ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3116/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/55/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.367 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного

позивача ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Кременецької окружної прокуратури та представника потерпілої юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 жовтня 2025 року,

Даним вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кременець Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого, одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано його за відсутністю в його діянні складу даного кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі цивільних позивачів: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 726000 (сімсот двадцять шість) гривень - залишено без розгляду.

Вирішено питання арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, органами досудового розслідування та згідно обвинувального акту від 03.06.2021 ОСОБА_9 обвинувачується у невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них (службовій недбалості), що завдало тяжкі наслідки державним інтересам, за наступних обставин.

Відповідно до розділу 1 Загальних положень Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), яке затверджено Наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.05.2020 №1847, ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі-Заповідник) утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 №583 «Про ІНФОРМАЦІЯ_5 » на базі комплексів пам`яток у містах Кременці та Почаєві Тернопільської області.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1419-р «Деякі питання управління « ІНФОРМАЦІЯ_7 та інформаційної політики об`єктами державної власності» та від 23.01.2020 №53-р, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 №231 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України щодо діяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 » заповідник віднесений до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Заповідник є державною організацією, закладом культури, а саме об`єктом державної власності та перебуває у сфері управління ІНФОРМАЦІЯ_8 . Заповідник має особливу історико-культурну та наукову цінність. Заповідник здійснює науково-дослідну та культурно-освітню діяльність у сфері охорони культурної спадщини та музейної справи, забезпечує вивчення, охорону, реставрацію і використання об`єктів Заповідника, збереження і відтворення традиційного характеру їх середовища. У своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Органу управлінням майном, іншими нормативно- правовими актами України, цим Положенням, а також ратифікованими Україною міжнародними актами у сфері збереження історико-культурної і природної спадщини, рекомендаціями ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 з питань пам`яток і визначних місць (КОМОС) та ІНФОРМАЦІЯ_10 (ІКОМ).

У сфері охорони пам`яток культурної спадщини основними видами діяльності Заповідника є: розроблення науково обґрунтованих пропозицій щодо режимів збереження і використання об`єктів культурної спадщини, що входять до складу Заповідника, забезпечення їх утримання, захисту, збереження та належного використання; підготовка проектів охоронних договорів на пам`ятки, що входять до складу Заповідника; подання центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини пропозицій щодо внесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього; здійснення комплексу науково-випробувальних заходів щодо реабілітації, реставрації, консервації, музеєфікації, а також пристосування та ремонту об`єктів культурної спадщини, розкриття їх найбільш характерних ознак, відтворення втрачених або пошкоджених елементів; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини в межах Заповідника від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Відповідно до розділу 5 Положення режим території Заповідника визначається відповідно до законодавства України з урахуванням особливостей комплексів. Пам`ятки, а також споруди, що знаходяться на території Заповідника, використовуються для наукових, культурно-освітніх та рекреаційних цілей. Заповідник в межах території Заповідника користується природними ресурсами і забезпечує раціональне використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, охорону навколишнього природного середовища і дотримання природоохоронного законодавства.

На території Заповідника забороняється діяльність, що негативно впливає або може негативно вплинути на стан збереження об`єктів культурної спадщини, режим їх охорони та використання, а саме: проведення містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт, проведення масових видовищних заходів без погодження з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; діяльність, яка може призвести до руйнування, зміни, пошкодження чи знищення пам`яток культурної спадщини, історичного середовища; дії, які змінюють гідрологічний режим земель Заповідника, пошкодження ґрунтового покриву; проведення археологічних досліджень без дозволу центрального орган) виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та Заповідника.

Заповідник забезпечує вжиття заходів, спрямованих на запобігання та припинення порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини на території Заповідника, а також, у разі потреби, в межах повноважень вживає заходи щодо усунення негативних наслідків і відшкодування шкоди, завданої такими порушеннями та притягнення осіб, винних у таких порушеннях, до відповідальності.

З метою забезпечення дотримання законодавства про охорону культурної спадщини Заповідником призупиняється або забороняється будь-яка діяльність юридичних або фізичних осіб в межах території Заповідника, що загрожує схоронності пам`яток, їх територій.

