АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/243/15 Справа № 183/5041/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5

за участю прокурора- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0002350 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Кириленки Кременчуцького району

Полтавської області, громадянина України, освіта 8

класів, не працюючого, не одруженого, проживаючого

АДРЕСА_1 , раніше судимого

· 03.08.2009 року Киничанським районним судом

Дніпропетровської області за ст. 297 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-10.03.2011 року Верхньодніпровським районним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до

5 років позбавлення волі. Звільнений 31.01.2013 року умовно - достроково на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 10 днів

обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

стосовно якого винесено обвинувальний вирок та призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2011 року, остаточно призначено покарання 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції заступник прокурора Дніпропетровської області, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання за сукупністю вироків через порушення вимог ст. 71 КК України, вказуючи, що покарання за сукупністю вироків не може бути менше терміну на який ОСОБА_7 був звільнений умовно - достроково, тобто 1 рік 6 місяців 10 днів та просить за сукупністю вироків остаточно призначити покарання 2 роки позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 винесено обвинувальний вирок за те, що він, 28 травня 2014 року, приблизно о 07 год. знаходився у своєї знайомої ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 . В ході розмови остання повідомила, що її бензинова пила марки «Аллігатор» синього кольору зламалась. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запропонував взяти полагодити зламану бензопилу марки « Аллігатор», а потім повернути її. Потерпіла ОСОБА_8 погодилась та передала вказану бензопилу ОСОБА_7 для ремонту. Далі ОСОБА_7 взяв добровільно передану йому бензопилу марки « Аллігатор» та, не маючи наміру повертати вказану бензопилу, покинув місце скоєння злочину. В подальшому розпорядився нею на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора підтримавшого апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім злочином.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2011 року невідбуто ОСОБА_7 1 рік 6 місяців 10 днів, тому доводи прокурора в апеляції, що міра покарання за сукупністю вироків повинна бути більшою від призначеного покарання та невідбутою частини покарання за попереднім вироком є обґрунтованими.

Що стосується, доводів прокурора про постановлення вироку в суді апеляційної інстанції, то вони не підлягають задоволенню, оскільки при розгляді справи в суді 1 інстанції крім неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, було також допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так обвинуваченому, в порушення вимог ст. 345 КПК України, не було роз`яснено та належним чином з`ясовано чи зрозумілі йому права та обов`язки, а також при вирішенні питання про розгляд справи без дослідження доказів, суд в судовому засіданні не роз`яснив ч.3 ст.349 КПК України, а тільки було відібрано заяву. В той же час як вбачається із допиту ОСОБА_7 в судовому засіданні, останній вказував, що бензопилу йому давала не потерпіла, а її мати ОСОБА_9 , тобто зазначав інші обставини справи. Дане питання не було з`ясовано в судовому засіданні, оскільки справа була розглянута за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді 1 інстанції відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407,409,415 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 направити для судового розгляду в Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в іншому складі суддів.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4