Справа №295/4145/26
УХВАЛА

11.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подане слідчим ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні №0000181 від 09.03.2026,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піски Житомирського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 23.05.2025 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 №271 солдата за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення у військовій частині.

ОСОБА_5 , будучи 31.01.2022 засудженим Житомирським районним судом за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з попередньої судимості належних висновків не зробив, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 08.03.2026, близько 19 години 20 хвилин, у ОСОБА_5 , який зайшов на територію фермерського господарства «Добробут Людей», та проник через незачинені вхідні двері до підсобного приміщення, яке знаходиться поблизу с. Дениші Житомирського району за координатами: 50.2212978, 28.4162289, виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме: набір інструментів марки «Dnipro-M ULTRA», вартістю 3990,00 грн, кутової шліфувальної машини марки «Dnipro-M GS-100S», вартістю 1326,00 грн, та кутової шліфувальної машини марки «Dnipro-M GL-125S, вартістю 1590,00 грн, що належать фермерському господарству «Добробут Людей».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 у зазначений день, час та місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чуже майно, яке йому не належить, діючи умисно, з корисливим мотивом та прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, а також розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, таємно, повторно, викрав набір інструментів марки «Dnipro-M ULTRA», вартістю 3990,00 грн, кутову шліфувальну машину марки «Dnipro-M GS-100S», вартістю 1326,00 грн, та кутову шліфувальну машину марки «Dnipro-M GL-125S, вартістю 1590,00 грн, що належать фермерському господарству «Добробут Людей».

В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив фермерському господарству «Добробут Людей» матеріальну шкоду на загальну суму 6906 грн.

09.03.2026 ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри орган досудового розслідування доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: рапортом-повідомленням на лінію 102 про вчинене кримінальне правопорушення ЄО №4419 від ОСОБА_8 від 09.03.2026; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 09.03.2026; протоколом огляду місця події на території, що розташована за межами с. Дениші, Житомирського району, Житомирської області, за координатами 50.2212978, 28.4162289 від 09.03.2026; заявою ОСОБА_5 від 09.03.2026; протоколом огляду місця події біля буд. АДРЕСА_3 від 09.03.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.03.2026; протоколом затримання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 208 КПК України від 09.03.2026; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, від 10.03.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.03.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ігнорує соціальні норми, у зв`язку з відсутністю стабільної роботи не має сталих соціальних і побутових зв`язків, що полегшує можливість зміни місця перебування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має попередній досвід вчинення кримінальних правопорушень, зокрема ОСОБА_5 був засуджений вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31.01.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, та в подальшому, відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 21.05.2024, звільнений від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 та 07.07.2025 самовільно залишив військову частину.Також слідчий посилається на те, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі створює обґрунтовану загрозу незаконного впливу на свідків з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного рівня процесуальних гарантій та не усуне вказаний ризик.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, щодо визначення розміру застави не заперечували.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що має дівчину, яка перебуває на четвертому місяці вагітності, переховуватись йому немає сенсу, вину у скоєному визнає, все повернув. Вказав, що проходив ВЛК, тому правомірно перебував за межами військової частини. Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав, що заставу внести зможе.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що ризик переховування є необґрунтованим, підозрюваний має цивільну дружину, яка вагітна, щодо СЗЧ повідомила, що підозрюваний проходив ВЛК та невчасно повернувся. Просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Заставу просила визначити у мінімальному розмірі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Встановлено, що ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000181 від 09.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, обставини щодо наявності цивільної дружини жодними доками не підтверджені, раніше судимий, що також вказує на наявність ризику переховування ОСОБА_5 .

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя зауважує, що із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з потерпілим та особами, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні, може здійснювати на них вплив із метою спонукання до ненадання показань на стадії судового розгляду, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43). Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) вказані вище особи судом ще не допитані.

Зважаючи на характер та обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та на те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, слідчий суддя вбачає достатньо обґрунтованим посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує приписи ч.5 ст.182 КПК України, встановлені відомості про особу підозрюваного, наявні ризики за ст.177 КПК України; розмір заподіяної потерпілим шкоди, слідчий суддя встановлює застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.05.2026 включно.

Строк дії ухвали до 07.05.2026 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-50 год 13.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1