У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого- судді

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. і
Школярова В.Ф.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 30 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2., захисників ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. на судові рішення щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 9 березня 2006 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина
України, раніше не судимого,

- за ч.2 ст.187 КК України на 7 (сім)
років позбавлення волі із конфіскацією
всього майна, яке є його
власністю;

- за ч.4 ст. 187 ч.4 КК України на 9 (дев'ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна,
яке є
його власністю;

-
за ст. 304 КК України на 1 (один)
рік обмеження волі

- за
ч.3 ст. 357 КК України на 1 (один) рік обмеження волі і на підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів остаточно визначено 9 (дев'ять) років 3 (три) місяці позбавлення
волі із конфіскацією всього
майна, яке є його власністю;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2

громадянин
України, раніше не судимого,

- за ч.4 ст. 187
КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна,
яке є його власністю.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6. та ОСОБА_7., судові рішення щодо яких у
касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2006 року
зазначений вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1. та ОСОБА_2. визнано винними у вчиненні злочинів за
таких обставин.

30 січня 2005 року приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1. та неповнолітній
ОСОБА_6. за попередньою змовою групою осіб, з розподілом ролей, приготувавши
наперед шапочки з прорізами для очей та кухонні ножі, за обставин, встановлених
судом та детально наведених у вироку, вчинили розбій, поєднаний з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя і здоров'я ОСОБА_7. - працівника залу ігрових автоматів
товариства “Трек”, що на вул. Проскурівській, 43 в м. Хмельницькому,
заволодівши майном товариства на суму 1300 грн.

22 лютого 2005 року приблизно о 04 год. 15 хв. ОСОБА_1., ОСОБА_7., ОСОБА_2., неповнолітній
ОСОБА_6. та особа, кримінальну справу щодо якого виділено в окреме провадження,
за попередньою змовою групою осіб,
відповідно заздалегідь розробленому плану з розподілом ролей, приготувавши
шапочки з прорізами для очей, рукавички, сумки та пістолет для стрільби
гумовими кулями, за обставин, встановлених судом та наведених у вироку, вчинили
розбійний напад на комп'ютерний клуб “Реактир”, що на вул. Проскурівській, 60/1
в м. Хмельницькому, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров'я потерпілих
та з погрозою його застосування,
заволоділи майном потерпілих: ОСОБА_8. на суму 41 253 грн. 90 коп., ОСОБА_9. - 970 грн.,
ОСОБА_10.- 180 грн., ОСОБА_11. - 1 400
грн., ОСОБА_12. - 900 грн., а ОСОБА_1. ще і незаконно заволодів паспортом ОСОБА_11.

Крім того, ОСОБА_1., будучи обізнаним про
неповнолітній вік ОСОБА_6. втягнув
його у злочинну діяльність.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_2. просить змінити судові рішення щодо нього, посилаючись на однобічність
та неповноту досудового і судового слідства, неправильне застосування
кримінального закону та істотні порушення кримінально-процесуального закону.
Стверджує, що він до злочину за який його засуджено, не причетний, оскільки будучи водієм таксі не був обізнаний про
злочинний намір засуджених у справі осіб. Під час досудового слідства обмовив себе внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення слідства. Вважає, що його дії необхідно
кваліфікувати за ст. 198 КК України.

З урахуванням наведених у скарзі доводів просить перекваліфікувати його дії
зі ст. 187 ч.4 КК України на ст. 198 КК України та пом'якшити призначене покарання.

Засуджений ОСОБА_1. у касаційній скарзі просить скасувати вирок в частині
його засудження за ст.ст. 187 ч.2, 304, 357 ч.3 КК України, а в частині
засудження за ст. 187 ч.4 КК України пом'якшити призначене покарання. Стверджує,
що у справі не досліджено всіх обставин, які мали істотне значення для
прийняття правильного рішення, а вирок в частині засудження його за ст.ст. 187
ч.2, 304, 357 ч.3 КК України ґрунтується на суперечливих та неперевірених судом
доказах. Вказує, на застосування недозволених методів ведення слідства,
внаслідок чого він себе обмовив.

Захисник засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_3. у касаційній скарзі та доповненнях
до неї, посилається на істотні
порушення кримінально-процесуального
закону, зокрема, застосування недозволених методів ведення слідства та порушення
права ОСОБА_1. на захист.

Наводячи у скарзі свій аналіз зібраних доказів, вважає, що органами
досудового слідства та судом не здобуто достатніх доказів, які б підтверджували
винність ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 304, 357
ч.3 КК України, а висновки суду в цій частині ґрунтуються на суперечливих показаннях
потерпілих та неперевірених судом доказах.

Зазначає, що апеляційний суд на зазначені порушення закону не звернув
уваги, а також сам порушив право ОСОБА_1. на захист, оскільки розглянув справу
без участі останнього, тоді як ОСОБА_1. подавав клопотання про розгляд справи в
суді апеляційної інстанції з його участю.

Просить
скасувати судові рішення в частині засудження ОСОБА_1. за ст.ст. 187 ч.2, 304,
357 ч.3 КК України та закрити справу за недоведеністю його участі у вчиненні
злочинів, а в частині засудження за ст. 187 ч.4 КК України пом'якшити покарання
із застосуванням ст. 69 КК України.

Захисник ОСОБА_4. у поданій касаційній скарзі в інтересах засудженого
ОСОБА_1. наводить у скарзі свій аналіз зібраних у справі доказів, посилається
на невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам
справи, однобічність та неповноту досудового і судового слідства та
істотні порушення кримінально-процесуального закону. Просить судові рішення
щодо ОСОБА_1. в частині засудження за ст.ст. 187 ч.2, 304 КК України скасувати,
а справу провадженням закрити за недоведеністю його участі у вчиненні злочину,
а в частині засудження за ст.ст. 187
ч.4, 357 ч.3 КК України пом'якшити
призначене йому покарання. Вказує на застосування до ОСОБА_1. недозволених методів
ведення слідства, внаслідок
чого він себе
обмовив.

Вважає,
що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував усі пом'якшуючі
відповідальність ОСОБА_1. обставини.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5. в інтересах засудженого ОСОБА_2.,
посилається на неправильне застосування судом кримінального закону, істотні
порушення кримінально-процесуального закону та невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та даним про особу засудженого. Зазначає, що за ст.
187 ч.4 КК України ОСОБА_2. засуджено необґрунтовано, оскільки він був водієм
таксі і не був обізнаний про плани інших засуджених у справі осіб і за таких
обставин його дії необхідно кваліфікувати за ст. 198 КК України. Вказує на
застосування недозволених методів ведення слідства до ОСОБА_2. та порушення
апеляційним судом його права на захист, оскільки справу в суді апеляційної
інстанції було розглянуто без участі засудженого, який подавав відповідне
клопотання. Просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_2., перекваліфікувати його
дії за ст. 187 ч.4 КК України на ст. 198
КК України і призначити покарання в межах санкції даної статті.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у
касаційних скаргах доводи, колегія суддів
не вбачає підстав для внесення
справи на касаційний розгляд з
метою перегляду постановлених у ній судових рішень.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у вчиненні
зазначених злочинних дій підтверджуються дослідженими в судовому засіданні
доказами, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованими.

Зокрема, винність ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. підтверджуються
послідовними показаннями
засудженого ОСОБА_7. про обставини вчинення ним
разом з ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_6 та іншими розбійного
нападу на комп'ютерний клуб
“Реактор”.

Ці показання ОСОБА_7 відповідають у деталях сукупності
інших зібраних у справі доказів, а саме показанням: потерпілих ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., що прямо викривають засуджених у вчиненні
злочинів, свідків ОСОБА_13., ОСОБА_14. і
ОСОБА_15., даними протоколів огляду місця
події, відтворення обстановки та обставин події, висновку
судово-медичної експертизи та іншим .

Суд правильно послався у вироку і на показання засудженого ОСОБА_6., дані під час
досудового слідства, який в деталях
розповів про обставини розбійного нападу на
комп'ютерний клуб “Реактор” вчинений ним разом з засудженими ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., та іншими і розбійного нападу на зал ігрових автоматів “Трек”, вчиненого ним разом з ОСОБА_1.

Проте, що події розбійних нападів на комп'ютерний клуб “Реактор” та
зал ігрових автоматів “Трек” розвивались саме
так, як стверджував
засуджений Батялов Д. під час досудового слідства, свідчать і показання ОСОБА_1. у явці
з повинною, про обставини вчинення засудженими зазначених у вироку злочинних дій ( т.1 а.с. 160; т.2 а.с. 28 )

. Не заперечував вказаних обставин під
час досудового слідства і сам
засуджений ОСОБА_2., стверджуючи у присутності захисника про те, що він,
за пропозицією ОСОБА_1., погодився використати
свій транспортний засіб для
перевезення учасників розбійного нападу та викраденого
майна ( т.1 а.с. 132-134 ).

Уся сукупність зібраних по справі доказів була
ретельно проаналізована судом, що
дало можливості дійти
обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у вчиненні зазначених у вироку злочинів. Тому викладені у
скаргах доводи про незаконність їх засудження, колегія суддів вважає
безпідставними.

.

Виходячи з
доказів, які були досліджені в судовому
засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1. за ст.ст.
187 ч.2, 187 ч.4, 304, 357 ч.3 КК України, а
ОСОБА_2.- за ст. 187 ч.4 КК України.

Призначене ОСОБА_1. та ОСОБА_2. покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України , ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, даним про особи засуджених. Суд врахував і
обставини, що пом'якшують покарання засуджених у тому числі і ті, на які вони посилаються у
касаційних скаргах, а тому підстав для
пом'якшення покарання колегія не
вбачає.

Посилання в касаційних скаргах на
те, що показання засуджених ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. під час досудового слідства, які
суд поклав в основу свої
висновків по справі, не мають доказового значення, оскільки вони не
відповідають дійсності, були одержані
внаслідок застосування до них з боку органів досудового слідства
недозволених методів, є неспроможними.

Це питання було предметом ретельних
перевірок обох судових інстанцій.
Викладені у вироку і ухвалі мотиви
визнання їх надуманими, судова
колегія розцінює аргументованими,
такими, що ґрунтуються на зібраних по
справі доказах.

По справі не встановлено даних, які б свідчили про одержання органами
досудового слідства від Томащука і
Васькова показань обманним або яким-небудь іншим протиправним способом.

Посилання у касаційних скаргах на
те, що вказана кримінальна справа в
апеляційному порядку розглянута без участі засуджених ОСОБА_1. і
ОСОБА_2., які виявили на це
бажання, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи
зазначені клопотання відсутні.

Отже, у справі не виявлено допущених органом досудового слідства і судом
істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при дослідженні
обставин справи й оцінці доказів, а також не встановлено обставин, які б
свідчили про необ'єктивність проведеного досудового та судового слідства у
справі, на що посилаються засуджені та їх захисники у скаргах, які тягнули б за
собою скасування чи зміну вироку щодо засуджених осіб.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону. Всі наведені засудженими та їх захисниками в
апеляціях доводи, належним чином перевірялись і не знайшли свого підтвердження.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Отже, при перевірці справи не виявлено
передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування чи зміни судових рішень
щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у касаційному
порядку і відповідно немає підстав для призначення справи до касаційного розгляду
з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційних
скарг засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

с у д д і :

Міщенко С.М. Паневін В.О. Школяров В.Ф.