АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№1 1-748 Головуючий
у І інстанції Зіневич І.В.
Категорія 187 ч.2 Доповідач Гузовський О Г
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року м. Житомир

Колегія
суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у
складі:

головуючого..................................................... Крижанівського
В.В.

суддів............................................... Гузовського
О.Г., Михайловського В.І.

з участю
прокурора................................................... Воронухи
Д.С.

потерпілого............................................................... ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_2 на вирок
Бо гунського районного суду м.
Житомира від 10 вересня 2007 року,
яким засуджено ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця м.
Житомира, українця, громадянина України з неповною середньою
освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, проживаючого в

АДРЕСА_1, раніше судимого: -07.02.2005р. Богунським
районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.3,
15 ч.3, 185 ч.3, 70, 69
КК України на 1 рік 6 місяців

обмеження
волі. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 07.02.2006р. на
підставі ст. 82 КК України замінено
невідбуту частину покарання на 240 годин громадських робіт,

- за
ч.2 ст.
187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого
майна.

Строк
покарання ОСОБА_2 рахувати з 07 січня 2007року. Запобіжний захід - утримання
під вартою.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області ( рр
НОМЕР_1, код НОМЕР_2, банк УДК
в Житомирській області МФО
НОМЕР_3) 259 (двісті п'ятдесят дев'ять) гривень 07 копійок за проведення
товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертиз.

Речові
докази: мобільний телефон "Бенкю Сіменс Е61" та флеш-картку
"міні СД", які передані
потерпілому ОСОБА_1

2

Згідно
вироку, ОСОБА_2 06 січня 2007р. близько
20 години 30 хвилин, знаходячись
неподалік будинку АДРЕСА_2 разом із невстановленою слідством особою, за попередньою змовою, шляхом нападу з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, заволодів мобільним телефоном „Бенкю Сіменс
Е6Р вартістю 999 грн, в якому знаходився
стартовий пакет українського оператора мобільного зв'язку "Діджус"
вартістю 50 грн. на рахунку якого були кошти для розмов на суму 5 грн 75 коп та
вмонтованою в мобільний телефон флеш-карткою об'ємом 1ГБ, вартістю 300 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_1 матеріальну
шкоду на загальну суму 1354грн 75 коп.

Злочин
вчинено за слідуючих обставин. ОСОБА_2 підійшов до раніше невідомого ОСОБА_1 та почав просити
гроші. Отримавши відмову, діючи в рамках
попередньої змови з невстановленою слідством особою, повідомив ОСОБА_1 про те, що буде обшукувати його кишені, а якщо той чинитиме опір, то застосує щодо нього заточку. Сприймаючи
погрози застосування насильства ОСОБА_2 на свою адресу як реальні, ОСОБА_1 O.K. не став чинити
опору. Після цього, невстановлена
слідством особа схватила
за рукав куртки ОСОБА_1
та разом із ОСОБА_2, всупереч волі
потерпілого, повели у двір будинку
АДРЕСА_2, де ОСОБА_2 почав обшукувати
кишені ОСОБА_1 Виявивши в правій кишені штанів потерпілого мобільний
телефон, забрав його собі та з місця
злочину втік.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2 стверджує,
що злочин вчинив сам, під час
вчинення злочину не погрожував заточкою потерпілому ОСОБА_1 Просить перекваліфікувати
його дії з ст. 187 на 186 КК України та з врахуванням
визнання ним вини в пограбуванні,
відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином, його позитивної характеристики по місцю
проживання, пом'якшити покарання.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2
підтримавшого свою апеляцію, потерпілого
ОСОБА_1, який не заперечує проти задоволення апеляції, міркування прокурора про відсутність законних
підстав для задоволення апеляції,
перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст.
365 КПК України, судова колегія
апеляцію залишає без задоволення, а
вирок суду без зміни виходячи із наступного.

Вина
засудженого ОСОБА_2 та кваліфікація його дій доведена наведеними у вироку
доказами, у тому числі:

показаннями
потерпілого ОСОБА_1, який розповідаючи про обставини вчинення щодо нього
розбійного нападу 06.01.2007р. стверджує,
що при цьому ОСОБА_2 погрожував,
йому заточкою у разі
вчинення опору. Погрози про наявність заточки
він сприйняв як реальні,
злякався, оскільки на вулиці вже
було темно, а нападників було двоє і
старших за віком. А тому ніякого опору
не чинив. Завівши у двір будинку хлопці запропонували витягти з кишень всі
речі, а потім ОСОБА_2 обшукали його.
Діставши з кишені джинсів мобільний телефон,
стали втікати.

Законний
представник потерпілого ОСОБА_3, якому
відомо про злочин зі слів потерпілого,
також пояснив, що 06.01.2007р.
ввечері його син ОСОБА_4 повідомив, що
двоє невідомих хлопців, погрожуючи
заточкою,

3

завели
його у двір будинку по вулиці Київській та викрали мобільний телефон. Погрози
син сприйняв як реальні, злякався їх.

Ці
обставини ствердив очевидець злочину - свідок ОСОБА_5 З його показань
слідує, що коли він увечері в переддень
свята Різдва повертався із знайомим ОСОБА_1 додому, до них підійшли двоє незнайомих чоловіків.
Один із них, а саме підсудний, став просити гроші на проїзд. Отримавши
відмову, незнайомий разом із підсудним
взяли його з ОСОБА_1 під руки та повели у двір будинку. При цьому підсудний
погрожував, що якщо не підуть із
ними, то він має заточку. В дворі будинку
ОСОБА_2 став обшукувати ОСОБА_1 та дістав із кишені мобільний телефон.
Поскільки недалеко проходили працівники патрульної служби мілілії, невідомі хлопці почали втікати.

Показання
потерпілого, його законного представника
та свідка ОСОБА_5 послідовні, як на
досудовому слідстві так і в суді. Підстав не вірити їм не встановлено. Не
наведено їх і в апеляції засудженого.

Про
те, що з місця злочину втікали дві
особи, одну з яких затримано, а саме ОСОБА_2, та виявлено мобільний телефон, якого він відкинув у сторону, вбачається з оголошених та досліджених в
судовому засіданні показань свідка ОСОБА_6

Злагодженість
дій нападників під час розбійного нападу свідчить про їх попередню змову.

Таким
чином, встановлені обставини злочину
перевірені в судовому засіданні повністю спростовують доводи апеляції
засудженого. Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.2 ст.
187 КК України сумнівів у судової колегії не викликають.

Що
стосується призначеного засудженому ОСОБА_2 покарання, то воно є мінімальним за санкцією ч.2 ст.
187 КК України та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65
КК України. При визначенні покарання судом враховані характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу винного. Підстави для
застосування щодо ОСОБА_2 ст. 69 КК України відсутні.

Атому, керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Богунського районного суду Житомирської області від 10 вересня
2007 року щодо нього - без зміни.