Справа № 202/6514/25
Провадження № 1-кп/202/758/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра, клопотання захисника про відвід прокурора, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002414, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпра Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_9 , про що надав письмову заяву, в обґрунтування якого зазначив, що в ході судового розгляду у даному кримінальному провадженні було надано постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, якою було прийнято рішення про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, визначивши її у складі прокурорів Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . На думку сторони захисту, що заступник Генерального прокурора України, відповідно до чинних норм КПК України та Закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури прокурорів окружної прокуратури, оскільки вона, у процесуальному розумінні повноважень прокурора не є для вказаних прокурорів прокурором вищого рівня. Крім того, прокурор ОСОБА_9 раніше працював разом з ними, та був у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали заявлений відвід та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 заперечував проти заявленого відводу та пояснив, що має повноваження підтримувати державне обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Додатково пояснив, що дійсно 15 років працював із захисниками та був у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_5 .

Заслухавши думку сторони захисту та думку інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

На переконання суду, наведені стороною доводи про те, що заступник Генерального прокурора України відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати склад групи прокурорів із включенням до неї прокурорів іншого рівня прокуратури, зокрема прокурорів окружної прокуратури, не можуть бути визнані належними та достатніми підставами для відводу прокурора у розумінні ч. 1 ст. 77 КПК України.

Суд виходить із того, що положення ч. 1 ст. 77 КПК України містять вичерпний перелік обставин, за наявності яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні. При цьому наведені заявником аргументи фактично стосуються оцінки обсягу та реалізації процесуальних повноважень посадової особи органу прокуратури, а не наявності передбачених законом обставин, що виключають участь прокурора у провадженні (таких як особиста заінтересованість, родинні зв`язки, участь у справі в іншому процесуальному статусі тощо).

Отже, посилання на можливе порушення порядку визначення групи прокурорів або на сумнів щодо належності суб`єкта прийняття відповідного процесуального рішення саме по собі не свідчить про існування обставин, які відповідно до вимог кримінального процесуального закону обумовлюють обов`язковість відводу прокурора. Зазначені доводи можуть бути предметом правової оцінки в іншому процесуальному порядку, однак не утворюють самостійної правової підстави для застосування інституту відводу.

Водночас доводи захисників про можливу упередженість прокурора, через їх давні службові зв`язки, заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для їх відводу достатньо заяви сторони про сумнів.

Обставини на які захисники посилаються в заяві про відвід не свідчать про зацікавленість та упередженість прокурора в результатах розгляду кримінального провадження.

Проте з метою забезпечення об`єктивності та неупередженості проведення судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, оскільки ці обставини можуть в подальшому викликати сумніви у сторони захисту в об`єктивності та неупередженості прокурора під час підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 309, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Відвести прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 від участі та підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002414, у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1