Згідно розділу 6 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 , майно Заповідника є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Майно, передане Заповіднику, використовується відповідно до мети і завдань, визначених цим Положенням.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_11 від 31.10.2016 №777/0/17-16 «Про призначення ОСОБА_9 », відповідно до ст. 21 Закону України «Про культуру» та протоколу засідання конкурсної комісії з конкурсного добору на посаду директора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.10.2016 №2, ОСОБА_9 призначено на посаду директора Заповідника за контрактом, як такого, що став переможцем конкурсного відбору.

Відповідно до положень контракту від 31.10.2016 №664 керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію Заповідника здійснювати поточне управління (керівництво) Заповідником, забезпечувати його ефективну діяльність, а Міністерство зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. На підставі контракту виникають трудові відносини між керівником Заповідника та Міністерством. Керівник, який уклав цей контракт, є повноважним представником Заповідника під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків Заповідника, передбачених актами законодавства, Положенням Заповідника, іншими нормативними документами.

Згідно із розділом 2 контракту, керівник здійснює керівництво Заповідником, організовує його науково-дослідну, науково-методичну, господарську, соціально- побутову та інші види діяльності, забезпечує виконання завдань, передбачених діючим законодавством, Положенням Заповідника та цим контрактом.

Зокрема, керівник зобов`язується: дотримуватись положень чинного законодавства України та умов цього контракту, дотримуватись виконання державних програм розвитку охорони культурної спадщини та музейної справи відповідно до законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про музеї та музейну справу» та «Про культуру», дотримуватись виконання Програм розвитку Заповідника на один і п`ять років, що додаються, та після завершення першого року роботи, а також щорічно, починаючи з другого року подавати Міністерству звіт про їх виконання; забезпечувати виконання критеріїв оцінки праці керівника, визначених розділом 3 цього контракту.

Пам`ятка архітектури та містобудування національного значення «Замок Руїни 1X-XV1 століть», охоронний № НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_2 , перебуває на балансі у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 , включена до його складу, який зобов`язаний забезпечити дотримання вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

У зв`язку із викладеним, ОСОБА_9 є службовою особою та виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в тому числі щодо Пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний №666Н.

Водночас, всупереч вищевказаних нормативно-правових та внутрішньо- управлінських актів, в період часу з початку серпня 2021 року (точна дата не встановлена) по 23.08.2021, діючи всупереч вимогам чинного законодавства. Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 та контракту, з яким ОСОБА_9 належним чином ознайомлений, вчинив службову недбалість, зокрема не виконав свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них.

Так, з початку серпня 2021 року (точна дата не встановлена) до 23.08.2021 невстановлені особи розпочали земельні та будівельні роботи в межах пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний № НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_2 , на якому наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини. ОСОБА_9 володів інформацією про початок виконання вказаних робіт.

У подальшому, вказані особи встановили флагшток у межах земельної ділянки, що є предметом охорони, поблизу замку 1X-XV1 століть в урочищі «Замкова гора» у місті Кременці Тернопільської області.

Внаслідок встановлення флагштоку в межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний №666Н, були пошкоджені та частково зруйновані об`єкти історичної та археологічної спадщини, а саме шари культурно- хронологічних горизонтів 1X-XV11 ст. та частина оборонного мура ІХ ст. Межі пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини становлять 2,5 (дві цілих і п`ять десятих) на 2,5 (дві цілих і п`ять десятих) на глибину 2 (два) метри; об`єкт археологічної спадщини відноситься до хронологічної групи з коефіцієнтом 1,1 (одна ціла, одна десята); коефіцієнт культурної цінності та раритетності становить 2 (два); коефіцієнт історичного значення становить 1,4 (одна ціла, чотири десятих); коефіцієнт схоронності становить 1,6 (одна ціла і шість десятих).

ОСОБА_9 достовірно знав, що:

- на пам`ятці архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний №666Н, наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини та ІНФОРМАЦІЯ_5 виконує функції балансоутримувача, користувача зазначеного майна;

- ІНФОРМАЦІЯ_5 уклав охоронний договір щодо використання вищевказаної пам`ятки;

- на території Кременецько-Почаївського державного історико- архітектурного заповідника пам`ятки, споруди використовуються для наукових культурно-освітніх та рекреаційних цілей;

- на території ІНФОРМАЦІЯ_1 забороняється діяльність, що негативно впливає або може негативно вплинути на стан збереження об`єктів культурної спадщини, режим їх охорони та використання, а саме: проведення містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт, проведення масових видовищних заходів без погодження з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; діяльність, яка може призвести до руйнування, зміни, пошкодження чи знищення пам`яток культурної спадщини, історичного середовища; дії, які змінюють гідрологічний режим земель Заповідника, пошкодження ґрунтового покриву; проведення археологічних досліджень без дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та Заповідника;

ІНФОРМАЦІЯ_5 забезпечує вжиття заходів, спрямованих на запобігання і припинення порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини на території Заповідника, а також, у разі потреби, в межах повноважень вживає заходи щодо усунення негативних наслідків і відшкодування шкоди, завданої такими порушеннями та притягнення осіб, винних у таких порушеннях, до відповідальності;

ІНФОРМАЦІЯ_5 зобов`язаний призупинити або заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб в межах території Заповідника, що загрожує схоронності пам`яток, їх територій.

Водночас, ОСОБА_9 проявив бездіяльність та не виконав покладені на нього службові обов`язки щодо охорони пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний № НОМЕР_2 , щодо призупинення та заборони діяльності юридичних або фізичних осіб в межах території Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, що загрожує схоронності пам`яток, їх територій.

ОСОБА_9 мав реальну можливість виконати покладені на нього службові обов`язки належним чином, тобто мав можливість здійснити так, як того вимагають інтереси служби, зокрема міг повідомити осіб, які виконують земельні та будівельні роботи щодо необхідності отримання відповідних дозволів; залучити підлеглих працівників до фіксації порушення, призупинення та заборони діяльності юридичних або фізичних осіб, що загрожує схоронності пам`яток. ОСОБА_9 не передбачав, що в результаті його поведінки може бути спричинено тяжкі наслідки, хоча повинен був і міг це передбачити.

Водночас, ОСОБА_9 не лише не вчинив вказані дії, а діючи як директор установи, в період часу з 16.08.2021 по 25.08.2021, незаконно підписує листи (вихідний № 3/1 -179-Б; №3/1-179-А; №3/1-182) від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувачем яких є благодійна організація « ІНФОРМАЦІЯ_12 », ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , із погодженням виконання робіт щодо встановлення вищевказаного флагштоку.

ОСОБА_9 , проявляючи бездіяльність та не виконуючи покладені на нього службові обов`язки щодо охорони пам`ятки архітектури та місто будування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», вчинив службу недбалість, оскільки не передбачав можливості спричинення тяжких наслідків державним інтересам свого діяння, хоча повинен був і мав можливість передбачити.

В результаті кримінально-протиправних дій ОСОБА_9 , що полягали у невиконанні ним службових обов`язків, невстановлені досудовим розслідуванням особи, в період часу з початку серпня 2021 року (точна дата не встановлена) до 23.08.2021, отримавши погодження директора ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановили флагшток в межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний № № НОМЕР_2 , внаслідок чого були пошкоджені та частково зруйновані об`єкти історичної та археологічної спадщини, а саме: шари культурно-хронологічних горизонтів 1Х-ХV11 ст. та частина оборонного мура 1Х ст. Межі пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини становлять 2,5 (дві цілих і п`ять десятих) на 2,5 (дві цілих і п`ять десятих) на глибину 2 (два) метри; об`єкт археологічної спадщини відноситься до хронологічної групи з коефіцієнтом 1,1 (одна ціла, одна десята); коефіцієнт культурної цінності та раритетності становить 2 (два); коефіцієнт історичного значення становить 1,4 (одна ціла, чотири десятих); коефіцієнт схоронності становить 1,6 (одна ціла і шість десятих). Пошкодження та часткове руйнування об`єктів історичної та археологічної спадщини перебуває у причинному зв`язку із невиконання службових обов`язків ОСОБА_9 .

