Справа №: 398/1685/26
провадження №: 1-кп/398/371/26
УХВАЛА

Іменем України

"26" березня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001867 від 02.11.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та житлове приміщення розташоване на прилеглій території до ставка «Ганівський» на території селища Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, раніше судимого: 22.06.2006 року Апеляційним судом Кіровоградської області за п. 2 ч. 2 ст. 115, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, звільненого по відбуттю покарання 23.03.2020 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 . Додатково обвинувачений пояснив, що до затримання проживав з потерпілою за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом винаймали квартиру. У зв`язку із зимовим періодом почали проживати в житловому приміщенні, розташованому на прилеглій території до ставка «Ганівський» на території селища Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області. Він не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих. Крім того, після звільнення з місць позбавлення волі, нових злочинів не вчиняв.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє до 29 березня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх, а також інших непрацездатних осіб. Тимчасово проживав в орендованій квартирі або в житловому приміщенні біля ставка, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Отже існує ризик того, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, може переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини, а відтак існує ризик того, що він буде незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, суд враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював та у нього відсутнє законне джерело одержання доходу чи/або заробітної плати. ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти життя і статевої недоторканості особи, відбував покарання у виді позбавлення волі, має не зняту та не погашену судимість. Зазначене в сукупності свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені обставини виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати. Крім того обставини, на які посилається обвинувачений та захисник вже були враховані слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу, а також не спростовують зазначеного висновку суду.

За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 29.03.2026 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З тих же підстав суд вважає недоцільним змінювати зазначений запобіжний захід на інший, більш м`який, оскільки жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , спричинив загибель людини (п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 26 березня 2026 року до 24 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1