Справа № 1-17/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого - судді Подороги Л.В.

при секретарі Гудзь І.І.

за участю адвокатаКомісарчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого директором підприємства «Савичі», не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 24.10.2010 року, близько 5 години ранку, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, біля кафе-бару «Арена», що в м. Городище, у ході раптово виниклих неприязних відносин, здійснив шість пострілів з пістолета травматичної дії по ОСОБА_2, спричинивши йому тілесні, які, відповідно до висновку експерта № 313 від 23.03.2011 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Будучи допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що 23.10.2010 року, близько 23 год. 00 хв., він, рухаючись автомобілем «Seat Cordoba», не справився з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes», який стояв біля бару «Арена» (м. Городище). Після зіткнення, з бару вийшло близько 30-40 чоловік, які говорили, що він їм винен кошти. Серед натовпу, також був присутній ОСОБА_2, який хотів забрати антену, погрожував побити автомобіль. Після приїзду інспектора ДАІ, останній оглянув місця пригоди та сказав учасникам ДТП щоб їхали за ним до лікарні на медосвідчення. Відїжджаючи, ОСОБА_1 почув удар по автомобілю та характерний звук котіння пляшки. Вийшовши, побачив поряд з автомобілем пусту пляшку з-під пива та камінець, на багажнику автомобіля мала місце вмятина. Навпроти, на відстані 10-15 м., стояли ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а трішки далі, стояли ще 5-6 чоловік. На його запитання, чи не бачили вони хто кинув по автомобілю пляшкою, почув відповідь, що вони не бачили, а ОСОБА_3 відповів, що підсудний «доїздився». Знаходячись поруч з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 здійснив попереджувальний постріл з пістолета у повітря, але дана дії тільки розлютили вказаних осіб та вони попрямували до нього, з намаганням затіяти бійку. Використовуючи пістолет для самозахисту, ОСОБА_1 здійснив 1 постріл по ОСОБА_3 та декілька пострілів по ОСОБА_2, оскільки останній, не реагував на його постріли та продовжував іти в його бік, затуляючи голову руками. Вважає, що правомірно використав зброю, з метою самозахисту.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1В своєї вини, його вина у заподіянні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, підтверджується наступними доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_2 про те, що 24.10.2010 року, близько 04 год. 00 хв., біля кафе-бару «Арена», що у м. Городище Черкаської області, відбулась ДТП. Через деякий час, приїхав інспектор ДАІ та оглянув місце пригоди. Він, разом з ОСОБА_3, стояв осторонь та спостерігав за подіями. Коли вони вже збиралися іти додому, оскільки всі вже почали розходитися, він побачив, що неподалік від них зупинився автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_1, тримаючи у руках пістолет. При цьому, останній криком запитав, хто ударив по автомобілю та здійснив 6 пострілів по потерпілому, а саме: 1 куля попала в голову, 1 в руку та 4 по тулубу, а також, підсудний здійснив один постріл по ОСОБА_3. Зазначив, що на він, ні ОСОБА_3, ніякого відношення до пошкодження автомобіля ОСОБА_1 не має та останній, безпідставно наніс йому тілесні ушкодження.;

-показами свідка ОСОБА_4 про те, що 24.10.2010 року, він відпочивав у барі «Арена», що у м. Городище. Почувши, що біля бару сталась ДТП, вийшов на зупинку біля бару та побачив, що пошкоджено належний йому автомобіль «Mersedes». Поряд стояв пошкоджений автомобіль «Seat», який, як він потім дізнався, належить підсудному ОСОБА_1. Після цього, він викликав працівників ДАІ. Приїхав інспектор Шевченко О.М., який оглянув місце ДТП та повідомив, щоб учасники пригоди їхали до лікарні на медосвідчення. Доїхавши до району автовокзалу, автомобіль працівників ДАІ розвернувся і вони знову повернулися до бару «Арена». Там, він помітив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та дізнався, що ОСОБА_1 стріляв у них із пістолета травматичної дії. У ОСОБА_3 було ушкодження в області серця, а у ОСОБА_2 на щоці, в області руки та живота.;

-показами свідка ОСОБА_5 про те, що він, разом із ОСОБА_1, 23.10.2010 року, їхали на автомобілі останнього із с. Вільшана Городищенського району де, в цей день, було відкриття АЗС, директором якого є ОСОБА_1. Проїжджаючи повз бар «Арена», що в м. Городище, попали в ДТП. Після цього, з бару вийшло близько 30-40 чоловік, які почали їм погрожувати. Коли приїхав інспектор ДАІ, який оформив ДТП, всі сіли до автомобілів та поїхали до лікарні. У цей час, він почув удар по автомобілю та ОСОБА_1 зупинився, взяв із бардачка автомобіля пістолет і вийшов, попрямувавши до 2 чоловіків, які стояли неподалік, а він залишився в салоні автомобіля. Він чув, як ОСОБА_1 запитав у даних чоловіків «хто кинув пляшку», після чого здійснив декілька пострілів. Через деякий час, приїхали працівники міліції та карета швидкої медичної допомоги.;

-показами свідка ОСОБА_6 про те, що він працює інспектором Городищенського ВДАІ. В ніч з 23.10.2010 року на 24.10.2010 року, він перебував на чергуванні та виїхав на виклик до бару «Арена» (м. Городище) на ДТП. Склавши схему ДТП, він запропонував учасникам пригоди поїхати до лікарні та, сівши в автомобіль, виїхав першим. У дзеркало заднього виду, він бачив, що за ним рухаються 2 автомобілі. Коли доїхали до автовокзалу, йому зателефонував черговий райвідділу міліції та повідомив, щоб він повертався до бару, що він і зробив. Приїхавши, він дізнався, що ОСОБА_1 стріляв із пістолета травматичної дії по ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

-показами свідка ОСОБА_3 про те, що 24.10.2010 року, в нічну пору, він приїхав до кафе-бару «Арена», що у м. Городище Черкаської області де, у той час, інспектор ДАІ оформляв ДТП. Він став осторонь та почав спостерігати за подіями. Поряд з ним, також стояв ОСОБА_2, з яким вони почали розмову. Коли вони вже збиралися іти додому, оскільки всі почали розходитися, до них підбіг невідомий чоловік, як він потім дізнався - ОСОБА_1 та кричачи «хто бив?», направив пістолет в обличчя ОСОБА_2 і почав стріляти по ньому, а також 1 раз здійснив постріл по ОСОБА_3.;

-повідомленням № 129 про нещасний випадок невиробничого характеру від 24.10.2010 року, яким підтверджується факт отримання ОСОБА_3 24.10.2010 року, близько 05 год. 00 хв., вогнепального проникнення в область грудної клітини.;

-даними висновку експерта № 313 від 23.03.2011 року, відповідно до якого, ОСОБА_2, отримав тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої рани обличчя зліва, непроникаючих ран грудної клітини зліва, передньої черевної стінки, рани лівого передпліччя в нижній частині, які могли утворитися від пострілів зброї та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.;

-даними протоколу огляду місця події від 24.10.2010 року з фототаблицею, під час якого, виявлено 7 гільз від пістолетних патронів та встановлено пошкодження автомобіля «Seat Cordoba».;

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доказана повністю. Оскільки, підсудний умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що помякшують відповідальність підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_1, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком Городищенського РТМО № 233 від 24.10.2010 року. Суд ставить під сумнів та не приймає до уваги Акт хіміко-токсикологічних досліджень № 925 та Акт № 233 від 24.10.2010 року, оскільки, зазначені в них дані, що в сечі ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,0 проміле, суперечать показам свідка ОСОБА_5 про те, що підсудний вживав алкогольні напої «Ром» та показам самого ОСОБА_1 про те, що він, того дня, випив близько 50-75 гр. «Рому». Суд також враховує, що доказом перебування особи у стані алкогольного спяніння, є саме медичний висновок, а не акт дослідження.

Суд не приймає до уваги доводи захисника підсудного, що ОСОБА_1 діяв у межах необхідної оборони, що встановлено працівниками Городищенського РВ УМВС та відображено в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 31.10.2010 року, оскільки, в діях працівників міліції, вбачається особиста зацікавленість при розгляді даних матеріалів. До даного висновку суд приходить на підставі того, що запит на отримання медичних документів на стан спяніння ОСОБА_1, був направлений до Городищенського РТМО за вих. № 13 від 04.01.2011 року, а заява ОСОБА_1 з проханням витребувати дані документи із медичного закладу, зареєстрована за № С-1 від 05.01.2011 року, тобто, працівники міліції проводили перевірочні дії по матеріалах, за якими 31.10.2010 року вже прийнято остаточне рішення про відмову в порушенні кримінальної справи та витребували матеріали ще до звернення особи з таким проханням.

Крім цього, суд не приймає до уваги доводи підсудного та його захисника, що він діяв у межах необхідної оборони, також з тих підстав, що як показав сам підсудний та підтвердив свідок ОСОБА_5, ОСОБА_1, виходячи з автомобіля, відразу дістав з бардачка пістолет та вийшов, тримаючи його у руці, що свідчить про те, що підсудний вже на той момент бажав застосувати зброю.

Крім цього, суд ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_1 здійснював попереджувальний постріл, оскільки, у ОСОБА_2 виявлено 6 кульових поранень та у ОСОБА_3 1 кульове поранення, а на місці пригоди, виявлено сім гільз від пістолетних патронів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, діяв у стані сильного душевного хвилювання, викликаного пошкодженням його автомобіля невстановленими особами, має постійне місце роботи, суд приходить до висновку про можливість застосування покарання у вигляді штрафу.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд вважає за необхідне, стягнути з нього, на користь ОСОБА_2, 4000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, за заподіяний йому біль та страждання, необхідність лікування, приниження його честі в присутності сторонніх осіб. Крім цього, суд вважає за необхідне, стягнути на користь потерпілого, понесені ним витрати на юридичні послуги в сумі 3000 грн.. У відшкодуванні матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки потерпілим не надано суду доказів, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, 4 000 (чотири тисячі) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовити.

Речові докази відсутні.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляції, через Городищенський районний суд, на протязі пятнадцяти діб, з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7