Розмір збитків, нанесених державі внаслідок установлення флагштоку, що спричинило руйнації, знищення або пошкодження об`єктів археологічної спадщини в межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть», охоронний №666Н, складає 726000 (сімсот двадцять шість тисяч) гривень, що перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже заподіяно тяжкі наслідки державним інтересам на вказану суму.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 не виконав покладені на нього службові обов`язки щодо охорони пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни 1X-XV1 століть». Також досудовим розслідуванням місце написання листів від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувачем яких є благодійна організація « ІНФОРМАЦІЯ_12 ». ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та музеїв, достеменно не встановлено, однак згідно відомостей, які зазначено у даних документах, місцем їх створення і реєстрації згідно журналу вихідної документації установи є адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_3 . Таким чином, місце вчинення кримінального правопорушення вважається вищевказана юридична адреса установи.

Кримінальне правопорушення вчинено не пізніше 23.08.2021, що є датою вчинення кримінального правопорушення.

Отже, згідно обвинувального акта, за викладених вище обставин, ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, тобто, невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки, а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367КК України (із змінами, що внесені згідно із Законом №1508-V1 від 11.06.2009, №2808- V1 від 21.12.2010; в редакції Закону №3207- V1 від 07.04.2011; із врахуванням змін, які внесені згідно із Законом №2617- V111 від 22.11.2018).

З цим обвинуваченням органу досудового слідства суд першої інстанції не погодився і виправдав ОСОБА_9 за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Кременецького районного суду від 21 жовтня 2025 року скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Апелянт зазначає, що оскаржуваний вирок не містить обставин, які суд вважав установленими, зокрема щодо часу початку, проведення і закінчення виконання земляних та будівельних робіт з встановлення флагштоку у співвідношенні до часу перебування обвинуваченого у відпустці, під час перебування у відпустці та після виходу ОСОБА_9 із відпустки.

Вказує, що ухвалюючи рішення про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не навів аналізу доказів, наданих стороною обвинувачення, а лише констатував факт недоведеності його вини такими доказами.

Поза увагою суду залишилися обставини листування ІНФОРМАЦІЯ_1 із благодійною організацією ІНФОРМАЦІЯ_12 щодо встановлення флагштоку на Замковій Горі у місті Кременці і те, що ОСОБА_9 кожен етап робіт із встановлення флагштоку проводив шляхом прийняття кількох управлінських рішень.

Апелянт вважає, що місцевий суд при ухваленні вироку проявив однобічність, оскільки визнаючи докази, отриманні при тимчасовому доступі з матеріалів іншого кримінального провадження застосував лише один висновок суду касаційної інстанції і не згадав інші висновки та на момент ухвалення вироку відсутнє рішення об`єднаної палати Касаційного кримінального суду з даного питання.

Посилається на те, що суд вибірково виклав покази свідка ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_7 , не проаналізував показання обвинуваченого, представника потерпілого, цивільного позивача, свідків у сукупності зі всіма доказами у справі, не навів відповідних мотивів не підтвердження інкримінованих дій обвинуваченому, що є недопустимим у виправдувальному вироку.

Зазначає, що суд у вироку перерахував ряд письмових доказів, без оцінки та мотивів, що є порушенням ст. 370 КПК України.

Апелянт зазначає, що суд при ухваленні судового рішення порушив презумпцію невинуватості, та всупереч ст. 337 КПК України, навів висновки про причетність до вчинення злочину іншої особи, обвинувачення якій не висувалося. Зокрема, суд у рішенні ствердив, що ОСОБА_12 , який виконував обов`язки директора і був присутнім на об`єкті, де відбувалися земельні і будівельні роботи, зобов`язаний був вжити заходів щодо призупинення та заборони діяльності юридичних або фізичних осіб в межах ІНФОРМАЦІЯ_1 , що загрожує схоронності пам`яток, їх територій, що є недопустимим.

Посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини у справі Грабук проти України від 21.09.2006, зазначає, що презумпція невинуватості порушена, якщо особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону.

Вважає, що констатація у вироку ІНФОРМАЦІЯ_15 від 21.10.2025 щодо ОСОБА_9 факту причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також вводить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів та із цієї причини вирок суду підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що суд не розглядав можливість судового захисту інтересів юридичної особи та вжиття заходів щодо судового захисту інтересів юридичної особи покладається саме на директора, який зобов`язаний організувати підготовку позовної заяви, за необхідності заяви про забезпечення позову, збору доказів, а ОСОБА_9 ні під час відпустки, ні після її завершення не вжив заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку.

Посилається на те, що суд порушив засади змагальності, передбачені ст. 22 КПК України та під час ухвалення вироку зайняв позицію сторони захисту. Обґрунтовуючи своє рішення, не надав відповідь на жоден доказ сторони обвинувачення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку усім доказам, не встановив належним чином фактичні обставини справи, що є істотним порушенням ч.1 ст. 412 КПК та підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Вказує, що допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не можливо усунути під час апеляційного розгляду, оскільки апеляційна інстанція не може перевірити повноту та правильність установлених обставин події, дослідити і надати оцінку усім доказам і ухвалити відповідне остаточне рішення. Окрім того, такому разі буде порушено принцип інстанційності судової системи та право учасників кримінального провадження на оскарження процесуальних рішень, як передбачено ст. 24 КПК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілої юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Кременецького районного суду від 21.10.2025 року скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог Конституції та кримінального процесуального закону та ухвалити новий або направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Наголошує на тому, що судом при винесенні рішення порушено вимоги Конституції України та кримінально-процесуального закону, а саме порушення принципу презумпції невинуватості.

Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, яким директор ОСОБА_9 визнаний невинним у вчиненні службової недбалості, допустив формулювання та висновки, а також категоричні судження, які фактично покладають відповідальність, ініціативу або причетність до кримінального правопорушення на ОСОБА_7 , попри те, що він не є обвинуваченим у цій справі та щодо нього не здійснювалося кримінальне розслідування.

Наголошує, що ОСОБА_9 вийшов із відпустки 12 серпня 2021 року, а ОСОБА_7 пішов у відпустку з 16 серпня 2025 року, а суд жодним чином не дослідив, а лише здійснив судження, що сам факт перебування на об`єкті пам`ятки є вже вчиненням проступку і підтвердженням виконання обов`язків керівника.

Зазначає, що суд жодним чином не мотивував, яким законодавчим актом, або документом покладено такий обов`язок саме на ОСОБА_7 ..

Посилається на те, що суд першої інстанції, зазначивши факти, що формують негативне уявлення про ОСОБА_7 та фактично оцінюють його дії як такі, що пов`язані з можливим кримінальним правопорушенням, вийшовши за межі своїх повноважень та порушив вимоги ст. 7, 17, 94 КПК України, що згідно зі ст. 412 КПК України є істотним порушенням, яке тягне скасуванням вироку.

Звертає увагу на те, що із змісту вироку вбачається, що суд явно зайняв позицію сторони захисту, по суті прийнявши до уваги лише свідчення обвинувачуваного та не надав жодного значення доказам обвинувачення показам представника потерпілого, а відхилив їх з формальних причин. Тим самим порушивши принцип змагальності сторін, надавши перевагу одній стороні перед іншою.

Вважає, що суд здійснив лише поверхневе та формальне дослідження доказів та показів і у своєму рішенні оцінив правомірність дій особи, якій не було пред`явлено обвинувачення.

Вказує, що суд не мотивував, які саме норми кримінально-процесуального закону було порушено при зібрані доказів, і з яких підстав вони є недопустимими.

Зазначає, що суд не мотивував, чому ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді директора і вийшовши з відпустки 12 серпня 2021 року не зобов`язаний вчиняти дії щодо призупинення та заборони діяльності юридичних або фізичних осіб в межах Кременецько-Почаївського ДІАЗу, що загрожує схоронності пам`яток, їх територій.

Стверджує, що також судом при ухвалені судового рішення жодним чином не взято до уваги не послідовність свідчень ОСОБА_9 ..

Наголошує на тому, що ОСОБА_9 неодноразово стверджував, що земельна ділянка на якій встановлено флагшток, не входить до складу пам`ятки архітектури. Однак він не зміг пояснити навіщо тоді підписував і направляв листи в ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Вказує, що якщо встановлений флагшток перебуває не на території пам`ятки, то необхідність цих листів відпадає.

Вважає, що судом першої інстанції вчинено розгляд справи поверхнево та формально, проведено оцінку доказів із порушеннями, а також наявні непослідовні висновки суду.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурорів, представника потерпілого ОСОБА_7 , представника цивільного позивача ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_9 , в судових дебатах його захисника, які заперечили апеляційні скарги, вважають вирок суду є обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, апеляційну скаргу представника потерпілого задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом вказаної правової норми рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності його нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Викладені в апеляційних скаргах доводи, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК, є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги закону, суд першої інстанції не виконав. Окрім того, під час розгляду кримінального провадження, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Мотиви, з яких суд приймає ті чи інші докази, повинні базуватися на їх детальному дослідженні і оцінка повинна надаватися у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, з урахуванням усіх обставин справи. Зокрема, суд повинен всебічно, повно й неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вимоги закону, суд першої інстанції не виконав.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проте, при ухваленні вироку, суд вийшов за межі судового розгляду та всупереч вимогам вказаної норми закону вказав на причетність до вчинення кримінального правопорушення іншої особи, обвинувачення якій не висувалося. Зокрема, у вироці суд зробив оціночні та категоричні твердження, що представник потерпілої особи ОСОБА_7 , який виконував обов`язки директора, зобов`язаний був вжити заходів щодо призупинення та заборони проведення будівельних робіт для схоронності пам`яток в межах ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням презумпції невинуватості представника ОСОБА_7 ..

Оскаржуваний вирок не містить обставин, які суд вважав устновленими. Зокрема, судом не встановлено часу початку проведення земельних та будівельних робіт з встановленням флагштоку, до часу перебування та виходу ОСОБА_9 із відпустки. При цьому суд зробив висновки, що в обов`язки ОСОБА_9 не входило погодження виконання будівельних робіт, хоча, відповідно до обвинувального акту, останньому такі обставини не інкримінувалися.

У вироку суд навів перелік письмових доказів (стор 8-14), однак, окрім тих, які були долучені з іншого кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, не знайшли будь-якого аналізу, суд не дав їм оцінки з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, що є порушенням вимог ст. 94 КПК України.

Суд у вироку вказав, що заява ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення, лист державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_17 від 11.12.2023 №366-18-1 про орієнтовних розрахунок збитків, завданих внаслідок руйнування культурного шару на пам`ятці архітектури національного значення Замок. Руїни ІХ-ХVI століть, листи (вихідний №3/1-179-Б, №3/1-179-А, №3/1-182) від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувачем яких є благодійна організація ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , із погодженням виконання робіт щодо встановлення флагштоку, за відсутності інших належних доказів, не підтверджують винуватість обвинуваченого, хоча попередньо їх визнав недопустимими, чим допустив суперечності при оцінці доказів.

Поза увагою суду залишилися обставини листування ІНФОРМАЦІЯ_1 із благодійною організацією ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , із погодженням виконання робіт щодо встановлення флагштоку.

Тобто, у вироці суд не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до усталеної судової практики ЄСПЛ, суди мають надати відповідь на кожен аргумент сторін. Як зазначено у рішенні у справі Серявін та інші проти України ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вини були почуті, а з рішення у справі Проніна проти України можна зробити висновок, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.

Допитавши обвинуваченого, представника потерпілого та цивільного позивача, свідків, дослідивши письмові докази суд не надав їм оцінки, не проаналізував їх в сукупності та взаємозв`язку та не навів відповідних мотивів у рішенні, що призвело до того, що суд не встановив належним чином фактичних обставин, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції провів судовий розгляд неповно, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення рішення.

Судове рішення ухвалене у першій інстанції судом апеляційної інстанції переглядається щодо тих обставин, які досліджувались у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції надав відповідну оцінку, зробив відповідні висновки та надав аргументовані відповіді на доводи сторін, що під час апеляційного перегляду не встановлено.

Наведені обставини вказують на неповноту судового розгляду та на допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, які згідно з вимогами ч.1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до вимог ст.409, 410, 411 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції про виправдування ОСОБА_9 є передчасним, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані порушення, при оцінювані доказів врахувати постанову ОП ВС у справі №638/18926/23 від 01.12.2025, постановити рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької окружної прокуратури задовольнити, апеляційну скаргу представника потерпілої юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано за відсутністю в його діянні складу даного кримінального правопорушення - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді