Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-413/11
дата документу: 28.07.2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської

області у складі:

головуючого: судді - Міхієнково Т.Л., при секретарі - Сюр О.М.,

за участю прокурора - Таран Л.В. потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не судимого, не працюючого, проживаючого без реєстрації в с. Гоголів по вул. Ватутіна, 26 у Броварському районі, Київської обл., фактичне місце реєстрації у тому ж населеному пункті по вул. Леніна, 53 а кв. 10

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

25 січня 2011 р. приблизно о 23 годині біля магазину « Все для дому», розташованого напроти «Гоголівського ринку» в с. Гоголів у Броварському районі Київської обл. підсудний ОСОБА_2 за попередньою домовленістю по телефону зустрівся з потерпілим ОСОБА_1. В ході розмови між ними раптово на грунті неприязнених стосунків виник конфлікт , під час якого у підсудного виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Коли останній, повернувшись до підсудного спиною, збирався йти, ОСОБА_2, реалізуючи задумане, умисно , знайденим на землі на місці злочину куском цеглинн, наніс потерпілому ОСОБА_1 один удар в потиличну область голови, після чого потерпілий впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний куском цеглини, яку тримав у лівій руці, умисно наніс потерпілому ще два удари - в праву вісочну область і в обличчя, чим спричинив останньому відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани правої вісочно-тіменної області, рваної рани правої вушної раковини, численних саден, підшкірних гематом та крововиливів на волосистій частині голови та обличчі, крові в правому вушному ході, перелому правих вісочних та мяких

кісток з переходом на верхушку піраміди правої вісонної кістки, перелому кісток носу, забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 51/26 від 19 травня 2011 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

В судовому засіданні підсудний вину свою в пред'явленому обвинуваченні за ч.І ст. 121 КК України визнав повністю, пояснив, що за 6-7 днів до зустрічі з потерпілим, він взяв у останнього приставку , яку пошкодив і на вимогу потерпілого мав купити нову. Але у нього не було грошей і він попросив потерпілого трохи почекати, але через декілька днів потерпілий знову зателефонував йому і сказав, що приставка потрібна терміново. 25 січня 2011 р він сам зателефонував потерпілому та попросив про зустріч щоб зясувати всі питання. Вони зустрілись приблизно о 23 годині біля магазину. Він просив потерпілого трохи почекати з новою приставкою, так як у нього не було грошей, на що ОСОБА_1 відповів, що приставка йому потрібна терміново і словесно, як йому здалося, образив його. Коли потерпілий вже збирався йти і повернувся до нього спиною, він підняв з землі кусок цеглини і вдарив ним потерпілого по потилиці, а коли останній впав на землю, то він наніс останньому ще два удари куском цеглини в область голови. Потерпілий лежав на землі і хрипів, а він, злякавшись, втік додому. В тому що сталося підсудний щиро розкаявся. Заявлений позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. визнав повністю і згоден виплатити 1241 грн. 38 когі. за лікування потерпілого в лікарні.

За таких обставин, враховуючи згоду учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову , які ніким не оспорюються, суд відповідно ч.З ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу підсудного.

Вислухавши в судовому засіданні підсудного, суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками заподіяння умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння знайшла своє підтвердження в суді і його дії за вказаними ознаками ст. 121 ч.І КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Суд враховує також таку обставину, що пом'якшує покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, по справі не встановлені. Прийшовши до висновку, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,поклавши на нього обов»язки, передбачені ст. 76 КК України. Саме таким покаранням, на думку суду, буде досягнута мета' держави, закріплена у ст. 50 КК України щодо виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Цивільні позови, заявлені потерпілим ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі ЗО 000 грн. та прокурором про стягнення коштів у розмірі 1241 грн. 38 коп. на лікування особи, потерпілої від злочину, повністю підлягають задоволенню.

Речові докази та витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п»ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - три роки.

В період іспитового строку на підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 1241 грн. 38 когі. на рахунок Броварської центральної районної лікарні: м. Бровари вул. Шевченка, 22, р/р 0187 в УДК в Київській області, МФО - 821018, код 01994497, коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3