Справа № 694/2727/25 1-кс/694/163/26
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - застави

04.03.2026 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000030 від 26.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, є депутатом Мокрокалигірської ОТГ, директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 2-ї групи, є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю 4-ї категорії, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні зазначено, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали досудового розслідування за №0000030 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , рішенням Мокрокалигірської сільської ради №1-1/VIII від 27.11.2020 обраний депутатом Мокрокалигірської сільської ради VIII скликання, обіймаючи посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, будучи службовою особою, шляхом зловживання службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, здійснив розтрату бюджетних коштів, на користь ФОП ОСОБА_10 , вчинене в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Відповідно до контракту з Управлінням освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації від 01.10.2020, ОСОБА_6 призначений на посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області строком

на 5 років, а саме з 07.10.2020 по 06.10.2025, який продовжено наказом Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації №84к/ос від 18.08.2025 строком на 5 років, а саме з 07.10.2025 по 06.10.2030.

Відповідно до п. 1.2 Контракту, керівник зобов`язується безпосередньо та через органи управління Закладу освіти, забезпечувати безпосереднє управління Закладом освіти, його високоефективну діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за Закладом освіти майна, реалізовувати державну політику у сфері освіти.

Згідно з п. 1.4 Контракту, керівник, який уклав цей Контракт, є повноважним представником Закладу освіти під час реалізації повноважень, функцій, прав та обов`язків Закладу освіти, передбачених актами законодавства України, Статутом Закладу освіти, іншими документами.

Відповідно до п. 2.1 Контракту, керівник самостійно в межах повноважень, встановлених законодавством України, Статутом Закладу освіти та цим Контрактом, здійснює управління Закладом освіти за винятком повноважень, віднесених до компетенції Управління та/або Міністерства освіти і науки України.

Згідно п. 2.2 Контракту, передбачено, що керівник здійснює поточне керівництво Закладом освіти, організовує його освітню, навчально-виробничу, господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань закладу освіти, передбачених законодавством України, Статутом Закладу освіти та цим Контактом.

Відповідно до п.п. 2.6.1., 2.6.2., 2.6.3, 2.6.4., 2.6.5., 2.6.6., 2.6.7, вказаного Контракту ОСОБА_6 має право: діяти від імені Закладу освіти, представляти його без доручення в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, в установах, підприємствах та організаціях різних форм власності; укладати угоди, господарські та інші договори, в межах та у спосіб, установлений законодавством; розпоряджатися коштами Закладу освіти в межах кошторису доходів і видатків, затвердженого в установленому порядку; використовувати майно Закладу освіти відповідно до законодавства України; відкривати рахунки в банківських установах, приймати на роботу та звільняти з роботи працівників у встановленому порядку; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників, заохочувати та накладати на них стягнення, визначати та розподіляти між ними функціональні обов`язки та створювати робочі, дорадчі органи Закладу освіти та визначати їх повноваження; у межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження і доручення, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками закладу освіти.

Окрім того, згідно з п.п. 2.7.1.7, 2.7.2.5., 2.7.2.9, 2.7.2.17., 2.7.2.20 вказаного Контракту на Керівника покладено певні обов`язки, а саме він: несе персональну відповідальність за ефективне і раціональне використання та збереження бюджетних коштів, державного майна закріпленого за закладом освіти; відповідає за цільове та ефективне використання коштів загального та спеціального фонду; зобов`язаний забезпечити дотримання законодавства у діяльності закладу освіти в тому числі щодо виконання договірних зобов`язань закладу освіти; відповідає за стійке фінансово економічне становище закладу освіти; зобов`язаний дотримуватися у встановленому порядку обслуговування і використання бюджетних коштів.

Частиною третьою статті 18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді, наділений організаційнорозпорядчими та адміністративногосподарськими функціями, тобто в розумінні ст. 18 КК України є службовою особою.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 925від 30.11.2016 та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 378-р від 30.04.2024 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству освіти і науки на 2024 рік про розподіл обсягу субвенції

з державного бюджету місцевим бюджетам на створення навчально-практичних центрів освіти у 2024 році обласному бюджету Черкаської області виділено 17 420 000 грн.

Розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 24.05.2024 № 266, головним розпорядником субвенції визначено Управління науки і освіти Черкаської державної адміністрації, а розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та виконавцем програм визначено Багатопрофільний регіональний центр професійної освіти у Черкаській області по КПКВК 0611222 «Виконання заходів щодо створення навчально-практичних центрів сучасної професійної діяльності (професійно-технічної) освіти»

за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам та за рахунок коштів обласного бюджету по КПКВУ 0611221 «Співфінансування заходів, що реалізуються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом та створення навчально-практичних центрів сучасної професійної (професійно-технічної освіти).

Розрахунок з відповідними постачальниками Багатопрофільним регіональним центром професійної освіти у Черкаській області проводився за рахунок коштів, отриманих, як субвенція з державного бюджету за КПКВК 0611222 в розмірі 70% від загальної вартості товару та за ПКВК 0611221 в розмірі 30 % від загальної вартості товару за рахунок коштів обласного бюджету Черкаської області.

Відповідно до п. п. 12, 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України до бюджетних установ віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету

чи місцевого бюджету; розпорядниками бюджетних коштів є бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Бюджетного кодексу України учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами).

Пунктом 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів.

Отже, ОСОБА_6 , як директор Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області, є учасником бюджетного процесу, на якого поширюється дія обов`язків, передбачених п. 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, та принципів бюджетної системи України, що визначені п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких при складанні та виконанні бюджетів всі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення запланованих цілей при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів (принцип ефективності та результативності) і використовують бюджетні кошти тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (принцип цільового використання бюджетних коштів).

Як зазначається в клопотанні, ОСОБА_6 , маючи умисел на розтрату бюджетних коштів, діючи умисно, цілеспрямовано, 05.12.2024 (точний час та місце перебування в ході досудового розслідування не встановлено), уклав договір №13/НПЦ «Про закупівлю столів та стільців для їдальні» із ФОП ОСОБА_10 , на суму 595 196 грн без ПДВ, а саме 16 комлектів столів 4-х місних та 64 стільці та 14 штук столів для їдальні 6-ти місних та 84 штук стільців.

Також, ним підписано договір №14/НПЦ від 05.12.2024 «Про закупівлю меблів для навчальних лабораторій» із ФОП ОСОБА_10 на суму 600 000 грн без ПДВ, у кількості 60 штук столів 2-місних та 120 стільців, достовірно знаючи про завищення цін на вказанні товари.

Відповідно до п. 1.1 вказаних Договорів, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі передати у власність Покупця товар, визначений у п. 1. 2 Договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі прийняти та оплатити товар.

Згідно з п.1.2 договору № 13/НПЦ, товар, що поставляється, в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору № 13/НПЦ, ціна Договору становить 595 196 грн 00 коп. без ПДВ. Фінансування договору здійснюється за бюджетними програмами:

КПКВКМБ 0611221 «Співфінансування заходів, що реалізуються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом та створення навчально-практичних центрів сучасної професійної (професійно-технічної) освіти» - 178 558 грн. 80 коп.

КПКВКМБ 0611222 «Виконання заходів щодо створення навчально-практичних центрів сучасної професійної діяльності (професійно-технічної) освіти за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом» - 416 637 грн. 20 коп.

На виконання вказаного договору меблі поставлено по завищеним цінам, а саме:

16 комлектів столів 4-х місних та 64 стільців, вартістю 16 758 грн за комплект на загальну суму 268 128 грн.;

14 штук столів для їдальні 6-ти місних, вартістю 8 950 грн за штуку на загальну суму 125 300 грн.;

84 штуки стільців, вартістю 2 402 за штуку, на загальну суму 201 768 грн.

