Справа № 643/9241/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001887 від 22 квітня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше судимої: 1) 01.10.2013 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;
2) 07.02.2014 р. Дзержинським районним судом м. Харкова від до 240 годин громадських робіт;
3) 14.04.2014 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 , 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, звільнена від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» згідно постанови Московського районного суду м. Харкова
4) 07.04.2015 р., Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
5) 25.03.2015 року повідомлено про підозру Київським РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській області за ч. 2 ст.
185 КК України, справа направлена до Київського районного суду м. Харкова, де перебуває по теперішній час, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимою за злочини проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила, знову вчинила умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, близько 12:30 годин 26.09.2014 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні учбового кабінету № 12 Харківської ЗОШ № 142, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, буд. 20, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала гральну приставку «Sony Playstation Portable II», що належить ОСОБА_6 , вартістю, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 166 від 25.05.2015 року, 3 100 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись в майбутньому викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Таким чином, протиправними та незаконними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду у сумі 3 100 грн.

Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, показала, що дійсно сталося так , що вона не мала грошей та вирішила скоїти крадіжку.

Вказала , що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним злочину вірно відображені. У вчиненому щиро кається, обіцяє у майбутньому правопорушень не вчиняти.

Оцінюючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив вчиненого, підстав для самообмови судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченої та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченої, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім письмових доказів та даних, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 доведена повністю, її дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченої суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до злочину середньої тяжкості; особу винної, яка раніше судима те, що вона не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд враховує щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , 2004 року народження. Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому обвинуваченої слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 вчинила злочин , за який засуджується настоящим вироком, ще до того, як була засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року за яким вона була засуджена за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки .

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 23.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де вказано, що «якщо особа, відносно якої було застосовано звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно».

Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання два роки шість місяців позбавлення волі.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року за ч. 2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 , засудженої до 2 (двох) років позбавлення волі з застосуванням ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обрати - арешт з утриманням під вартою в СІЗО м. Харкова.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02 липня 2015 року, тобто з дати обрання запобіжного заходу за цим вироком.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя