Справа № 136/588/26 провадження 1-кс/136/131/26
УХВАЛА

іменем України

26 травня 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Липовець, клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 18.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Турбів, Липовецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенат поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та яке мотивовано тим, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов?язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов?язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов?язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.01.2026, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 14:00 год., солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов?язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану та з метою тимчасового ухилення від подальшого проходження військової служби не з?явився вчасно на службу, а саме під час проходження консультацій та обстеження в рамках ВЛК у лікувальному закладі ВМКЦ ЦР м. Вінниця не повернувся до автомобіля, яким мав бути доставлений до базового табору військової частини НОМЕР_1 розташованої в АДРЕСА_2 де проходив військову службу, після чого проводив час на власний розсуд тривалістю понад три доби за місцем свого проживання, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, до моменту встановлення його місце знаходження працівниками поліції за місцем проживання, що по АДРЕСА_3 .

Таким чином, за час відсутності за місцем несення служби в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 обов?язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення місця служби без дозволу командира та без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є:

- рапорт ст. о/у СКП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_7 про неповернення ОСОБА_5 до базового табору військової частини НОМЕР_1 , яка базується в АДРЕСА_2 , покази свідка ОСОБА_8 , покази свідка ОСОБА_9 , ??покази свідка ОСОБА_10 матеріалами наданими військовою частиною НОМЕР_1 відносно військовослужбовця ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство приймає до уваги, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , тяжкого кримінального правопорушення, які є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 , загрожує покарання за тяжкий злочин вчинений в умовах воєнного стану у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; вік та стан здоров?я підозрюваного ОСОБА_5 , дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов?язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє.

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) вчиняти інші кримінальніправопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що 08.01.2026 підозрюваний ОСОБА_5 , повторно самовільно залишив тимчасове місце, розташованої в н.п. с. Верхівка Гайсинського району Вінницької області, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає сам, ніде не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальностей, що свідчить про відсутність факторів стримуючого характеру щодо поведінки ОСОБА_5 .

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, підозрюваний ОСОБА_5 , без застосування запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується і тим фактом, що ОСОБА_5 , уже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 407 ч.5 КК України, (оголошено про підозру року та обвинувальний акт скеровано до Липовецького районного суду Вінницької області 30.12.2025 року), виявив бажання продовжити військову службу, однак, в подальшому знову самовільно залишив розташування військової частини, 08.01.2026, тобто повторно вчинив дане кримінальне правопорушення.

Також підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є те що 13.04.2026 ОСОБА_5 у телефонному режимі в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України було про інформовано, що йому потрібно 16.04.2026 з?явитися до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, однак ОСОБА_5 проігнорував дану інформацію та на вказану дату та час не з?явився. При здійснені неодноразових телефонних викликів до ОСОБА_5 останній на телефонні дзвінки не відповідає, що свідчить про наміри ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчинення підозрюваним інших злочинів, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м?який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, мотивуючи доведеністю обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, наявністю ризиків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не спроможне буде запобігти встановленим ризикам.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник просила застосувати, як альтернативний запобіжний захід - заставу у мінімальному розмірі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 31.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наданими стороною обвинувачення матеріалами, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого СКП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області щодо неповернення ОСОБА_5 до місця несення служби, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також матеріалами, наданими військовою частиною НОМЕР_1 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи надавати оцінку доказам з точки зору їх достатності для постановлення обвинувального вироку, однак надані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан, репутацію та поведінку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Суворість можливого покарання у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, 08.01.2026 самовільно залишив місце несення служби та понад три доби був відсутній без поважних причин, проводячи час на власний розсуд. Крім того, підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а обвинувальний акт у відповідному кримінальному провадженні скеровано до суду, однак належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Також слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність належних соціальних та стримуючих факторів.

Окрім цього, матеріалами клопотання підтверджується, що 13.04.2026 підозрюваного у телефонному режимі було повідомлено про необхідність з`явитися 16.04.2026 до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, однак останній на виклик не з`явився, причини неприбуття не повідомив, а на подальші телефонні дзвінки не відповідав, що свідчить про його наміри ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, повторність його вчинення, попередню поведінку підозрюваного та відсутність належних стримуючих факторів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408 ,429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 26 червня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 18.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Турбів, Липовецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали суду до 24.07.2026.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_11