Справа № 357/975/26
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

слідчий: ОСОБА_4 ,

представники власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, Київської області, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 6, по кримінальному провадженню №0000385 від 23.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладання арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місцевості за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів 3, із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000385, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не раніше листопада 2025 року ОСОБА_7 , незважаючи на заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 23 до 60 років, маючи корисливий мотив, спрямований на отримання неправомірної вигоди, розробив план сприяння у незаконному переправленні громадянина України ОСОБА_8 через державний кордон України в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Так, у листопаді 2025 року, ОСОБА_7 , під час розмови з ОСОБА_8 , усвідомлюючи наявність обмежень щодо виїзду останнього за кордон у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану, запропонував сприяння у незаконному перетині державного кордону України. Зокрема, ОСОБА_7 пообіцяв виготовити підроблені документи про громадянство Республіки Болгарія, що мали стати підставою для безперешкодного виїзду за межі України, оцінивши свої послуги у 8 000 доларів США.

26.12.2025 близько 12:00 ОСОБА_7 під час телефонної розмови висунув вимогу про передачу частини коштів у сумі 4 000 доларів США для початку процесу виготовлення документів. На виконання цих домовленостей, 29.12.2025 близько 11:00 у м. Біла Церква по вул. Крижановського (поблизу парку «Олександрія»), ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_7 першу частину винагороди 43000 гривень. При цьому, ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 детальні інструкції щодо способу перетину кордону після виготовлення підроблених документів.

Надалі ОСОБА_7 забезпечив виготовлення підробленого паспорта громадянина Болгарії та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 (з його фотокарткою, але зміненими анкетними даними).

02.02.2026 близько 12:00 у приміщенні магазину «Мануфактура Смаку» (м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів, 4), ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 вказані підроблені документи. Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи діяти під контролем правоохоронних органів, на виконання домовленостей з ОСОБА_7 передав останньому решту суми 7000 доларів США (що згідно з курсом НБУ становить 299679,1 грн). Після отримання коштів ОСОБА_7 був затриманий.

За таких обставин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянням його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з чим 03 лютого 2026 року йому вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років з конфіскацією майна.

02 лютого 2026 року в період часу з 15 години 04 хвилин по 17 годину 02 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 справа № 357/975/26 проведено санкціонований обшук місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 .

02 лютого 2026 року в період часу з 14:09 до 16:48 год. на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 справа № 357/975/26, проведено санкціонований обшук місця проживання ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Крім того, 03 лютого 2026 року в період часу з 10 години 24 хвилин по 11 годину 03 хвилини відповідно до вимог ст. ст. 104, 105, 106, 237, 238, 223 КПК України проведено огляд місцевості за адресою: м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів 3, під час якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 .

Виходячи з того, що під час обшуків за місцями проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виявлено та вилучено предмети та документи, які можуть бути безпосередньо предметами вчинення вказаного злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Також, є необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 , оскільки є достатні підстави вважати, що суд у випадку ухвалення обвинувального вироку може застосувати конфіскацію як вид покарання.

Постановами слідчого від 02.02.2026 та від 03.02.2026 зазначені вище речі визнані речовими доказами кримінальному провадженні № 0000385.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, для збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на речі та документи, вилучені 02.02.2026 та 03.02.2026 в ході проведення обшуків та огляду місцевості, оскільки вони підлягають огляду з метою отримання та фіксації відомостей підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, а також в подальшому будуть предметом дослідження відповідних експертних досліджень з метою підтвердження винуватості осіб, причетних до злочину, можуть бути конфісковані в якості покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив їх задовольнити. При цьому прокурор уточнив клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб та зазначив, що просить накласти арешт на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 ,

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, в рамках кримінального провадження №0000385 від 23.10.2025, звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна виявленого в ході обшуку в приміщенні ОСОБА_10 тільки 06.02.2026, при цьому обшук було проведено 02.02.2026, тобто за спливом чотирьох діб, а саме в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України. Крім цього посилався на те, що ОСОБА_10 не є підозрюваним у справі та взагалі не фігурує у кримінальному провадженні. А також зазначав, що ОСОБА_10 добровільно надав для огляду мобільний телефон та повідомив пароль до нього.

Представник власника майна ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_9 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що органами досудового слідства та прокурором грубо порушені строки звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя вислухавши доводи сторін по заявленому клопотанню, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000385, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянням його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з чим 03 лютого 2026 року йому вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років з конфіскацією майна.

02 лютого 2026 року в період часу з 15 години 04 хвилин по 17 годину 02 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 справа № 357/975/26 проведено санкціонований обшук місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 .

02 лютого 2026 року в період часу з 14:09 до 16:48 год. на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 справа № 357/975/26, проведено санкціонований обшук місця проживання ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Крім того, 03 лютого 2026 року в період часу з 10 години 24 хвилин по 11 годину 03 хвилини відповідно до вимог ст. ст. 104, 105, 106, 237, 238, 223 КПК України проведено огляд місцевості за адресою: м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів 3, під час якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 .

Так, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В судовому зсідані встановлено, що згідно ухвали слідчого судді від 23.01.2026 надано дозвіл на обшук за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_11 , з метою виявлення та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні.

Отже, майно вилучене під час проведення обшуку 02 лютого 2026 року в період часу з 15 години 04 хвилин по 17 годину 02 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , вважається тимчасово вилученим майном і, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Отже в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що майно, на яке прокурор в клопотанні просить накласти арешт, тимчасово вилучене 02.02.2026, а прокурор звернувся з клопотанням засобами поштового зв`язку 04.02.2026, що підтверджується штампом на конверті укрпошти. Отже, достеменно встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, протягом 48 годин після вилучення майна, тобто в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином у слідчого судді наявні всі підстави вважати, що майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту.

Крім того, в судовому зсідані встановлено, що згідно ухвали слідчого судді від 23.01.2026 надано дозвіл на обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у власності ОСОБА_12 , з метою виявлення та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні.

Отже, майно вилучене під час проведення обшуку 02 лютого 2026 року в період часу з 14:09 до 16:48 год. на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вважається тимчасово вилученим майном і, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Отже в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що майно, на яке прокурор в клопотанні просить накласти арешт, тимчасово вилучене 02.02.2026, а прокурор звернувся з клопотанням засобами поштового зв`язку 04.02.2026, що підтверджується штампом на конверті укрпошти. Отже, достеменно встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, протягом 48 годин після вилучення майна, тобто в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином у слідчого судді наявні всі підстави вважати, що майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту.

Крім того, в судовому зсідані встановлено, що 03 лютого 2026 року в період часу з 10 години 24 хвилин по 11 годину 03 хвилини відповідно до вимог ст. ст. 104, 105, 106, 237, 238, 223 КПК України проведено огляд місцевості за адресою: м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів 3, під час якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 .

Враховуючи, що майно вилучене під час проведення огляду місцевості 03.02.2026 без ухвали слідчого судді, отже на вказане майно відсутній дозвіл слідчого судді на його відшукання, тому останнє вважається тимчасово вилученим майном і, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Отже в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, тимчасово вилучене 03.02.2026, а клопотання подано до суду засобами поштового зв`язку 04.02.2026, що підтверджується штампом на конверті укрпошти, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином у слідчого судді наявні всі підстави вважати, що майно, вилучене під час огляду місцевості 03.02.2026, а саме автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту.

Слідчим суддею встановлено, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку 02 лютого 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026, а саме: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що є майном ОСОБА_10 , який не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді звернувся прокурор. При цьому, посилання захисника на те, що ОСОБА_10 не фігурує у даному кримінальному провадженні, спростовується матеріалами, доданими до клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливість володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою його збереження та унеможливлення подальшого відчуження на час досудового розслідування, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде скасувати власникам в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладання арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000385 від 23.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: мобільний телефон марки "Айфон" ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: ноутбук марки ASUS x510V із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки "Redmi Note 9 Pro" ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місцевості за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. Добровольчих батальйонів 3, із забороною володіння, користування та розпоряджання ним, а саме: автомобіль марки «DAEWOO» моделі «KALOS» з іноземним номером НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному користуванні та власності ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Копію ухвали негайно скерувати прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для виконання та власникам майна та їх представникам - для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 24.02.2026 о 12:45 год. за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4А, зал судового засідання № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддяОСОБА_13