Справа № 346/3841/14-к
Провадження № 11-кп/779/320/2015
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2014 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч.2 ст.310 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Свічкарьово, Кобелянського району, Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, одружений, з середньою освітою, ніде не працює, раніше судимий, востаннє вироком Коломийського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року за ч.2 ст. 307, ст.71 КК на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна та 850 гривень штрафу, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 310 КК на 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до положень ст.75 КК, ОСОБА_6 постановлено звільнити від відбування покарання із випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього ж Кодексу.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінено із домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 90 коп. за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він, маючи непогашену судимість за вироком Коломийського міськрайонного суду за ч.2 ст.307 КК, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без наданого на те дозволу, навесні 2014 року посіяв снотворний мак на земельній ділянці, що знаходиться на території господарства, яке належить його дружині ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , та після проростання рослин снотворного маку здійснював їх вирощування, що полягало в прополюванні, спушуванні землі на місці проростання рослин снотворного маку.

27 червня 2014 року, близько 20 год. 30 хв., працівниками Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області в ході проведення операції «Мак» на земельній ділянці по вищевказаній адресі, виявлено незаконний посів та вирощування рослин снотворного маку обвинуваченим ОСОБА_6 . В ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено 129 рослин маку, із яких 5 рослин відібрано для проведення експертного дослідження, і згідно висновку експерта № 09/12-0857 від 03 липня 2014 року є нарковмісними рослинами виду Мак снотворний.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без заданого на те дозволу, навесні 2014 року посіяв рослини коноплі на тій же земельній ділянці, та після їх проростання здійснював пророщування вказаних рослин, що полягало в їх прополюванні та спушуванні землі на місці проростання рослин коноплі.

В ході проведення працівниками Коломийського МВ УМВС в Івано-Франківській області вищезгаданої операції, було виявлено та вилучено 57 рослин коноплі, із яких п`ять рослин було відібрано для експертного дослідження, і згідно висновку експерта №09/12-0858 від 04 липня 2014 року вказані рослини є нарковмісними рослинами роду Коноплі.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2014 року, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року без зміни.

В подальшому, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВСС України) від 23 червня 2015 року, касаційну скаргу прокурора задовольнено частково, та скасовано ухвалу апеляційного суду з призначенням нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Своє рішення ВСС України мотивував тим, що апеляційний суд не навів у своїй ухвалі переконливих аргументів для спростування доводів прокурора про незаконність звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК. Окрім цього, колегія суддів апеляційного суду послалась на неіснуючий висновок суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання в умовах контролю за його поведінкою. Поза увагою апеляційного суду залишилися тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, підвищений ступінь суспільної небезпечності його злочинних дій, їх характер, і неналежно враховано те, що обвинувачений вчинив злочин маючи непогашену судимість. Як зазначено в ухвалі ВСС України, звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК, є таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, і є неправильним, а тому призначено новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність та правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, покликається на незаконність вироку щодо нього з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Просить вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.310 КК на 3 (три) роки позбавлення волі, та змінити йому вид запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану АС, просив її задовольнити, скасувати вирок щодо ОСОБА_6 та призначити йому суворіше покарання, а також змінити йому вид запобіжного заходу на тримання під вартою; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив доводи АС прокурора, вирок щодо себе вважає законним і обґрунтованим, просить його залишити без змін, а АС без задоволення; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.310 КК, відповідають встановленим судом фактичним обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 в порядку ч.4 ст.349 КПК, відмовився від дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і інші учасники судового розгляду не заперечили проти цього.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового слідства в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

Покликання прокурора в АС на м`якість призначеного ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання та необхідність призначити обвинуваченому реальну міру покарання, є обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 вид покарання і його строк, суд першої інстанції хоча і зазначив, що ним взяті до уваги характер і тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, а також дані про особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, однак не в повній мірі врахував їх, призначивши таке покарання, яке є надто м`яким.

Так, у вироку повністю відсутні дані про те, що судом встановлювались тяжкість і характер вчиненого ОСОБА_6 злочину. Колегія суддів бере до уваги, що санкція ч.2 ст.310 КК, передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, а тому, у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, інкриміноване обвинуваченому протиправне винне діяння відноситься до категорії тяжких злочинів.

Окрім цього, суд першої інстанції не з`ясував та не врахував, що незаконний посів снотворного маку та конопель відноситься до злочинів проти здоров`я населення, а ОСОБА_6 посіяв та вирощував відразу обидва види нарковмісних рослин у значній кількості, а тому колегія суддів приходить до висновку, що такі протиправні дії ОСОБА_6 становлять особливо підвищену суспільну небезпеку, і враховує даний факт при призначенні йому покарання.

Як правильно зазначено у вироку, судом першої інстанції взяті до уваги обставини, які пом`якшують ОСОБА_6 покарання, до яких вірно віднесено щире каяття обвинуваченого та його сприяння у розкритті злочину.

Суд першої інстанції вірно встановив, що обставиною, яка обтяжує обвинуваченому покарання, є рецидив злочинів. Однак, колегія суддів зауважує, що цю обставину не було в достатній мірі враховано, оскільки ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим, востаннє за вчинення злочину проти здоров`я населення, знову вчинив аналогічний злочин, і це свідчить про те, що обвинувачений висновків для себе не зробив, і знову став на злочинний шлях.

Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги інші дані про особу ОСОБА_6 , серед яких те, що він характеризується по місцю проживання позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, що обвинувачений з 19 лютого 2014 за своїм добровільним зверненням є учасником замісної терапії, що підтверджується довідкою від 14 жовтня 2014 року №1352.

Апеляційний суд переконаний, що з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, які не були достатньо встановлені та враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання, після детального їх з`ясування колегією суддів в ході апеляційного розгляду, у своїй сукупності не дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства. Призначення умовної міри покарання не матиме достатнього виховного і виправного впливу на обвинуваченого, що суперечить основним завданням кримінального покарання.

Враховуючи позицію ВСС України, а також вищеперелічені обставини, які пом`якшують ОСОБА_6 покарання і дані про його особу, вони не є достатніми для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки воно не є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням цього, суд першої інстанції призначив покарання із застосуванням ст.75 КК, яке не відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та його особі внаслідок м`якості.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання є незаконним, а тому в цій частині його слід скасувати та ухвалити новий, яким призначити йому реальне покарання у виді позбавлення волі, оскільки підстави для застосування положень ст.75 КК відсутні.

Таким чином, АС прокурора підлягає до часткового задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 414, 419 КПК колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2014 року в частині призначення ОСОБА_6 покарання скасувати за м`якістю.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.310 КК у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В решті вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з часу вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1