Справа № 1-44/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2008 року
Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бабича О.П.

при секретарі - Бондарчук Ю.А.

з участю прокурора - Рохман О.В.

захисника підсудного ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець, в залі засідань Бобринецького районного суду справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні
трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, та

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

по ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. та ОСОБА_1. вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за
попередньою змовою групою осіб, при слідуючих обставинах.

Так 25.12.2007 року, біля 2-ї
години ночі ОСОБА_3., за попередньою змовою з ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення,
маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до домоволодіння
ОСОБА_4, розташованого в АДРЕСА_3. Зайшовши в двір через не зачинені ворота, підійшли
до автомобіля ГАЗ-53 д/н НОМЕР_1, обладнаного для перевезення молока, де
ОСОБА_3. виліз на автомобіль, біля цистерни якого, знаходились дві нові
покришки з камерами універсальні АШК,8,25Р20 КИ-63 10 сл, ГАЗ-53, вартістю за
одну 769,40 грн. на загальну суму 1538,80 грн., які належать
«Верхньодніпровському сир заводу» Бобринецького молокопункту, та подав їх
ОСОБА_1., які, викотивши з двору, викрали, обернувши на свою користь,
розпорядившись в подальшому на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду
«Верхньодніпровському сирзаводу» Бобринецького молокопункту на вище вказану
суму.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України визнав повністю і показав, що проживає в с. Новомиколаївка
Бобринецького району та виховує своїх трьох неповнолітніх дітей. Не працює,
живе за рахунок тимчасових заробітків.

24.12.2007 року у вечірній
час, він прийшов до свого знайомого на день народження ОСОБА_1, де вживали
спиртні напої. В ході розмови він запропонував ОСОБА_1 здійснити крадіжку двох
нових покришок з камерами до автомобіля ГАЗ-53, щоб потім продати. Їх він бачив
в дворі ОСОБА_4На це ОСОБА_1. погодився.

25.12.2007 року біля 2-ї години ночі, вони вдвох прийшли
до домоволодіння ОСОБА_4, та зайшли в двір через не зачинені на той час ворота.
Пройшовши в двір, підійшли до автомобіля ГАЗ-53, обладнаного цистерною для
перевезення молока, де біля цистерни помітили дві нові покришки з камерами. Він
виліз на автомобіль, відв'язав вище вказані покришки, які по черзі подав
ОСОБА_1, та злізши з автомобіля викотили з двору вказані покришки з камерами,
які відкотили по вулиці та сховали в кущах біля нежилого домоволодіння, щоб в
подальшому забрати та продати, а гроші розділити порівну.

Після здійснення крадіжки порозходились кожен по своїх домівках. Про
крадіжку нікому нічого не розповідали.

27.12.2007 року до його домоволодіння прийшов ОСОБА_1, та повідомив, що
ОСОБА_4, про факт крадіжки, яку вони здійснили, повідомив в міліцію і можливо
їх шукають. Після цього, боячись бути викритими працівниками міліції, він разом
з ОСОБА_1 зізнались в скоєній крадіжці покришок з камерами з його
домоволодіння.

30.12.2007
року з його добровільної згоди на огляд домоволодіння, працівники міліції
виявили та вилучили викрадені нові покришки з камерами, які в подальшому були
повернуті власнику.

У вчиненому він розкаюється
та просить не позбавляти його волі.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2
ст. 185 КК України також визнав та підтвердив детально покази підсудного
ОСОБА_3. щодо вчиненого злочину. При цьому щиро покаявся та запевнив суд, що в
майбутньому більше не допустить вчинення злочинів і буде утримуватися від
неправомірних дій.

У відповідності до ст.299 КПК
України, за згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним
досліджувати письмові та речові докази по справі, оскільки всі фактичні
обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно
підсудні розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності та
істинності своїх позицій, а також роз'яснив їм, що в такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному
порядку.

Суд, вислухавши сторони
обвинувачення та захисту, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3. та ОСОБА_1. у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому
засіданні і їх діяння правильно кваліфіковане, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом
віднесений до категорії середньої тяжкості і за своїм характером не несе
великої суспільної небезпеки, оскільки тяжких наслідків не настало, викрадене
повернуто власнику.

Особи винних за місцем
проживання характеризуються позитивно.

Обставинами справи, що
пом'якшують покарання підсудних - є їх щире каяття, та активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудних - судом встановлено не було.

На підставі викладеного,
враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1. вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, мають постійне місце проживання, відсутність матеріальної
шкоди, суд вважає необхідним та достатнім призначити їм покарання в межах
санкції статті обвинувачення з послідуючим звільненням їх від призначеного
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки їх
виправлення можливе без ізоляції від суспільства шляхом встановлення їм іспитового
терміну та покладення одного з обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази (дві покришки з
камерами, універсальними АШК8,25Р20 КИ-63 10 сл, ГАЗ-53), які знаходяться в
Бобринецькому молокопункті м. Бобринець - залишити у власності «Верхньодніпровського
сирзаводу».

Керуючись ст.ст.321-335 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнати винними у вчинені злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їм покарання:

ОСОБА_3. по ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
ОСОБА_1. по ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_3. та ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо
вони на протязі одного року, встановленого їм іспитового терміну не вчинять
нового злочину та у відповідності до ст. 76 КК України будуть повідомляти орган
кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання.

Міри запобіжних заходів
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу - залишити підписки про
невиїзд.

Речові докази (дві покришки з камерами, універсальними АШК8,25Р20 КИ-63 10
сл, ГАЗ-53), які знаходяться в Бобринецькому молокопункті м. Бобринець -
залишити у власності «Верхньодніпровського сирзаводу».

Апеляція на вирок може бути подана через Бобринецький районний суд до
апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту
проголошення вироку.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя О.П.Бабич