде на заробітки, але заяви не писав і його ніхто нікуди не відпускав.

Підсудній був відсутній за місцем проживання на протязі півтора місяця, був оголошений в розшук. 22.02.2010 року ОСОБА_1 було затримано на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Шевченка м. Бердичева та доставлено до ОСОБА_5

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 08.09.2008 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду терміном на 1 рік, з якою підсудний ознайомлений.

(а.с. 10)

ОСОБА_6 акціонерного товариства „Лігобуд" від 30.06.2010 року № 222л, про те, що останній (ОСОБА_1) з даним товариством в трудових відносинах не перебуває.

(ах.)

Свідченням ОСОБА_7, яка суду показала, що підсудний - це її син. Знає, що він покидав постійне місце проживання, виїзджав на роботу у м. Київ, чи повідомляв про це працівників міліції вона не знала.

Свідченням ОСОБА_8, яка суду показала, що підсудній її брат, останній перебуває під адміністративним наглядом, його розшукувала міліція. Зі слів матері знає, що брат збирався на роботу у м. Київ.

Оцінюючи зібрані та дослідженні докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного, що виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за ст. 395 КК України.

Визначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудний вже неодразово притягувався до кримінальної відповідальності,, судимості непогашені, скоїв злочин невеликої тяжкості, характеризується за місцем проживання негативно, вину визнає частково.

Обставин, що пом"якшують покарання, судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання - це скоєння рецидиву злочинів.

З врахуванням всіх зазначених обставин, даних про особу підсудного, суд призначає йому покарання у виді арешту.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд. Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя - підпис