ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/8176/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/454/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання вироку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено подання ДУ «Темнівська виправна колонія №100 щодо визначення порядку відбування покарання за декількома вироками відносно засудженого ОСОБА_7 та постановлено визначити порядок застосування покарання за вироком Миргородського міського районного суду Полтавської області від 25.01.2021 і вироком Київського районного суду м.Полтави від 27.05.2021.

Відповідно до ч.1 ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів обрано принцип часткового складання призначених покарань та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено остаточне покарання - 5 років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 18.03.2020.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 зазначив, що суд першої інстанції при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів повинен був застосувати принцип поглинення, тобто такий самий, який було застосовано у вироку Київського районного суду м.Полтави від 27.05.2021, та визначити остаточне покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання за адресою, за якою мав намір проживати після звільнення, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тим самим скористався на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судом першої інстанції під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 засуджений:

-13.12.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-25.01.2021 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.308, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі;

-27.05.2021 Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309 КК України на 6 місяців арешту, відповідно до ч.4 ст.70, ст..72 КК України шляхом поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2021, визначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.09.2025 засудженого ОСОБА_7 звільнено від покарання за ч.2 ст.185 КК України, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2019 року.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2021 в частині призначення покарання за ст.71 КК України змінено та виключено з резолютивної частини посилання на застосування ст.71 КК України.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 25.01.2021 за ч.2 ст.308, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, 72 КК України на 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 25.06.2018 у справі 511/37/16-к, виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при визначенні остаточного покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2021 та вироком Київського районного суду м.Полтави від 27.05.2021 обґрунтовано застосував положення ч.1 ч.4 ст.70, ст.72 КК України та обрав принцип часткового складання призначених покарань, що відповідає вимогам кримінального закону і не свідчить про погіршення становища засудженого.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування ухвали суду, за доводами апеляційної скарги засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: