Дата документу 12.03.2026 Справа № 317/2863/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2863/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/534/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2026 року, якою клопотання прокурора задоволено, продовжено щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 квітня 2026 року включно.

Вказана апеляційна скарга підлягає поверненню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (далі-Закон) регламентовано, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частини 1, 2 статті 14 цього Закону).

За змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Рішенням Конституційного суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) встановлено, що володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини третьої ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При оскарженні судового рішення до апеляційного суду скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Такий правовий висновок викладений в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року ЄУН 521/12324/18 та є обов`язковим для інших судів.

Проте, вищевказана апеляційна скарга подана без дотримання вищевказаних вимог закону, оскільки ця скарга складена недержавною мовою.

Положеннями ч.2 ст.422 та ст.422-1 КПК України не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку статей 422, 422-1 КПК України без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, а тому положення ст.398, частин 1, 2, п.1 ч.3 ст.399 цього Кодексу не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг. Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2-4 ч.3 ст.399 КПК України, що узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульованою у постанові від 18 листопада 2019 року в справі №686/24639/17 (провадження №51-5496кмо18).

З урахуванням викладеного, вищевказана апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки апеляційна скарга складена недержавною мовою, що не позбавляє ОСОБА_3 права знову звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог та в порядку, визначених КПК України, а також з урахуванням викладеного в цій ухвалі.

Керуючись ст.399 КПК України, суддя доповідач

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2026 року, якою клопотання прокурора задоволено, продовжено відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 квітня 2026 року включно, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою - в той самий строк, який відраховується з дня вручення копії ухвали.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2