ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/723/26
Провадження №1-кс/505/398/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Подільськ Одеської області клопотання дізнавча СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 24.02.2026, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого дізнавач зазначає, 24.02.2026 до Подільського РУП надійшла письмова заява від громадянина ОСОБА_4 про те, що громадянин ОСОБА_5 , за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби.

24.02.2026 відомості про вчинене кримінальне правопорушення СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області внесені до ЄРДР за № 0000058, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудове розслідування в формі дізнання здійснюється сектором дізнання Подільського РУП ГУНП в Одеській області, дізнавачем призначено ОСОБА_3

11.03.2026 отримано ухвалу Подільського міськрайонного суду Одеської області, справа № 505/723/26 провадження №1-кс/505/36/2026 відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку, житлових та нежитлових приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання наркотичних засобів, та прекурсорів, які можуть незаконно зберігатись в житлових та нежитлових приміщеннях будинку та їх подальшого вилучення.

17.03.2026 в ході проведення обшуку житлових та нежитлових приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- пластикову колбу в середині якої згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яку було поміщено до прозорого поліетиленового сейф-пакету NPU 6395480;

- скляну трубку з нашаруванням коричневого кольору, яку було поміщено до прозорого поліетиленового сейф-пакету NPU 6395481.

Беручи до уваги те, що вилучені рослини, предмети та речовини є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні, тому є достатні підстави вважати, що вони можуть прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 одним з таких заходів є саме арешт майна. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. А заборона на використання майна та заборона на розпорядження таким майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Дізнавач СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити. Разом з тим, дізнавачем долучено до матеріалів клопотання заяву від власника майна ОСОБА_6 в якій він вказує, що не заперечує проти накладення арешту на зазначене майно.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Застосоване законодавство

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Встановлені обставини

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Подільського РУП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження за №0000058 від 24.02.2026, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 17.03.2026 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Висновки слідчого судді

Враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання дізнавача.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні за №0000058 від 24.02.2026, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

- пластикову колбу в середині якої згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яку було поміщено до прозорого поліетиленового сейф-пакету NPU 6395480;

- скляну трубку з нашаруванням коричневого кольору, яку було поміщено до прозорого поліетиленового сейф-пакету NPU 6395481.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_7