В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001553 від 02.08.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Великий Березний, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_4 , розробили злочинну схему, відповідно до якої, ОСОБА_6 надає поради та вказівки для перетину державного кодону України з Словацькою Республікою, особі призовного віку від 18 до 60 років, якому обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду, зокрема вказує можливі напрямки руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, а ОСОБА_8 в свою чергу безпосередньо проводить особу призовного віку від 18 до 60 років, якому обмежено виїзд за кордон до державного кордону України з Словацькою республікою на попередньо обумовлене з ОСОБА_6 місце та після отримання грошової винагороди, вказує особі де саме потрібно здійснити перетин державного кордону України.

В ході виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи призовного віку через державний кордон України, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , 17.08.2024 близько 20:00 години, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілися з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким було обговорено шляхи перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску за двома можливими варіантами маршрутів руху, один з яких ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відобразили за допомогою карти «Google maps» а саме: через вулицю Загорська в напрямку від міста Ужгород до Словацької Республіки, за обумовлену суму грошової винагороди, яка становитиме 6000 доларів США або інший маршрут руху (не встановлений для органу досудового розслідування), не відобразивши його, за 2000 доларів США, Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пояснювали ОСОБА_9 обставини незаконного перетину через державний кордон, зокрема про необхідність здатися до поліції та наголосили, щоб ОСОБА_9 самостійно потрапив до Словаччини без допомоги сторонніх осіб. Після цього, домовившись, що перетин державного кордону України буде здійснений на території міста Ужгорода, а саме біля околиць вулиці Загорської, особи домовились про зустріч ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , яка була запланована 18.08.2024 близько 18:00 години біля готелю «Закарпаття» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 5, для реалізації вищевказаних дій пов`язаних з незаконним перетином державного кордону.

Так, на виконання вказаної схеми ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, надавши поради та вказівки ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_4 про його подальші дії, які полягали в безпосередньому переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України. В подальшому 18.08.2024 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля готелю «Закарпаття» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 5, ОСОБА_4 зустрівся із громадянином ОСОБА_9 та підтвердив останньому, що організує його незаконне переправлення через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску до Словацької Республіки. За вказані дії ОСОБА_4 повторно висунув вимогу ОСОБА_9 про надання грошової винагороди у розмірі 6000 доларів США, яку попередньо було обумовлено з ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 викликав таксі до готелю «Закарпаття» з кінцевою зупинкою біля магазину «Ківі», що знаходиться на вулиці Загорська, 170, на якому вони вдвох з ОСОБА_9 прибули до зазначеного магазину. В подальшому, о 20 год. 10 хв. від магазину «Ківі» що розташований за адресою м.Ужгород вул. Загорська, 170, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирушили пішки в бік державного кордону України з Словацькою Республікою. Під час руху ОСОБА_4 надавав ОСОБА_9 вказівки та поради щодо маршруту руху до державного кордону та шляхів непомітного подолання загороджувального паркану державного кордону України, та о 20 год. 28 хв. ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників поліції, безпосередньо біля лінії державного кордону передав ОСОБА_4 на його вимогу заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти у сумі 6000 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та після цього о 20 год. 50 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було виявлено та затримано працівниками правоохоронних органів під час спроби безпосереднього перетину державного кордону на напрямку 311 прикордонного знаку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

У невстановлений час та місці у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_4 , розробили злочинну схему, відповідно до якої, ОСОБА_6 надає поради та вказівки для перетину державного кодону України з Словацькою Республікою, особі призовного віку від 18 до 60 років, якому обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду, зокрема вказує можливі напрямки руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, а ОСОБА_4 в свою чергу безпосередньо проводить особу призовного віку від 18 до 60 років, якому обмежено виїзд за кордон до державного кордону України з Словацькою республікою на попередньо обумовлене з ОСОБА_6 місце та після отримання грошової винагороди, вказує особі де саме потрібно здійснити перетин державного кордону України.

В ході виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи призовного віку через державний кордон України, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , 17.08.2024 близько 20:00 години, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілися з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким було обговорено шляхи перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску за двома можливими варіантами маршрутів руху, один з яких ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відобразили за допомогою карти «Google maps» а саме: через вулицю Загорська в напрямку від міста Ужгород до Словацької Республіки, за обумовлену суму грошової винагороди, яка становитиме 6000 доларів США або інший маршрут руху (не встановлений для органу досудового розслідування), не відобразивши його, за 2000 доларів США. Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пояснювали ОСОБА_9 обставини незаконного перетину через державний кордон, зокрема про необхідність здатися до поліції та наголосили, щоб ОСОБА_9 самостійно потрапив до Словаччини без допомоги сторонніх осіб. Після цього, домовившись, що перетин державного кордону України буде здійснений на території міста Ужгорода, а саме біля околиць вулиці Загорської, особи домовились про зустріч ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , яка була запланована 18.08.2024 близько 18:00 години біля готелю «Закарпаття» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 5, для реалізації вищевказаних дій пов`язаних з незаконним перетином державного кордону.

Так, на виконання вказаної схеми ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, надавши поради та вказівки ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_4 про його подальші дії, які полягали в безпосередньому переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України. В подальшому 18.08.2024 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля готелю «Закарпаття» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 5, ОСОБА_4 зустрівся із громадянином ОСОБА_9 та підтвердив останньому, що організує його незаконне переправлення через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску до Словацької Республіки. За вказані дії ОСОБА_4 повторно висунув вимогу ОСОБА_9 про надання грошової винагороди у розмірі 6000 доларів США, яку попередньо було обумовлено з ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 викликав таксі до готелю «Закарпаття» з кінцевою зупинкою біля магазину «Ківі», що знаходиться на вулиці Загорська, 170, на якому вони вдвох з ОСОБА_9 прибули до зазначеного магазину. В подальшому, о 20 год. 10 хв. від магазину «Ківі» що розташований за адресою м.Ужгород вул. Загорська, 170, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирушили пішки в бік державного кордону України з Словацькою Республікою. Під час руху ОСОБА_4 надавав ОСОБА_9 вказівки та поради щодо маршруту руху до державного кордону та шляхів непомітного подолання загороджувального паркану державного кордону України, та о 20 год. 28 хв. ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників поліції, безпосередньо біля лінії державного кордону передав ОСОБА_4 на його вимогу заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти у сумі 6000 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та після цього о 20 год. 50 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було виявлено та затримано працівниками правоохоронних органів під час спроби безпосереднього перетину державного кордону на напрямку 311 прикордонного знаку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав. Пояснив, що в нього з ОСОБА_9 була розмова про організацію незаконного перетину державного кордону, але для того, щоб показати, який він крутий. Це були лише його вигадки, насправді ніхто його не переправляв. На це його підмовив ОСОБА_4 ОСОБА_6 пояснив, що для нього це все виглядало як шахрайські дії. Після того він з ним ОСОБА_9 ніразу не пересікався, не розмовляв. З ОСОБА_4 знайомий близько двох років. Можливість заробітку через переправлення осіб через державний кордон з ОСОБА_4 не обговорював. Переправляти осіб через державний кордон запропонував ОСОБА_4 , проте чи буде справді здійснено переправлення ОСОБА_6 не знав. З ОСОБА_10 зустрічався, щоб повідомити, що вони можуть його переправити. ОСОБА_6 вказав, що маршрут переправлення ОСОБА_9 через державний кордон це вигадка, насправді переправляти його ніхто не хотів. Грошей ОСОБА_6 не отримував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав. Пояснив, що познайомився з ОСОБА_6 на роботі. Гроші планував поділити з ОСОБА_6 в рівних частинах. Вказав, що вони «гралися» і не думали, що підуть на перетин кордону. Таксі викликав ОСОБА_9 з готелю Закарпаття на вулицю Загорську. ОСОБА_11 показали по карті. Підтвердив, що отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 6000 доларів США за незаконний перетин державного кордону, усвідомлюючи, що це незаконно. Разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 він зустрічався один раз. В подальшому з ОСОБА_9 зустрічався тільки він.

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у скоєному не визнали у повному обсязі, суд вважає, що їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України доведена зібраними та дослідженими по справі доказами.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено наступне.

02.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та відкрито кримінальне провадження №0001553 за ч. 3 ст. 332 КК України за наступних обставин: 01.08.2024 до СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від НОМЕР_1 прикордонного загону про те, що ними разом з працівниками ВМП ГУНП в З/о встановлено, що громадянин ОСОБА_12 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами здійснюють незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України до Словацької Республіки за грошову винагороду (т.1, а.с.57).

З повідомлення про виявлення кримінального правопорушення №05.4/535 від 31.07.2024 року заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_13 вбачається, що за наявною оперативною інформацією встановлений громадянин України ОСОБА_12 , за попередньою змовою з іншими, не встановленими на даний час особами, здійснюють незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон з України до Європейського Союзу в межах Ужгородського району за грошову винагороду (т.1, а.с.58).

З відповіді заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_14 про виконання доручення слідчого від 02.08.2024 року вхідний №15204/106/25-2024, наданого в рамках кримінального провадження №0001553 від 02.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підшуковує чоловіків призовного віку категорії 18-60, які мають на меті незаконно потрапити до країн Європейського Союзу. Здійснює їх поселення в житлових приміщеннях в Ужгородському районі, проводить інструктаж (т.1, а.с.59-62).

З заяви ОСОБА_9 від 06.08.2024 року та письмової згоди на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 06.08.2024 року вбачається, що він може дати свідчення у кримінальному провадженні №0001553 від 02.08.2024 року та сприяти слідству у викритті осіб, які причетні до незаконного переправлення осіб через державний кордон України на території Закарпатської області. У зв`язку з викладеним просить залучити його до конфіденційного співробітництва та провести всі необхідні слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, зокрема контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (т.1, а.с.63-64).

Також ОСОБА_9 попереджено про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, які стали та стануть йому відомі при проведенні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні та попереджено про кримінальну відповідальність за розголошення таких відомостей, про що складено протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 06.08.2024 року (т.1, а.с.65-66).

06.08.2024 року слідчим в межах кримінального провадження №0001553 від 02.08.2024 року винесено постанову про залучення ОСОБА_9 під вигаданим прізвищем та установчими даними до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій (т.1, а.с.67-68).

16.08.2024 року ОСОБА_9 на виконання постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №844т від 12.08.2024 року по кримінальному провадженню №0001553 від 02.08.2024 року вручено несправжні (імітаційні) грошові купюри 6000 (шість тисяч) доларів США, а саме шістдесят купюр номіналом 100 доларів США, з ідентичною серією та номером Н8, про що складено протокол вручення грошових коштів (т.1, а.с.69).

Також 16.08.2024 року ОСОБА_9 з метою фіксації факту і змісту розмов, які будуть відбуватися з ним вручено спеціальний технічний засіб «AVR 14», про що складено протокол вручення технічних засобів (т.1, а.с.70).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2024 року свідок ОСОБА_9 впізнав особу, яка супроводжувала його від готелю «Закарпаття» до державного кордону, проводила інструктаж відносно незаконного перетину державного кордону та якій за дану діяльність він надав грошові кошти в сумі 6000 доларів США, та вказав на ОСОБА_4 (т.1, а.с.71-73).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2024 року свідок ОСОБА_9 впізнав особу, яка організувала його незаконне переправлення через державний кордон України та надавала поради та вказівки щодо перетину кордону, та вказав на ОСОБА_6 (т.1, а.с.74-76).

З протоколу огляду предмету від 21.08.2024 року вбачається, що слідчим було здійснено огляд відео з камер відеоспостереження торгового магазину «Ківі» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Загорська, 170, з якого встановлено, що 18.08.2024 року о 18.49 громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за допомогою таксі «Bolt», марки «Рено» за реєстраційним номером НОМЕР_2 під`їжджають до торгового магазину «Ківі», який розташований в м. Ужгород, вулиця Загорська, 170.

О 18.50 громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вийшли з таксі «Bolt», марки «Рено» за реєстраційним номером НОМЕР_2 , поблизу торгового магазину «Ківі» що розташований м. Ужгород, вулиця Загорська, 170.

О 18.51 громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зайшли в торговий магазин «Ківі» що розташований м. Ужгород, вулиця Загорська, 170.

О 18.54 громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вийшли з торгового магазину «Ківі» що розташований м. Ужгород, вулиця Загорська, 170.

О 18.55 громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 присіли на терасу що знаходиться біля торгового магазину «Ківі» що розташований м. Ужгород, вулиця Загорська, 170.

О 19.05 таксі «Bolt», марки «Рено» за реєстраційним номером AO0544YA, почав маршрут у зворотній напрямок звідки він приїхав з м. Ужгород (т.1, а.с.76-84).

З протоколу огляду предмету від 23.08.2024 року вбачається, що предметом огляду являється паперовий пакет Нацполіції України Слідче Управління ГУНП, в якому знаходяться: мобільний телефон марки «ZTE» темно-синього кольору з сім-карткою НОМЕР_3 . Об`єктом огляду являється мобільний телефон марки «ZTE» темно-синього кольору. Вищевказаний мобільний телефон належить громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений ІМЕІ телефону: ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 .

В мобільному додатку «Telegram» наявне листування з ОСОБА_9 з власником даного мобільного телефону, а саме ОСОБА_4 .. ОСОБА_9 підписний як «Берх». В даному листуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ведеться бесіда про те, коли конфідент повідомив, що прибув на місце куди йому перед цим повідомив ОСОБА_4 в телефонному режимі через «Telegram» (т.1, а.с.85-88).

З протоколу огляду предмета від 20.08.2024 року вбачається, що предметом огляду являється спец пакет НПУ Слідче Управління ГУНП PSP2143806, в якому знаходяться: мобільний телефон марки «iPhone XR» чорного кольору з сім-картою НОМЕР_6 . Об`єктом огляду являється мобільний телефон марки «iPhone XR» чорного кольору. Вищевказаний мобільний телефон належить громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений ІМЕІ телефону: ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 .

В мобільному додатку «Instagram» наявне листування з невідомою особою на ім`я « ОСОБА_15 » з власником даного мобільного телефону, а саме ОСОБА_6 «Міша» підписаний як « ОСОБА_16 ». В даному листуванні ОСОБА_6 та « ОСОБА_17 » ведеться бесіда, коли конфідент має прибути в м. Ужгород та інша невідома особа (т.1, а.с.89-92).

Слідчим надано доручення про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст. 40, ст. 246, ст. 260 КПК України №1774/106/25-2024 від 16.08.2024, згідно якого доручено проведення негласних слідчих (розшукових) дій відповідно до ухвали слідчого судді Закарпатського апеляційного суду (т.1, а.с.93-94).

08.08.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Закарпатського апеляційного суду з клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №1750/106/25-2024, а саме просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відео контроль за особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особами з якими він контактує, шляхом фіксування розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діяльністю та місцем перебування, із застосуванням спеціальних технічних засобів з метою отримання відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування (т.1, а.с.95-96).

З протоколу за результатами проведення НСРД №737/106/6/4-2024 від 29.08.2024 року вбачається, що 17.08.2024 року о 19:56 год ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невідомий чоловік надавали вказівки та поради ОСОБА_9 стосовно незаконного перетину Державного кордону України. А саме серед іншого ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_9 слід мати при собі плоскогубці чи кусачки для того, щоб зробити прохід в огорожі. Також ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 вказівки, як діяти після перетину державного кордону, а саме як здатися працівникам правоохоронних органів Словацької Республіки та як відповідати на їхні запитання. Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що він може самостійно обрати один із запропонованих маршрутів для перетину державного кордону, вартість за перетин державного кордону першим маршрутом становить 6000$, другим 2000$ (т.1, а.с.97-101).

08.08.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Закарпатського апеляційного суду з клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №1711/106/25-2024, а саме просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відео контроль за особою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та особами з якими він контактує, шляхом фіксування розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діяльністю та місцем перебування, із застосуванням спеціальних технічних засобів з метою отримання відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування (т.1, а.с.102-104).

З протоколу за результатами проведення НСРД №736/106/6/4-2024 від 29.08.2024 року вбачається, що 18.08.2024 року о 14:58 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 погодили маршрут перетину державного кордону, суму, яку ОСОБА_9 має заплатити, а саме 6000$ та час зустрічі. Того ж дня о 19:28 год. ОСОБА_4 наказав ОСОБА_9 видалити всі переписки з ним та ОСОБА_6 а також їхні номери телефонів. Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 що покаже йому маршрут перетину державного кордону (т.1, а.с.105-110).

08.08.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Закарпатського апеляційного суду з клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №1707/106/25-2024, а саме просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії а саме проведенні візуального спостереження за особою із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження відносно гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та осіб з якими він контактує з метою перевірки останнього на причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення (т.1, а.с.111-112).

З протоколу за результатами проведення НСРД №740/106/6/4-2024 від 29.08.2024 року вбачається, що 17.08.2024 року о 19:47 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-22 роки, середнього зросту, нормальної статури, плечі горизонтальні, обличчя овальне, чоло середнє, брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, волосся світло- русе, коротке, носить бороду. Був одягнений: біла футболка, сірі шорти, кросівки, мав чимось наповнений поліетиленовий пакет, зеленого кольору, був виявлений і прийнятий під спостереження у дворі загального користування, біля багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 . Фігурант пішки, прямував зі сторони третього під`їзду, вище вказаного будинку, що по АДРЕСА_3 , разом ще з однією особою, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-25 років, середнього зросту, нормальної статури, плечі горизонтальні, обличчя овальне, чоло середнє, брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся пофарбоване у білий колір, коротке. Був одягнений: сіра футболка, чорні спортивні штани, темні кросівки). У дворі загального користування ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підійшли, ще до однієї особи, яка там на них уже очікувала, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-21 рік, середнього зросту, худорлявої статури, плечі горизонтальні, обличчя кругле, чоло середнє, брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся чорне, середньої довжини. Був одягнений: чорна футболка, чорні спортивні штани, темні кросівки, мав при собі сумочку, типу «бананка», яку носить через плече). ОСОБА_6 та ОСОБА_4 привіталися із ОСОБА_9 , і вони почали між собою про щось розмовляти. Переговоривши декілька хвилин, вони в 19:51 год. відійшли звідти і разом, зайшли у третій під`їзд, вище вказаного будинку, за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому, вони відразу ж за собою закрили, вхідні двері із кодовим замком. Біля 20:40 год. ОСОБА_9 вийшов з під`їзду, вище вказаного будинку і пішов дворами у напрямку вище згаданого готелю «Інтурист-Закарпаття», що за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишилися за адресою: АДРЕСА_5 (т.1, а.с.113-115).

08.08.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Закарпатського апеляційного суду з клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №1712/106/25-2024, а саме просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії а саме проведенні візуального спостереження за особою із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження відносно гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та осіб з якими він контактує з метою перевірки останнього на причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення (т.1, а.с.116-118).

З протоколу за результатами проведення НСРД №739/106/6/4-2024 від 29.08.2024 року вбачається, що 17.08.2024 року о 19:25 год. ОСОБА_9 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-21 рік, середнього зросту, худорлявої статури, плечі горизонтальні, обличчя кругле, чоло серед-.-: брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся чорне, середньої довжини. Був одягнений: чорна футболка, чорні спортивні штани, темні кросівки, мав при собі сумочку, типу «бананка», яку носить через плече) у взаємодії з ініціатором, був виявлений і прийнятий під спостереження неподалік вище вказаного готелю «Інтурист-Закарпаття», що за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила І Мефодія, 5.

Фігурант, із кимось розмовляючи по мобільному телефону, пішки з пл. Кирила і Мефодія, прямував через пр. Свободи у сторону вул. Тихого.

Біля 19:45 год. ОСОБА_9 прийшов у двір загального користування, що біля багатоквартирного будинку, за адресою: АДРЕСА_3 . Там він почав на когось очікувати і знову, комусь телефонував з мобільного телефону.

В 19:47 год. до спостережуваного, зі сторони третього під`їзду, вище вказаного будинку, по АДРЕСА_3 , підійшли дві особи, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-22 роки, середнього зросту,нормальної статури, плечі горизонтальні, обличчя овальне, чоло середнє,брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся світло-русе, коротке, носить бороду. Був одягнений: біт футболка, сірі шорти, кросівки, мав при собі чимось наповнений поліетиленовий пакет, зеленого кольору); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (молодий чоловік, на вигляд віком 20-25 років, середнього зросту,нормальної статури, плечі горизонтальні, обличчя овальне, чоло середнє,брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс прямий, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся пофарбоване у білий колір, коротке. Був одягнений: сіра футболка, чорні спортивні штани, темні кросівки).

Фігурант привітався із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , і вони почали між собою про щось розмовляти. Переговоривши декілька хвилин, вони в 19:51 год. відійшли звідти і разом зайшли у третій під`їзд, вище вказаного будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , де розміщені квартири АДРЕСА_6 . При цьому, вони відразу ж за собою закрили, вхідні двері із кодовим замком.

Біля 20:40 год. ОСОБА_9 вийшов з даного під`їзду, вище вказаного будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишилися там без спостереження. Тим часом фігурант, прогулюючись дворами пішов у напрямку вище згаданого готелю «Інтурист-Закарпаття», що за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5.

18.08.2024 року близько 15:00 год. ОСОБА_9 (одягнений у зелену футболку, темні штани, кросівки), був виявлений і прийнятий під спостереження біля готелю «Інтурист-Закарпаття», що за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5.

Фігурант прийшов до вказаного готелю пішки, зі сторони пр. Свободи і на автостоянці на нього вже очікував ОСОБА_4 , який біля автомобіля марки «OPEL ASTRA», бежевого кольору, д/н НОМЕР_9 (номерний знак словацької реєстрації), стояв там разом із трьома невідомими чоловіками.

До спостережуваного, відразу ж підійшов і привіталася ОСОБА_4 і вони двоє, відійшли в сторону та почали між собою про щось розмовляти, а вказані невідомі чоловіки залишилися очікувати, біля автомобіля марки «OPEL ASTRA», бежевого кольору, д/н НОМЕР_9 .

Тим часом ОСОБА_9 із ОСОБА_4 про щось переговорили між собою і в 15:03 год. вони розійшлися. ОСОБА_4 знову, повернулася до вище згаданих чоловіків, які на нього очікували біля автомобіля «OPEL ASTRA», д/н НОМЕР_9 (словацька реєстрація) і вони там, залишилися без спостереження, а ОСОБА_9 пішки, пішов звідти. Далі спостережуваний, на протязі тривалого часу, безцільно вештався і прогулювався містом.

Біля 18:00 год. ОСОБА_9 знову, повернувся до вище згаданого готелю «Інтурист-Закарпаття», що за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5. Там він, біля центрального входу, тривалий час очікував, і щось роздивлявся у своєму мобільному телефоні. Згодом, в 19:27 год. до ОСОБА_9 туди, знову підійшов ОСОБА_4 . Вони двоє знову, стали там жваво щось обговорювати між собою. При цьому, в ході їхньої розмови, ОСОБА_4 щось пояснював ОСОБА_9 і щось показував йому на своєму мобільному телефоні.

Біля 19:30 год. ОСОБА_4 із кимось переговорив по мобільному телефону, близько хвилини і далі, спілкуючись з ОСОБА_9 , вони продовжили очікувати.

В 19:39 год. до готелю «Інтурист-Закарпаття», під`їхав автотранспортний засіб «RENAULTE ZOE», білого кольору, д/н НОМЕР_2 , де за кермом був водій (чоловік, на вигляд віком 45-50 років, середнього зросту нормальної статури, плечі горизонтальні, обличчя кругле, чоло середнє, брови дугоподібні, очі темні, середні, ніс пряний, середній, рот середній, губи середньої товщини, підборіддя вертикальне, заокруглене, волосся темно-русе, коротке. Був одягнений: синя футболка, бежеві бриджі, чорні кросівки).

У той же час, до вище вказаного автомобіля підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які сіли на пасажирські місця в автомобіль до водія таксі ( ОСОБА_9 спереду) і вони, поїхали звідти.

Об 19:50 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та водій на автомобілі марки «RENAULTE ZOE», д/н НОМЕР_2 , приїхали до продуктового магазину «Kiwi», що за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 170. Там ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вийшли з автомобіля, і про щось спілкуючись між собою, стали очікувати, а водій відвідав вказаний магазин, звідки вийшов з пачкою цигарок і в 19:53 год. за кермом а/м «RENAULTE ZOE», д/н НОМЕР_2 , поїхав без спостереження, уверх по вул. Загорській.

Тим часом ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , біля 20:10 год. так нікого і не дочекалися біля вище вказаного магазину й пішли звідти. В 20:13 год. спостережувані із вул. Загорської звернули на вул. Степана Федора і далі, рухаючись через приватний сектор, вони попрямували у бік державного кордону, що між Україною і Словаччиною.

Близько 20:28 год. ОСОБА_9 , орієнтовно за 200 метрів від державного кордону, передав ОСОБА_4 пакунок, який він почав розмотувати.

Біля 20:35 год. ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 були затримані співробітниками правоохоронних органів (т.1, а.с.119-123).

17.08.2024 року прокурором винесено постанову про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо- відео контролю особи та спостереження за особою і місцем до постановлення ухвали слідчого судді №888, згідно якої постановлено провести аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ; спостереження за особою і місцем стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 (т.1, а.с.124-126).

17.08.2024 року прокурором винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину №889, згідно якої постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням спеціальних імітаційних засобів, починаючи з 17.08.2024 тривалістю 60 діб. Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії використати заздалегідь ідентифіковані засоби, а саме грошові кошти гривні України та долари США, у тому числі належні ОСОБА_9 , а також спеціальні імітаційні засоби. Залучити до негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав письмову згоду на проведення негласних (слідчих) розшукових дій за його участю та був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі відповідної постанови про залучення до конфіденційного співробітництва (т.1, а.с.127-129).

12.08.2024 року прокурором винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину №844, згідно якої постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_7 , у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням спеціальних імітаційних засобів, починаючи з 12.08.2024 тривалістю 60 діб. Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії використати заздалегідь ідентифіковані засоби, а саме грошові кошти гривні України та долари США, у тому числі належні ОСОБА_9 , а також спеціальні імітаційні засоби. Залучити до негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав письмову згоду на проведення негласних (слідчих) розшукових дій за його участю та був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі відповідної постанови про залучення до конфіденційного співробітництва (т.1, а.с.129-131).

З протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 19.08.2024 року вбачається, що 17.08.2024 року о 19:51 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_8 зустрівся із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_9 . Після цього разом пішли до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши на місце, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пояснювали ОСОБА_9 обставини незаконного переходу через державний кордон, зокрема про необхідність здатися до поліції, які відповіді потрібно давати на запитання працівників поліції та наголосили, що він самостійно по карті потрапив до Словаччини без допомоги сторонніх осіб. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розповідали ОСОБА_9 про те, що відстань до кордону складатиме близько 200 метрів, після чого ОСОБА_6 відкрив додаток з картами на своєму мобільному телефоні та показав ОСОБА_9 маршрут, а саме неподалік вул. Загорської в м. Ужгород, який треба буде подолати для незаконного перетину кордону та зазначив, що треба буде при собі мати інструмент для перерізання огороджувального паркану перед кордоном, а також зазначив про наявність камер вздовж кордону. Після чого ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що сума за незаконний перетин державного кордону становитиме 6000 доларів США. О 20:39 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попрощався з ОСОБА_9 , після чого останній пішов (т.1, а.с.132-133).

З протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 19.08.2024 року вбачається, що 18.08.2024 року о 15:01 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_8 , біля готелю «Закарпаття», що в м. Ужгород по пл. Кирила і Мефодія, 5, зустрівся із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_9 ., який повідомив, що незаконний перехід буде здійснюватися ввечері, близько 17-18 години, було обумовлено, що грошові кошти ОСОБА_9 передає ОСОБА_4 на кордоні. Після чого, о 15:04 год. розійшлися.

О 19:28 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_8 , біля готелю «Закарпаття», що в м. Ужгород по пл. Кирила і Мефодія, 5, зустрівся із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_9 . Останній повідомив ОСОБА_9 , щоб він видалив з телефона номера, переписки та викликав таксі. Разом викликали таксі до магазину «Ківі», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 170.

О 19:39 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 сіли в таксі та поїхали. Згодом, о 19:50 год. приїхали до магазину «Ківі», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 170, та зайшли до вказаного магазину, де пояснює умови перетину.

О 20:09 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вийшли з вказаного магазину та пішки прямують до кордону. Під час руху останній повторно обумовив обставини незаконного переходу через державний кордон. Згодом о 20:28 год. ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6000 доларів США за незаконний перетин державного кордону.

О 20:31 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були затримані працівниками правоохоронних органів (т.1, а.с.134-135).

18.08.2024 року о 20 год. 50 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Рівна, буд. 8 працівниками поліції був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обшуку затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 6000 доларів США (купюрами по 100 доларів США у кількості 60 купюр) та мобільний телефон марки ZTE моделі Blade A51 ІМЕІ: НОМЕР_4 , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2024 року (т.1, а.с.132-141).

18.08.2024 року за адресою АДРЕСА_2 за письмовою згодою ОСОБА_19 , мешканки вказаної квартири, було проведено обшук, в ході якого в кімнаті, в якій проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_19 , ОСОБА_6 добровільно видав належний йому мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone» марки «XR» з моб. номером: НОМЕР_10 (т.1, а.с.150-155).

18.08.2024 року прокурор звернувся до слідчого судді Закарпатського апеляційного суду з клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №891, а саме просить надати дозвіл на проведення негласних (розшукових) слідчих дій, а саме аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , за період часу з 19:50 год. 17.08.2024 по 20:40 год. 17.08.2024, з 15:00 год. 18.08.2024 по 15:05 год. 18.08.2024 та з 19:25 год. 18.08.2024 по 20:31 год. 18.08.2024; спостереження за особою і місцем стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , за період часу 19:50 год. 17.08.2024 по 20:40 год. 17.08.2024, з 15:00 год. 18.08.2024 по 15:05 год. 18.08.2024 та з 19:25 год. 18.08.2024 по 20:31 год. 18.08.2024 (т.1, а.с.164-166).

09.10.2024 року о 14 год. 49 хв. був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т.1, а.с.171-174).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №04221 від 20.08.2024 року надано прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_20 дозвіл на проведення у період часу з 19:50 год. по 20:40 год. 17.08.2024, з 15:00 год. по 15:05 год. 18.08.2024 та з 19:25 год. по 20:31 год. 18.08.2024 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , наступних негласних слідчих (розшукових) дій: візуальне спостереження у публічно доступних місцях за ОСОБА_4 із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження; аудіо-, відео контроль ОСОБА_4 (т.1, а.с.176).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №03983 від 12.08.2024 року надано старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 дозвіл на аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , строком до 11.10.2024 (т.1, а.с.177).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №03984 від 12.08.2024 року надано старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 дозвіл на установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу) карток мобільного зв`язку № НОМЕР_6 та № НОМЕР_11 , якими користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , строком до 11.10.2024 (т.1, а.с.178).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №03985 від 12.08.2024 року надано старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 дозвіл на візуальне спостереження у публічно доступних місцях за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , із використанням відеозапису, фотографування,спеціальних технічних засобів для спостереження, строком до 11.10.2024 (т.1, а.с.179).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №03989 від 12.08.2024 року надано старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 дозвіл на аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_8 , строком до 11.10.2024 (т.1, а.с.180).

Ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суду №03990 від 12.08.2024 року надано старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 дозвіл на візуальне спостереження у публічно доступних місцях за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_8 , із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, строком до 11.10.2024 (т.1, а.с.181).

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що всі докази в даному кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діяння, інкримінованого їм стороною обвинувачення. Всі пов`язані з письмовими та речовими доказами процесуальні документи відповідають вимогам КПК України.

За змістом ст. 8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченим, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо вмотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Оцінюючи склад злочину, суд враховує таке.

Так, безпосереднім об`єктом злочину є - встановлений порядок перетинання державного кордону України.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням таких діянь: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України; 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його.

Незаконним переправленням через державний кордон України є у випадках, коли особи переправляються через державний кордон України:

1) будь-яким способом поза відповідними пунктами пропуску;

2) у пунктах пропуску, але без відповідних документів;

3) у пунктах пропуску, але за документами, які містять недостовірні відомості про особу;

4) у пунктах пропуску, але без дозволу відповідних органів влади.

Такі дії можуть бути вчинені у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності.

Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється з прямим умислом.

Проаналізувавши наведені вище докази, суд дійшов висновку, що дії обвинувачених містять склад інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України:

ОСОБА_4 - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

ОСОБА_6 - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 01.04.2020 року, у справі № 750/11509/18, зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що у достовірності факту винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд не має розумних сумнівів.

Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 64 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є тяжким злочином.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій (п.11 ч.1 ст.67 КК України).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій (п.11 ч.1 ст.67 КК України).

В даному випадку обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було використано умови воєнного стану (заборона виїзду за кордон чоловікам призовного віку, наявність обмежень щодо переміщення в прикордонній місцевості).

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, по медичну допомогу у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради не звертався.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, по медичну допомогу у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради не звертався.

Визначаючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особи обвинувачуваних.

При цьому суд зауважує, що закон наділяє суд дискреційними повноваженнями визначати, чи знижують встановлені під час судового розгляду обставини ступінь тяжкості вчиненого злочину, і призначати таке покарання, яке за видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення особи й попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Санкцією частини 3 статті 332 КК України визначено, що за дії, які передбачені в диспозиції вказаної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Обираючи вид і розмір основного покарання, суд виходить з таких міркувань.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачені не визнали своєї провини, у вчиненому не розкаялися.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)

Крім того, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к та від 18.09.2019 у справі №№ 166/1065/18.)

Однак, у матеріалах зазначеного судового провадження стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачені розкаялися у вчиненому ними кримінальному правопорушенні.

А тому за відсутності обставин, що пом`якшують покарання у відповідності до приписів статті 66 КК України, і даних, які би свідчили про зниження ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, суд вважає, що основне покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України відповідатиме приписам статей 50, 65 КК України.

На переконання Суду, призначене обвинуваченим покарання ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування до обвинувачених положень статей 69, 75 КК України.

Також, відповідне покарання сприятиме встановленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб.

Щодо призначення додаткових покарань.

За змістом ч. 2 ст. 52 КК України додатковими покараннями є в т.ч. конфіскація майна, яка згідно з ч. 2 ст. 59 КК України встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання за ч.3 ст.332 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті у мінімальному розмірі з конфіскацією майна, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Так, в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обіймати певні посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення даного злочину, а тому до них неможливо застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для їх виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін кримінального провадження на наступне. Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положеннях ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п. 1 ст. 6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що такі стандарти дотримано. Також, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною кримінального провадження.

Крім того, суд зауважує, що істотних порушень КПК України, які б суттєво обмежували фундаментальні права і законні інтереси учасників кримінального провадження, - під час судового розгляду встановлено не було.

Зважаючи на положення ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, а також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 та приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк тримання його під вартою з 18 серпня 2024 року по 06 вересня 2024 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Повернути повністю заставодавцю ОСОБА_22 заставу у розмірі 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), внесену нею за квитанцією від 06 вересня 2024 року № за ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк тримання його під вартою з 09 жовтня 2024 року по 10 жовтня 2024 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Повернути повністю заставодавцю ОСОБА_19 заставу у розмірі 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), внесену нею за квитанцією від 09 жовтня 2024 року № 020092005а за ОСОБА_6 .

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

-Імітаційні засоби під виглядом грошових коштів у сумі 6000 доларів США, купюрами по 100 доларів США у кількості 60 штук, які поміщено до спец пакету PSP 2143807 повернути за належністю Головному управлінню Національної поліції в Закарпатській області, , м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13;

-Мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade A51», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Iphone XR», чорного кольору, з моб. номером: НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_6 , який упаковано в спеціальний пакет №PSP 2143806 конфіскувати;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області від 27.08.2024 року (справа №308/13851/24, провадження 1-кс/308/4979/24) на імітаційні засоби під виглядом грошових коштів у сумі 6000 доларів США, купюрами по 100 доларів США у кількості 60 штук, які поміщено до спец пакету PSP 2143807; мобільний телефон «ZTE», моделі «Blade A51», ІМЕІ: НОМЕР_4 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області від 30.08.2024 року (справа №308/13851/24, провадження 1-кс/308/4978/24) на мобільний телефон марки «Iphone XR», чорного кольору, з моб. номером: НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_6 , який упаковано в спеціальний пакет №PSP 2143806 скасувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1