Згідно з п.1.2 договору № 14/НПЦ, товар, що поставляється в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 14/НПЦ, ціна Договору становить 600 000 грн 00 коп. без ПДВ. Фінансування договору здійснюється за бюджетними програмами:

КПКВКМБ 0611221 «Співфінансування заходів, що реалізуються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом та створення навчально-практичних центрів сучасної професійної (професійно-технічної) освіти» - 180 000 грн. 00 коп.

КПКВКМБ 0611222 «Виконання заходів щодо створення навчально-практичних центрів сучасної професійної діяльності (професійно-технічної) освіти за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам» - 420 000 грн. 00 коп.

На виконання вказаного договору меблі було поставлено по завищеним цінам, а саме:

комплект учнівський у кількості 60 штук столів 2-місних та 120 стільців, вартістю 10 000 грн за штуку на загальну на суму 600 тис. грн.

Надалі, ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату коштів бюджету на користь ФОП ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вартість поставленого товару є завищеною від її ринкової, надав вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_11 , яка не будучи обізнаною із злочинним умислом останнього, через казначейські рахунки Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області, р/р UA9005977 та UA0005977, здійснила оплату за поставлений товар відповідно до видаткових накладних № 13 від 13.12.2024 та № 14 від 12.12.2024 та платіжних інструкцій № 5 від 12.12.2024, № 6 від 12.12.2024, № 1 від 17.12.2024 та № 1 від 17.12.2024 на загальну суму 1 195 196 грн, тим самим обернув їх на користь ФОП ОСОБА_10 .

Так, вказані столи та стільці завідомо закуплені директором БРЦПО в Черкаській області ОСОБА_6 по завищеним від ринкової вартості цінам, на загальну суму 685 930, 34 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів та з метою розтрати бюджетних коштів, на користь ФОП ОСОБА_10 , всупереч п. п. 12, 47 ч. 1ст. 2, ч. 3 ст. 19, 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 2.7.1.7, 2.7.2.9, 2.7.2.20 Контракту від 01.10.2020, а саме щодо ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів, з метою досягнення економії бюджетних коштів, безпідставно та протиправно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 05.12.2024 уклав із ФОП ОСОБА_10 договір про закупівлю № 13/НПЦ «Столів та стільців для їдальні», на суму 595 196 грн без ПДВ та договір

про закупівлю № 14/НПЦ «Меблів для навчальних лабораторій», на суму 600000 грн без ПДВ, усвідомлюючи, що у вказані договори внесені завищені ціни, та в подальшому надав вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_11 , здійснити оплату за поставлений товар через казначейський рахунок БРЦПО

у Черкаській області, чим вчинив розтрату коштів місцевого бюджету та спричинив БРЦПО в Черкаській області матеріальну шкоду (збитки) у великих розмірах, на суму 685 930, 34 гривень, що у 453 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, депутату Мокрокалигірської ОТГ, який перебуває на посаді директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, зареєстрованому та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, 03.03.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких:

- висновок судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/17389-ТВ від 12.02.2026;

- висновок судово-економічної експертизи № СЕ-19/124-26/1720-ЕК від 18.02.2026;

- договір № 13/НПЦ від 05.12.2024 з додатками до нього;

- договір № 14/НПЦ від 05.12.2024 з додатками до нього;

- контракт з Управлінням освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації від 01.10.2020 про призначення ОСОБА_6 на посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області;

- показання свідка ОСОБА_12 ;

- показання свідка ОСОБА_11 ;

- показання свідка ОСОБА_10 ;

- показання свідка ОСОБА_13 ;

- інші матеріали кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч.4 ст.191 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

03.03.2026 ОСОБА_6 в порядку, передбаченому 278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Зазначається, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 згідно ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також наявність достатніх підстав для існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, усвідомлюючи, що за вчинений злочин йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, так як суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того, ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинене корупційне кримінальне правопорушення, може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків у кримінальному провадженні, схиляння їх до дачі неправдивих показань. Також при встановленні наявності цього ризику необхідно врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі. Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого, як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки свідки сторони обвинувачення не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді. Також слід зауважити, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі, після ознайомлення з матеріалами справи стали відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Враховуючи викладені вище обставини, на думку органу досудового розслідування, є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, та визначити її в розмірі 1 000 000 гривень.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили на тому, що підозра є необґрунтованою, складені експертні висновки базуються лише на письмових матеріалах, без безпосереднього дослідження предметів закупівлі, що унеможливлює сам факт впевненості в існуванні таких предметів, а більше з тим - їхньої вартості, зауважили на тому, що слідство продовжує порушувати кримінальні справи стосовно ОСОБА_6 , штучно збільшуючи їхню кількість, подрібнюючи закупівлі за різними переможцями торгів та договорами щодо закупівель. При цьому, інші особи, які причетні до закупівель, не встановлюються, не надається їх відповідний статус в кримінальних провадженнях, підозри не вручаються.

Заперечуючи доводи слідчого та прокурора, захисники підозрюваного зазначили, що підозра вручена не тій особі, оскільки ОСОБА_6 безпосередньо процедурою закупівлі не займався, є особа, яка відповідальна за здійснення тендерних процедур в установі, готувала відповідні документи, для консультацій винаймали спеціалістів з процедур закупівель, ОСОБА_6 лише підписував певні документи. При цьому процедура закупівлі перевірена через Prozorro. Також, на думку сторони захисту, слідство та прокуратура не враховують ті обставини, що в інших кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_6 вже подавалися клопотання щодо обрання запобіжного заходу, обирався запобіжний захід у вигляді застави з покладенням певних обов`язків, які ОСОБА_6 добросовісно виконує, з`являється за першої вимоги слідчого, прокуратури, суду, приймає безпосередньо участь у розгляді усіх питань, які його стосуються, не має намірів щодо ухилення від слідства та суду, що багаторазово підтвердив своєю усвідомленою поведінкою. Існування будь-яких ризиків, на які послалися слідчий та прокурор, заперечували. Вважають, що у даному випадку відсутня потреба у застосуванні до ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу, у задоволенні клопотання просили відмовити повністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів клопотання, слідчим відділом Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000030 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в межах якого 03.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Оцінюючи вищевикладені доводи учасників розгляду суд зазначає, що при дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, є підстави для висновку про наявність певної підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на що вказують долучені до клопотання документи, досліджені в судовому засіданні. На даній стадії процесу такі документи є достатніми для висновку про наявність підозри, та у свою чергу про її достатність для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Аргументи за чи проти задоволення клопотання не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування підозрюваного/обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати застосування запобіжного заходу.

В основу обґрунтованості наявності ризику того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, орган досудового розслідування покладається на тяжкість покарання, яке загрожує за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є особливо тяжким, проте сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу, при цьому доказів переховування від правоохоронних органів слідчим до клопотання не додано.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, відповідно до положень ст. 178 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років); вік та стан здоров`я підозрюваного (52 роки, інвалід 2-ї групи); міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (одружений, має сім`ю та дітей); наявність у підозрюваного постійного місця проживання та майновий стан підозрюваного (офіційно працевлаштований, проживає разом з сім`єю); наявність судимостей у підозрюваного (не судимий, до будь-яких видів відповідальності не притягувався); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Окрім того, слідчий суддя враховує відсутність негативної характеризуючої інформації щодо підозрюваного, ОСОБА_6 є депутатом Мокрокалигірської ОТГ, постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю 4-ї категорії.

Сам підозрюваний та його захисники зазначили, що від слідства та суду ОСОБА_6 не ухиляється, оскільки бажає об`єктивного встановлення усіх обставин справи.

З наявних у матеріалах клопотання документальних доказів судом з`ясовано, що причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується: даними висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/17389-ТВ від 12.02.2026; даними висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/124-26/1720-ЕК від 18.02.2026; даними договору №13/НПЦ від 05.12.2024 з додатками до нього; даними договору № 14/НПЦ від 05.12.2024 з додатками до нього; даними контракту з Управлінням освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації від 01.10.2020 про призначення ОСОБА_6 на посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області; даними показання свідка ОСОБА_12 ; даними показання свідка ОСОБА_11 ; даними показання свідка ОСОБА_10 ; даними показання свідка ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме: справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, справу «Мамедова проти Росії», в якій ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину, справу «Смирнова проти Росії», рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» - у всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.

Тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Наразі слідчий суддя не вбачає достатніх підстав та необхідності в обранні найтяжчого запобіжного заходу до ОСОБА_6 у виді тримання під вартою. Окрім того, не достатньо доведено слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки таких обставин не встановлено, жодних прикладів ухилення ОСОБА_6 від явки за викликами слідчого, прокурора, суду не встановлено.

Беручи до уваги наявні в матеріалах клопотання докази, слідчий суддя зазначає, що у даному випадку наявні правові та об`єктивні підстави для застосування іншого запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Згідно з п.3 ч.1 ст.176, ч.1 ст.182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, який є тяжким злочином, розмір покарання, передбачений санкцією ч.4 ст. 191 КК України, встановлений судом ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, який раніше не судимий, є інвалідом 2 групи, одружений, має сім`ю та дітей, тобто має сталі соціальні зв`язки, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 360 (сто дванадцять вісім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти наявному у кримінальному провадженні ризику.

Стосовно вимог старшого слідчого ОСОБА_4 щодо застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 1 000 000 грн, суд вважає, що, як слідчим в клопотанні, так і прокурором не обґрунтовано в достатній та переконливій мірі необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який належить застосувати до підозрюваного, суд враховує, що обрання запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Щодо розміру застави, який просив застосувати в клопотанні старший слідчий, в розмірі 1 000 000 грн суд вважає, що такі вимоги є завищеними.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як слідчим в клопотанні, так і прокурором не наведено обставин, які б вказували на наявність виключного випадку для застосування положень ч.5 ст. 182 КПК України та визначення розміру застави понад межі, встановлені у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Окрім того, суд вважає розмір застави, на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення, є неспівмірним із сумою закупівлі та можливих збитків, які заявляються у розмірі 685 930, 34 гривень.

Суд враховує, що внесення грошових коштів є невід`ємною складовою запобіжного заходу у вигляді застави. Саме цією сумою грошових коштів забезпечується належна процесуальна поведінка підозрюваного. Без фактичного внесення грошових коштів застава по суті зводиться до особистого зобов`язання, адже не забезпечується можливість застосування кримінально-процесуальної відповідальності в вигляді можливості звернення застави в дохід держави при порушенні її умов. За таких обставин застава втрачає дієвість в розумінні частини першої статті 182 КПК.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 пункту 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його невиконання.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є достатньою, визначеною з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, розміром можливих збитків, особи підозрюваного та встановленого ризику. Підстав для визначення застави у розмірі 1 000 000 грн старшим слідчим та прокурором не доведено.

Керуючись вимогами статей 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000030 від 26.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, є депутатом Мокрокалигірської ОТГ, директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,інваліда 2-ї групи, є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю 4-ї категорії, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 360 ( сто дванадцять вісім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок (40 х 3 209 грн.= 128 360), які належить сплатити на розрахунковий рахунок UA0003652, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26261092, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, тобто з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_12 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

5) у разі отримання ОСОБА_6 інших паспортних документів для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України, окрім тих, що вже передані ним на зберігання до уповноважених органів державної влади, такі документи підлягають передачі на зберігання до таких органів.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 02.05.2026 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 положення ч.6 ст.182 КПК України, а саме, підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок, або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжнго заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1