Справа № 520/3461/15-к
Провадження № 1-кп/520/252/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000527 від 5 лютого 2015 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений звернулися до суду із угодою від 24.03.2015р. про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.263 КК України, за наступних обставин.

Так, навесні 2012 року, точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні гаража, який розташований на території будинку АДРЕСА_2 , помітив предмет зовні схожий на холодну зброю - ніж, після чого у нього виник умисел на придбання даного ножа з метою подальшого носіння та використання у власних цілях. 05.02.2015 біля 16:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , загорнув у поліетиленовий пакет штик-ніж, який є холодною зброєю та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виніс його за межі свого помешкання та переніс його до вул.Маршала Жукова З-А на парковці магазину Таврия-В в м. Одесі, де штик-ніж був виявлений та вилучений у ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта №30 від 09.02.2015 - ніж, вилучений 05.02.2015 виготовлений заводським способом, є штиком 7,62-мм автомата системи Калашникова зразку 1947 року (АК-47) та відноситься до холодної зброї колюче-ріжучої дії. Зміни в конструкції даного штику не проводились.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, на весні 2012 року, точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні гаража, який розташований на території будинку АДРЕСА_2 , помітив предмет зовні схожий на холодну зброю - ніж, після чого у нього виник умисел на придбання даного ножа з метою подальшого носіння та збуту. 01.02.2015 біля 14:54 год. ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту штик-ножа, за допомогою свого мобільного телефону завантажив 5 зображень ножа на сайт www.ss.ua, зазначивши оголошення Штык-нож ак/акм, состояние на фото, встановивши ціну 400 грн., вказав номер свого мобільного телефону для подальшого спілкування з потенційними покупцями та адресу електронної адреси. 05.02.2015 на мобільний телефон ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 , який виявив бажання придбати ніж та домовились того ж дня зустрітись в АДРЕСА_3 , приблизно о 18:00 год. на парковці магазину Таврия-В.Далі, біля 16:00 год. того ж дня ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , загорнув у поліетиленовий пакет штик-ніж, який є холодною зброєю та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виніс його за межі свого помешкання з метою подальшого збуту ОСОБА_5 в м. Одеса. На парковці біля магазину Таврия-В по вул. Маршала Жукова, З-А, приблизно о 18:00 год. ОСОБА_3 демонстрував штик-ніж ОСОБА_5 , але останній відмовився купувати вказаний штик-ніж. При цьому ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Після цього штик-ніж був виявлений та вилучений у ОСОБА_3 працівниками правоохоронного органу.

Згідно висновку експерта № 30 від 09.02.2015 - штик, вилучений 05.02.2015 виготовлений заводським способом, є штиком 7,62-мм автомата системи Калашникова зразку 1947 року (АК-47) та відноситься до холодної зброї колюче- ріжучої дії. Зміни в конструкції даного штику не проводились.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на збут іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів.

ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за ці злочини: за ч.2 ст.263 КК України позбавлення волі на строк два роки, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України позбавлення волі на строк один рік, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання в виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, іспитовий строк один рік, із покладенням додаткових обовязків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, оскільки санкція ч.2 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди та долю речового доказу.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24.03.2015р. про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.263 КК України два роки позбавлення волі,

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України один рік позбавлення волі.

За сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ у справі - штик-ніж АК-47 відповідно до ст.100 КПК України передати до криміналістичної колекції експертної установи - НДЕКЦ ГУ МВС України в Одеській області.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1