Справа № 188/2419/24
Провадження № 1-кп/188/163/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №0000168

обвинувачений:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, освіта середня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в режимі відео конференції

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні захисник подала клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

В обґрунтування зазначено, що на даний час ОСОБА_3 має відстрочку від мобілізації на підставі п.11 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», його дружина інвалід П групи.

ОСОБА_3 , вчиняв активні дії щодо отримання відстрочки до того, як його було обвинувачено у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 336 КК України, тобто діяв згідно вимог чинного законодавства.

26.06.2024 року повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про відмову в наданні відстрочки , але з вказаною відмовою ОСОБА_3 , не погодився та мав право її оскаржити в судовому порядку, але не встиг у зв`язку з вчиненням представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 відносного нього дій щодо мобілізації, не зважаючи на те, що його дружина дійсно була та є особою з інвалідністю.

Все разом, свідчить про те, що в ОСОБА_3 не був і не є злісним ухилянтом, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, опікується дружиною що є особою з інвалідністю ( друга група), має: освіту, відсутні тяжкі насліди діяння.

В судовому засіданні захисниця та обвинувачений підтримали клопотання, просять його задовольнити.

Прокурор не підтримала клопотання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд приходить до наступного висновку, клопотання підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

ОСОБА_3 будучи військовозобов`язаним, рішенням військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 13.08.2024 в денний час доби в період часу з 11.00 год. до 18.00 год., точного часу не встановлено, який перебував в адміністративному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, достовірно розуміючи, що згідно довідки

військово-лікарської комісії № 1866 від 17.06.2024 визнаний придатним до військової служби, не маючи поважних причин для відстрочки, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи обізнаним про необхідність прибуття для мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 для відправки до місця проходження військової служби у складі військової команди до військової частини НОМЕР_1 на 12 год. 00 хв. 13.08.2024, повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з метою ухилення від військової служби під час мобілізації, відмовився від отримання повістки, про що складено акт про відмову від отримання повістки №5 від 13.08.2024.

У подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, 13.08.2024 о 12 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, тим самим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993.

Крім того, ОСОБА_3 16.09.2024 в денний час доби в період часу з 12.00 год. до 13.55 год., точного часу не встановлено, перебуваючи в адміністративному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, не маючи поважних причин для відстрочки, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи обізнаним про необхідність прибуття для мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 для відправки до місця проходження військової служби у складі військової команди до військової частини НОМЕР_1 на 14 год. 00 хв. 16.09.2024, повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з метою ухилення від військової служби під час мобілізації, відмовився від отримання повістки, про що складено акт про відмову від отримання повістки №10 від 16.09.2024.

У подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, 14 год. 00 хв. 16.09.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, тим самим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_3 діючи умисно, не маючи на підставі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, або її заміни на альтернативну (невійськову) службу, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, від проходження військової служби відмовився, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст.288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, ОСОБА_3 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за вчинення дій з часу, коли він, згідно довідки військово-лікарської комісії № 1866 від 17.06.2024, визнаний придатним до військової служби і діючи умисно, 14 год. 00 хв. 16.09.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Згідно наданих стороною захисту документів, ОСОБА_3 з 20.04.1991 року перебуває у шлюбі і проживає спільно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Висновком ЛКК№69 від 04.07.2025 року ОСОБА_3 в зв`язку з хворобою потребує постійного стороннього догляду.

Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААД №094035, ОСОБА_3 з 24.10.2024 року є інвалідом 2 групи з 07.10.2024 року загального захворювання, чергового переогляду не підлягає.

Відповідно до витягу РЕЗЕРВ+, сформованого 24.12.2025, ОСОБА_3 має відстрочку до завершення мобілізації на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначено в Правовій позиції Постанови ККС ВС від 16.10.2025 у справі № 752/13587/24 (№ в ЄДРСР 131130764 звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки (ст. 48 КК) є правом, а не обов`язком суду. Для визнання того, що на час розгляду кримінального провадження в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності діянням чи особою.

Судом встановлено, після вчинення кримінального правопорушення шляхом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, дружині обвинуваченого встановлено ІІ групу інвалідності і він після цього не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи, що ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування і в підготовчих судових засіданнях пояснював, що його дружина хвора і потребує постійного стороннього догляду, але питання щодо визначення її інвалідності вирішуються повільно і він вимушений залишатися поряд з нею до офіційного висновку МСЕК після всіх досліджень , суд приходить до висновку про зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності діянням особи на час розгляду справи в суді.

ОСОБА_3 можна визнати таким, що перестав бути суспільно небезпечним, так як обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину.

Враховуючи вимоги ст. 48 КК України, те, що ОСОБА_3 уперше вчинив кримінальне правопорушення, останньому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до завершення мобілізації отже, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та на стадії підготовчого судового засідання , змінилася обстановка вчинення ним інкримінованого йому діяння, яке перестало бути суспільно небезпечним, оскільки ОСОБА_3 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації тому зазначені вище обставини дають підстави для застосування ст. 48 КК України та закриття провадження у відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України у зв`язку зі зміною обстановки та звільнення ОСОБА_3 з цих підстав від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даній справі не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 285, 288 КПК України, ст. 48 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000168 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.336 КК України закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Ухвала суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1