справа №1-218/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 15
березня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді Сівчука
А.Є.

за
участю секретаря Голепи
З.Т.

прокурора Остапчука
С. О.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Камениця Рівненської
області, українця, гр. України,
з середньою освітою, не
працюючого, неодруженого, жителя м.
Луцька, АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

- за ст.
164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2. , будучи
зобов"язаним, згідно рішення
Луцького міського суду від 22.12.2003 року,
сплачувати аліменти на утримання дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, на користь матері -
ОСОБА_1., починаючи з 19.11.2003
року, до досягнення дитиною
повноліття, умисно від сплати аліментів
систематично ухиляється, ігнорує вимоги
державних виконавців, на неодноразові
виклики в Луцький відділ державної виконавчої служби не з'являється. Підсудний
неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за ст.
164 КК України, проте на дані попередження
не реагував. Він продовжує злісно ухилятись від сплати аліментів, ніде не працює, на обліку в Луцькому міському центрі
зайнятості не перебуває, внаслідок чого
станом на 1.11.2006 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі
5790, 84 грн., дану заборгованість не сплатив
на даний час.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2.
вину в інкримінованому злочині не визнав та суду пояснив, що він надає матеріальну допомогу на
утримання дитини, купує йому одяг та
продукти харчування, однак це
документально підтвердити не може,
оскільки купує все на ринку. Аліменти,
у грошовому вигляді дружині не сплачував, на даний час ніде не працює, в зв'язку з хворобою. Просить суд суворо його
не карати.

2

Не зважаючи на невизнання вини підсудним його
винність у вчиненому підтверджується зібраними по справі матеріалами, а саме:

·
показами, даними в
судовому засіданні потерпілою ОСОБА_1., яка показала, що
проживає разом з підсудним. У них є син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення
суду підсудний повинен сплачувати аліменти,
однак він не платить аліменти. Матеріальної допомоги не надає, за квартиру коштів не сплачує, офіційно він не працевлаштований, однак працює. Аліменти не сплачує з 2004
року;

·
довідкою відділу державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції, згідно якої
заборгованість по аліментах у ОСОБА_2.
станом на 1.11.2006 року становить 5790, 84 грн. /а.с. 6-9/;

·
виконавчим листом Луцького міського суду від 22.12.2003
року згідно якого ОСОБА_2.
зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 19.11.2003 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.
10);

·
попередженням та суворим попередженням відділу державної
виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про необхідність сплати
боргу по аліментах /а.с. 16-18/;

·
довідкою Луцького міського центру зайнятості про те, що ОСОБА_2.
на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості не перебуває /а.с. 28/ та іншими матеріалами справи.

Таким
чином суд вважає, що підсудний
ОСОБА_2. своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), скоїв злочин передбачений ст.
164 ч. 1 КК України.

При
обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи та дані про особу
підсудного.

Обставин, що пом"якшують чи обтяжують
відповідальність підсудного суд не вбачає.

Враховуючи
те, що підсудний ОСОБА_2. раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не
притягався, характеризується
позитивно, в найкоротші терміни
зобов'язався погасити заборгованість,
суд приходить до висновку, що
перевиховання та виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах
санкції ст. 164 ч. 1 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 164 ч. 1 КК України та
призначити покарання у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід
- підписку про невиїзд - скасувати.

На вирок
суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області
протягомЛ5 діб з моменту його проголошення.