Справа №705/1336/20
УХВАЛА

11.03.2026 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, в обґрунтування зазначивши наступне.

Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування встановлено, що його підзахисна ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що склалися після того, як ОСОБА_8 , схопив її за волосся та ударив коліном в голову, будучи ображеною, з метою помсти, маючи намір на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, нанесла йому два удари кухонним ножем в область спини, внаслідок чого спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 05-7-02/50 від 17.03.2020 у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням нижньої долі правої легені, що в своєму перебігу ускладнилась правостороннім гемотораксом та геморагічним шоком, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, від якої настала смерть ОСОБА_8 , та колото-різаної рани зліва в проекції 2-3 ребер по задньо-пахвинній лінії, в підшкірно-жирову клітковину не проникаючи в порожнину грудної клітки, довжина ранового каналу 6 см., які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Захисник зазначає, що жодних доказів вини його підзахисної ОСОБА_6 стороною обвинувачення долучено не було та не встановлено фактичні обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Однак було встановлено та підтверджено допитами свідків та іншими матеріалами справи факт перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в одному приміщенні в час нанесення останньому тілесних ушкоджень. Крім цього, також встановлено, що між обвинуваченою та потерпілим були неприязні стосунки та у вище вказаний час та місці між ними виник конфлікт із нанесенням ОСОБА_8 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та намагання нанести інші тілесні ушкодження.

Згідно показів ОСОБА_6 , вона зазначила, що ОСОБА_8 перебуваючи в кімнаті будинку напав на неї, взяв рукою за її волосся та наніс удар коліном в голову, в область обличчя. В подальшому, продовжуючи тримати її за волосся, наносив повторні удари коліном в голову, не менше 4 ударів, а вона з метою захисту намагалася вирватися та уникнути отримання ударів. Однак, так як її тримали за волосся і вона перебувала у не зручній для захисту позиції, стоячій в напівзігнутому положенні, не маючи можливості вивільнитися, з метою самооборони правою рукою, в межах досяжності руки, взяла ножа та нанесла декілька ударів в район спини ОСОБА_8 , в результаті чого змогла вивільнитися від побоїв останнього та захистити своє життя та здоров`я.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи на спині покійного ОСОБА_8 було виявлено 2 проникаючі рани, з повним їх описом і де чітко зазначено локалізацію, глибину та розміри.

З урахуванням показів ОСОБА_6 , матеріалів кримінального провадження та висновку судово-медичної експертизи, з метою об`єктивного встановлення всіх обставин справи виникає необхідність на даний час перевірити можливість нанесення тілесних укладень ОСОБА_8 його підзахисною при обставинних, які вказала остання при допиті в судовому засіданні, перебуваючи в стані необхідної оборони від умисних неправомірних дій покійного. Тому сторона захисту вважає за доцільне з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження призначити додаткову судово-медичну експертизу, на виконання якої поставити наступне запитання:

- чи могли утворитися тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при обставинах зазначених під час допиту в якості обвинуваченої ОСОБА_6 ?

В судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання та просив суд призначити додаткову судово-медичну експертизу, оскільки під час судового розгляду з показів обвинуваченої встановлено, що вона саме захищалася та такі дії вчинені нею були з метою самооборони. Також зазначив, що заявити таке клопотання раніше не мав можливості оскільки за узгодженою позицією з ОСОБА_6 остання під час досудового розслідування від дачі показань відмовилася, а тому надавши такі покази суду, виникли нові обставини, які не були раніше відомі та підлягають дослідженню та перевірці шляхом проведення додаткової експертизи для з`ясування чи дійсно ОСОБА_6 такі удари ножем нанесла ОСОБА_8 неумисно, захищаючись від протиправних дій зі сторони потерпілого.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання захисника, просила суд призначити у справі додаткову судово-медичну експертизу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту оскільки вважає, що наявний у матеріалах справи висновок судово-медичної експертизи не містить суперечностей та сумнівів щодо його правомірності, а заявлене стороною захисту клопотання про призначення додаткової експертизи свідчить про намір затягування судового розгляду оскільки надані обвинуваченою ОСОБА_6 покази є суперечливими та неповними по відношенню до обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а тому заявлене клопотання є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим просить суд відмовити у призначенні додаткової експертизи.

Колегія суддів, вислухавши захисника, обвинувачену та позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні досудового розслідування чи суду.

Відповідно до п. 1.2.13 пункту 1.2 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 р. за № 705/3145 (далі Інструкція), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Відповідно до п.3.6 р. ІІІ Інструкції, у разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку… У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Отже, додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що неможливо усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні, заслухавши експерта, та якщо необхідно провести додаткові дослідження або ж дослідити додаткові вихідні дані, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об`єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих установах, у тому числі працівники інших установ, органів виконавчої влади тощо.

Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або має неповний, неконкретний характер.

Неповнота експертного висновку є достатньою підставою для призначення додаткової експертизи у справі. В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд уважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Така судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення може бути доручено тому ж або іншому експерту. Слід враховувати, що судова експертиза призначається тільки у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші докази, які знаходяться у матеріалах справи чи неможливо застосувати інші засоби доказування.

Захисник у якості підстави необхідності призначення додаткової судово-медичної експертизи зазначає наявність нових обставин, які не були раніше відомі, а саме показів обвинуваченої ОСОБА_6 щодо її дій, що можуть свідчити про стан необхідної оборони, і з таких пояснень, на думку захисника, можна зробити висновок, що вона вимушена була нанести такі удари ножем ОСОБА_8 , який в цей час здійснював відносно неї фізичне насильство, що становило загрозу її здоров`ю та життю, а тому вважає за необхідне вирішити питання можливості нанесення таких тілесних ушкоджень за вказаних обвинуваченою обставин, тобто в стані необхідної оборони від неправомірних дій потерпілого.

Суд звертає увагу, що необхідна оборона це правомірний захист прав та інтересів (особи, суспільства, держави) від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння шкоди нападнику.

Основними ознаками необхідної оборони є:

- суспільно небезпечне посягання, тобто напад, має бути реальним (не уявним), а не лише припускатися, і становити небезпеку для життя, здоров`я чи майна;

- своєчасність оборони, яка є правомірною лише під час посягання (від моменту початку і до його закінчення);

- спрямованість шкоди, яка має бути завдана саме тому, хто посягає, а не третім особам;

- мета захисту, тобто спрямованість дій особи на відвернення або припинення нападу, а не на помста;

- співрозмірність (межі), тобто заподіяна шкода має бути необхідною і достатньою в конкретній обстановці. Перевищенням меж є умисне заподіяння тяжкої шкоди, що не відповідає небезпечності нападу.

У даному випадку, суд враховує, що заявляючи таке клопотання ОСОБА_6 та її захисник не заперечують сам факт нанесення тілесних ушкоджень, а тому про наявність визначених законом обставин перебування обвинуваченої в стані необхідної оборони не може свідчити механізм нанесення тілесних ушкоджень оскільки такі обставини мають бути доведені іншими доказами аніж висновком судово-медичної експертизи.

Також, суд враховує надані обвинуваченою ОСОБА_6 покази самі по собі є суперечливими та неповними, оскільки з них не можливо однозначно зрозуміти обставини нанесення нею ударів ножем потерпілому ОСОБА_8 , які можуть бути підставою для призначення додаткової судово-медичної експертизи, враховуючи, що сам факт нанесення ударів ножем потерпілому обвинувачена не заперечує, а лише звертає увагу на передумови таких її дій.

При вирішенні питання щодо можливості призначення додаткової експертизи слід брати до уваги саме необхідність більш повного дослідження обставин, які свідчать про неповноту або неясність наявного висновку, однак надані обвинуваченою покази по суті не є такими обставинами. У клопотанні захисника не обґрунтовано, яким чином відповідь на запропоноване ним питання для додаткової експертизи усуне неясність між уже визначеним експертним висновком ступенем тяжкості тілесного ушкодження та умислом обвинуваченої.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду в квітні 2020 року, а інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений в січні 2020 року. Суд враховує, що захисник бере участь у даному кримінальному провадження з моменту затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України. При цьому, будучи на стадії досудового розслідування обізнаний з наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема й висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , а також погодивши позицію захисту з обвинуваченою, про що не заперечував в судовому засіданні, правом на заявлення відповідного клопотання перед слідчим та прокурором не ставив, а ставить питання про необхідність додаткової експертизи через шість років з моменту початку кримінального провадження обґрунтовуючи клопотання новими обставинами, про які зазначила в своїх показах обвинувачена та які стороні захисту не могли бути не відомі з огляду на узгодженість дій захисника з обвинуваченою.

При цьому захисник не зазначає обставин, які б свідчили про те, що наявний у матеріалах справи висновок експерта є необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, а також не вказує про необхідність усунення неповноти або неясності наявного висновку.

Таку позицію сторони захисту, з урахуванням інших обставин справи, суд розцінює як намагання затягування судового розгляду.

При цьому суд зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення додаткової експертизи, у зв`язку з припущеннями та без достатніх на те підстав може призвести до невиправданого затягування розгляду справи та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Оцінюючи обґрунтованість поданого клопотання, суд зазначає, що з огляду на зміст норм ст. ст. 242, 332 КПК України в даному випадку призначення експертизи за клопотанням сторони є правом, а не обов`язком суду, а тому дане питання має бути вирішено не в будь-якому випадку, а лише за наявності передбачених законом умов.

За встановлених обставини, суд вважає, що стороною захисту не доведено підстав для призначення експертизи, тому в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення додаткової судово-медичної експертизи слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 22, 242, 244, 332 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення додаткової судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3