Справа № 991/1869/26
Провадження № 1-кп/991/27/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , яку визначено для розгляду кримінального провадження одноособово (далі - Суд),

учасники кримінального провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони:

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 ,

у кримінальному провадженні № 0000103 від 19.02.2026 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ново-Астрахань Кремінського району Луганської області, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, адвоката, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого провадження в приміщенні Вищого антикорупційного суду у м. Києві угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2026 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ,

установив:

І. Історія провадження

27.02.2026 до Вищого антикорупційного суду від прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 надійшов для розгляду обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні № 0000103 від 19.02.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 для розгляду кримінального провадження визначено головуючу суддю (суддю - доповідача) ОСОБА_1 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02.03.2026 призначено підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні.

ІІ. Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до змісту обвинувального акта та укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості:

Наказом Міністра оборони України № 8-ДП від 12.03.2024 ОСОБА_4 призначено тимчасово виконувачем обов`язків начальника Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України (далі - ЦТУКБ).

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 1к/тр від 01.04.2024 ОСОБА_4 приступив до тимчасового виконання обов`язків начальника ЦТУКБ.

Наказом Міністра оборони України № 39ДП від 08.10.2025 ОСОБА_4 увільнено від тимчасового виконання обов`язків начальника Центрального територіального управління капітального будівництва.

Згідно з п. п. 1.1, 1.6 Положення про ЦТУКБ, затвердженого наказом Міністра оборони України № 453 від 25.07.2006 (зі змінами) (далі - Положення), ЦТУКБ є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України та призначене для забезпечення виконання завдань капітального будівництва житла для військовослужбовців і членів їх сімей, а також може виконувати функції замовника, забудовника, підрядника, проектувальника, постачальника і виробника в галузі будівництва.

Керівництво ЦТУКБ здійснює його керівник (п. 6.3 Положення), який самостійно вирішує питання його діяльності, за винятком тих, що віднесені Положенням до компетенції органу управління майном. Керівник ЦТУКБ діє без довіреностей від імені Центрального управління, представляє його в усіх вітчизняних та іноземних установах та організаціях, розпоряджається коштами та майном Центрального управління відповідно до чинного законодавства України, укладає правочини, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахункові (поточні) та інші рахунки, видає накази і розпорядження, обов`язкові для виконання усіма працівниками Центрального управління (п. 6.4, 6.6 Положення).

Так, з 01.04.2024 по 08.10.2025 ОСОБА_4 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника ЦТУКБ, займав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою та керував діяльністю ЦТУКБ, метою якого є виконання програми житлового і військового будівництва для Міністерства оборони України.

Наказом ЦТУКБ № 2 від 22.02.2021 затверджено Порядок організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей на земельних ділянках (далі - Порядок) передбачено, що відповідно до п. 2 на підставі відповідного наказу утворюється конкурсна комісія, затверджуються її склад та голова.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 , як керівник ЦТУКБ, мав виключні повноваження на видачу наказів, пов`язаних з діяльністю ЦТУКБ, зокрема щодо утворення конкурсних комісій у рамках процедури організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках.

Згідно з п. 3 Порядку визначення переможця з будівництва житла здійснюється на конкурсних засадах, а критерієм визначення переможця конкурсу є максимальна кількість житла (кількість квартир та загальна площа), що може отримати організатор конкурсу та мінімальні прогнозні строки закінчення його будівництва та здачі в експлуатацію (п. 19 Порядку).

Відповідно до п. 21, 22 Порядку конкурсна комісія визначає переможця конкурсу за результатами розгляду конкурсних пропозицій, а переможцем є учасник конкурсу, який подав найкращу конкурсну пропозицію. Рішення про визначення переможця приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів конкурсної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії (п. 23 Порядку).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , як службова особа, не міг використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

12.09.2017 ЦТУКБ уклало договір з ПП «Кансталь» () про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці з кадастровим номером 0:75:344:0152 площею 0,9043 га, за адресою: АДРЕСА_3, (далі - земельна ділянка на АДРЕСА_3).

Згідно з договором від 13.01.2021, ТОВ «Канстальгруп» () прийняло на себе права й обов`язки, належні ПП «Кансталь», що виникли за договором від 12.09.2017.

У силу займаної посади та наявних повноважень ОСОБА_4 був достовірно обізнаний із процедурою організації будівництва житла та знав про неналежне виконання укладеного ЦТУКБ договору з ТОВ «Канстальгруп» щодо забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3.

За обставин, не встановлених досудовим розслідуванням (дата, час і місце досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 виник умисел на використання свого службового становища з метою одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення дій щодо зміни суб`єкта господарювання, який виконуватиме функції забудовника земельної ділянки на АДРЕСА_3 , зокрема шляхом проведення відповідного конкурсу, забезпечення перемоги наперед визначеного учасника та підписання договору з таким учасником.

З метою реалізації вказаного умислу у травні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 30.05.2024) ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та мети, звернувся за порадою і допомогою щодо підшукування забудовників та залучив до діяльності свого товариша Особа 1. З ним він домовився про сприяння в пошуку та залученні іншого забудовника земельної ділянки на АДРЕСА_3 за умови одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, вступивши з ним у попередню змову.

22.05.2024 Особа 1, на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_4 , діючи як пособник, підшукав представника будівельної компанії ТОВ «БК Атлас» (), особу, відомості стосовно якої не підлягають розголошенню (далі - «К5»), якій під час телефонної розмови повідомив про можливість сприяння в забудові земельних ділянок у місті Києві, зокрема про можливість ТОВ «БК Атлас» здійснювати будівництво на земельній ділянці на АДРЕСА_3, на підставі укладеного з ЦТУКБ договору за умови надання неправомірної вигоди шляхом оплати удаваних юридичних послуг.

Під час розмови Особа 1 також повідомив, що однією з умов договору на будівництво житлового комплексу на цій земельній ділянці є передача частини квартир (10% від загальної площі забудови) військовослужбовцям та членам їх сімей та додав про необхідність подальшої особистої зустрічі «К5» з ОСОБА_4 , як керівником ЦТУКБ.

30.05.2024 Особа 1, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, організував зустріч ОСОБА_4 з «К5» поруч із закладом харчування « CoffeeCorner », за адресою: місто Київ, вулиця Герцена, 35. Під час зустрічі ОСОБА_4 підтвердив «К5» можливість розірвання договору з ТОВ «Канстальгруп» і проведення нового конкурсу щодо будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельній ділянці на АДРЕСА_3.

04.06.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, на тому ж місці організував зустріч ОСОБА_4 і «К5», на якій також був присутнім.

Під час зустрічі ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та мети, повідомив «К5», що вже він розпочав процес розірвання договору з ТОВ «Канстальгруп» і що готує список земельних ділянок на території України, які зможе запропонувати для забудови.

У подальшому, Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, організував спільну зустріч «К5» з ОСОБА_4 поруч з офісним приміщенням, за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, 24/7 .

При цьому, 11.06.2024 Особа 1, діючи як пособник, перед запланованою зустріччю повідомив «К5» про необхідність його спілкування з ОСОБА_4 виключно через нього. Того ж дня, «К5» під час запланованої зустрічі з Особа 1, ОСОБА_4 , а також начальником відділу капітального будівництва ЦТУКБ ОСОБА_6 , який не був обізнаний про наміри Особа 1 і ОСОБА_4 , надав присутнім проект будівельного генерального плану та техніко-економічні показники будівництва житлового комплексу на земельній ділянці на АДРЕСА_3 .

Після перегляду генерального плану будівництва ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та мети, повідомив «К5», що він разом з Особа 1 детальніше вивчить надані документи та через декілька днів повідомить про прийняте рішення. Водночас, ОСОБА_4 зазначив «К5», що укладення договору на забудову земельної ділянки можливе тільки після проведення конкурсу, та вказав про наявність інших забудовників, охочих здійснювати будівництво на згаданій земельній ділянці.

Того ж дня, Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, зустрівся з «К5» та їх спільним знайомим ОСОБА_7 у закладі харчування «Лукка», за адресою: місто Київ, вулиця Солом`янська, 11. Під час зустрічі Особа 1 повідомив «К5», що ОСОБА_4 розгляне наданий проект генерального плану будівництва та найближчим часом повідомить через Особа 1 розмір неправомірної вигоди, яку необхідно їм надати за початок організації проведення конкурсу щодо забудови земельної ділянки, забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» у конкурсі, підписання договору та забезпечення подальшої можливості здійснювати будівельні роботи.

20.06.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, зателефонував до «К5» та повідомив, що отримав від ОСОБА_4 погодження на розірвання чинного договору з ТОВ «Канстальгруп», проведення нового конкурсу щодо будівництва, визначення ТОВ «БК Атлас» переможцем конкурсу та укладення договору на будівництво житлового комплексу. Також, додатково зазначив, що найближчим часом повідомить «К5», як представнику ТОВ «БК Атлас», алгоритм подальших дій.

Надалі, у червні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та мети, самостійно визначив умови та загальний розмір неправомірної вигоди, яку «К5» мав надати йому та Особа 1 для розірвання чинного договору з ТОВ «Канстальгруп», організації початку проведення конкурсу ЦТУКБ, забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» в конкурсі, підписання договору на будівництво житлового комплексу та подальшої можливості здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці.

При цьому, ОСОБА_4 визначив, що неправомірна вигода має надаватися двома траншами, а саме: менша її частина - за перший етап, який полягав в організації початку проведення конкурсу ЦТУКБ та забезпеченні перемоги ТОВ «БК Атлас» в конкурсі. Підписання договору на будівництво житлового комплексу та подальше забезпечення можливості здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці ТОВ «БК Атлас» мало стати етапом.

У червні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 24.06.2024) ОСОБА_4 дав вказівку Особа 1 висловити «К5» прохання про надання їм неправомірної вигоди в розмірі 1 100 000 доларів США із зазначенням етапності та умов її надання, за дії в інтересах ТОВ «БК Атлас» щодо організації початку проведення конкурсу ЦТУКБ, забезпечення перемоги підприємства в конкурсі, підписання договору на будівництво житлового комплексу, подальшої можливості здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці.

24.06.2024 (точні час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) Особа 1 на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_4 , діючи як пособник, під час спілкування за допомогою мобільного телефону з «К5», як представником ТОВ «БК Атлас», висловив йому визначені ОСОБА_4 умови надання неправомірної вигоди в розмірі 1 100 000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 24.06.2024 становило 44 495 000 грн), а саме про необхідність її надання двома траншами за вчинення таких дій: організації початку проведення конкурсу ЦТУКБ, забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» у конкурсі, підписання договору на будівництво житлового комплексу та подальшу можливість здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці. У відповідь «К5» повідомив Особа 1, що розмір неправомірної вигоди він буде обговорювати виключно за участю ОСОБА_4 , на що той погодився.

26.06.2024 «К5» під час зустрічі з ОСОБА_4 і Особа 1 в офісному приміщенні, за адресою: місто Київ, вулиця Саперне Поле, 15/45 , звернувся до ОСОБА_4 з проханням знизити розмір неправомірної вигоди та перерахувати техніко-економічні показники будівництва, на що ОСОБА_4 погодився та вказав, що повідомить про можливість зменшення розміру неправомірної вигоди через Особа 1.

У подальшому, у червні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 зменшив раніше визначений ним розмір неправомірної вигоди до 750 000 доларів США та дав вказівку Особа 1 повідомити «К5» про вказаний факт.

01.07.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливим мотивом і метою, організував чергову зустріч ОСОБА_4 та «К5» поруч із закладом харчування « CoffeeCorner », на якій теж був присутнім.

Під час зустрічі Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, вживаючи заходів конспірації, продемонстрував «К5» на дисплеї власного мобільного телефона число «750 000», вказавши на зменшений розмір неправомірної вигоди, яку потрібно надати в доларах США. У відповідь «К5» запитав у ОСОБА_4 та Особа 1 про можливість зменшення цієї суми на 10 %, у відповідь ОСОБА_4 , вживаючи заходів конспірації, продемонстрував «К5» на дисплеї власного мобільного телефона число «675 000» і запитав чи прийнятний такий розмір неправомірної вигоди, на що той ствердно відповів.

Під час тієї зустрічі ОСОБА_4 та Особа 1 повідомили «К5» механізм передачі неправомірної вигоди, зазначивши, що вона має передаватись одночасно в момент підписання договору на будівництво житлового комплексу у заздалегідь визначеному ними місці, про яке вони повідомлять додатково.

У подальшому, у липні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 02.07.2024) Особа 1, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, запропонував ОСОБА_4 збільшити раніше визначений розмір неправомірної вигоди до 690 000 доларів США, на що останній погодився та дав вказівку Особа 1 повідомити «К5» про цей факт. 02.07.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, запросив «К5» на зустріч до закладу харчування «Публіцист» за адресою: вулиця Січових Стрільців, 25 місто Київ .

Під час зустрічі Особа 1, вживаючи заходів конспірації, продемонстрував «К5» на дисплеї власного мобільного телефону число «690 000» (за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.07.2024 становило 28 041 600 грн), вказавши, що це остаточно визначений розмір неправомірної вигоди, а також повторно довів до відома «К5» механізм передачі неправомірної вигоди, визначений ОСОБА_4 . Крім того, Особа 1 повідомив, що «К5» необхідно оплатити публікацію в медіа оголошення щодо проведення конкурсу вартістю 30 000 грн, на що той погодився.

Після цього Особа 1 зателефонував ОСОБА_4 , якому зазначив, що він довів до відома «К5» інформацію про остаточний розмір неправомірної вигоди. 04.07.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, запросив «К5» на зустріч до закладу харчування « Мі Corazon », за адресою: місто Київ, вулиця Очаківська, 2, де також був присутнім ОСОБА_4 .

Під час зустрічі Особа 1, вживаючи заходів конспірації, виконуючи попередньо надану вказівку ОСОБА_4 , повторно продемонстрував «К5» на дисплеї власного мобільного телефона число «690 000», зазначивши, що вказаний розмір неправомірної вигоди є остаточним.

09.07.2024 Особа 1 під час телефонної розмови з «К5» повідомив, що однією з умов проведення конкурсу є оцінка вартості недобудованого об`єкта нерухомості, розташованого на земельній ділянці, та що вказана оцінка має оплачуватися «К5», на що той погодився.

10.07.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, у телефонній розмові з «К5» повідомив, що орієнтовна вартість повторної експертної оцінки права користування земельною ділянкою та залишкової вартості недобудованого об`єкта нерухомості, розташованого на ній, становить 80 000 грн.

Продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, 16.07.2024 Особа 1 запросив «К5» на зустріч до закладу харчування «Лукка», під час якої, вживаючи заходів конспірації, написав на серветці суму неправомірної вигоди - 50 000 доларів США, яку «К5» мав передати ОСОБА_4 і Особа 1 для пришвидшення їх дій щодо організації початку проведення конкурсу ЦТУКБ, забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» у конкурсі, підписання договору на будівництво житлового комплексу та подальшої можливості здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці.

25.07.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 1 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, після спільного перегляду з Особа 1 і «К5» потенційних земельних ділянок під забудову в межах Київської області, під час зупинки у придорожньому закладі харчування (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) повідомив «К5» про дії, які йому слід вжити для створення видимості конкуренції при проведенні ЦТУКБ конкурсу на забудову земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_3. Так, ОСОБА_4 вказав «К5», що з метою створення видимості конкуренції необхідно залучити підконтрольні будівельні компанії, бенефіціарні власники, яких не мають бути пов`язані з ним. Додатково ОСОБА_4 наголосив на необхідності подачі конкурсних пропозицій у різних конвертах, використання різних принтерів та шрифтів під час підготовки конкурсних пропозицій контрольованих учасників, а також на потребі використання різних IP-адрес у випадку подачі комерційних пропозицій в електронному варіанті.

31.07.2024 «К5» під час телефонної розмови повідомив Особа 1, що вартість проведення ТОВ «ОК «Золотий Лев» оцінки залишкової вартості недобудованого об`єкта нерухомості на земельній ділянці становитиме 50 000 грн. У відповідь Особа 1 попросив «К5» надати йому контактний телефон ТОВ «ОК «Золотий Лев» для замовлення проведення відповідної оцінки. 22.08.2024 Особа 1 під час телефонної розмови з «К5» повідомив, що необхідно сплатити вартість оцінки недобудованого об`єкта нерухомості в розмірі 50 000 грн, на що той погодився.

Надалі, 03.09.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, під час особистого листування з «К5» повторно вказав про необхідність сплати вартості оцінки недобудованого об`єкта нерухомості у розмірі 50 000 грн.

11.09.2024 ОСОБА_4 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 1 умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від «К5», використовуючи службове становище, будучи обізнаним, що рішення про визначення переможця приймаються більшістю голосів членів конкурсної комісії, перебуваючи в приміщенні ЦТУКБ за адресою: місто Київ, вулиця Герцена, 35 (далі - приміщення ЦТУКБ), підготував та видав наказ № 6 к/тр про призначення Особа 1 на посаду юрисконсульта ЦТУКБ, що давало змогу в подальшому включити його до складу конкурсної комісії.

03.10.2024 Особа 1, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, запросив «К5» до закладу харчування « Лукка », де вони того ж дня зустрілися о 14 годині разом з ОСОБА_4 . Під час спілкування Особа 1 і ОСОБА_4 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, повідомили «К5» свої побоювання щодо ненадання ним неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ТОВ «БК Атлас». Також, повторно вказали на етапність надання неправомірної вигоди та повідомили «К5», що для підтвердження його намірів щодо участі в конкурсі на запропонованих умовах необхідна демонстрація коштів у розмірі, що відповідає сумі неправомірної вигоди.

У подальшому, у жовтні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивом і метою, під час особистого спілкування з Особа 1, визначив та дав йому вказівку повідомити «К5», що сума неправомірної вигоди за перший етап, тобто організацію початку проведення конкурсу ЦТУКБ і забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» у конкурсі, становить 100 000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4 і Особа 1 домовилися, що рівномірно поділять між собою надану «К5» неправомірну вигоду за перший етап та кожен отримає по 50 000 доларів США.

07.10.2024 Особа 1, діючи як пособник, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, для пришвидшення надання неправомірної вигоди під час телефонної розмови з «К5» запросив його до закладу харчування « Lake Plaza » за адресою: місто Київ, вулиця Героїв полку «Азов», 12 .

Того ж дня, о 14 годині під час зустрічі в закладі харчування « Lake Plaza », за адресою:, місто Київ, вулиця Героїв полку «Азов», 12, Особа 1 , діючи як пособник, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, вживаючи заходів конспірації, написав на аркуші паперу суму, а саме 100 000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.10.2024 становило 4 119 000 грн), та повідомив «К5», що це розмір неправомірної вигоди, яку він має надати йому та ОСОБА_4 за вчинення дій, передбачених першим етапом, а саме організацію початку проведення конкурсу ЦТУКБ та забезпечення перемоги ТОВ «БК Атлас» в конкурсі.

У подальшому, за обставин, не встановлених досудовим розслідуванням (точні дата, час і місце не встановлено) у ОСОБА_4 повторно виник умисел на використання свого службового становища з метою одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення дій щодо зміни суб`єкта господарювання, який виконуватиме функції забудовника на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , зокрема шляхом проведення відповідного конкурсу, забезпечення перемоги наперед визначеного учасника та підписання договору з таким учасником.

З метою реалізації такого умислу у серпні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 26.08.2024) ОСОБА_4 , повторно, діючи з корисливих мотивів і мети, звернувся за порадою і допомогою щодо підшукування забудовників та залучив до діяльності свого товариша Особа 2, з яким домовився про сприяння в пошуку та залученні іншого забудовника земельної ділянки на АДРЕСА_3 за умови одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, вступивши з ним у попередню змову.

Водночас, у серпні 2024 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) Особа 2, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, звернувся за порадою і допомогою щодо підшукування забудовників та вступив у попередню змову з раніше знайомим йому Особа 3, який займав посаду офіцера відділу підтримання руху опору управління руху опору Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з яким домовився про пошук можливого забудовника вказаної земельної ділянки, представники якого погодяться на надання неправомірної вигоди за перемогу у відповідному конкурсі. Особа 2 повідомив та узгодив з ОСОБА_4 факт залучення Особа 3 до реалізації умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі.

26.08.2024 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний зі Особа 2 і Особа 3 умисел, у месенджері «WhatsApp» надіслав Особа 2 інформацію щодо забудови земельної ділянки, до якої долучив копію рішення Київської міської ради від 09.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Центральному територіальному управлінню капітального будівництва для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення на АДРЕСА_3».

На початку лютого 2025 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) Особа 3 на виконання попередніх домовленостей з Особа 2 і ОСОБА_4 щодо пошуку забудовника, який зможе надати неправомірну вигоду за перемогу в конкурсі, познайомився з директором ТОВ «Астрон Трейд» () ОСОБА_8 . Також, він 14.02.2025 надіслав повідомлення у месенджері «WhatsApp», яким повідомив Особа 2 про можливу участь цього підприємства у конкурсі та висловлення прохання щодо надання неправомірної вигоди за перемогу в ньому.

27.02.2025 Особа 3 та Особа 2, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособники, керуючись корисливими мотивом і метою, організували їх спільну зустріч із представником забудовника ОСОБА_8 у приміщенні ЦТУКБ. Під час цієї зустрічі було обговорено подальшу можливість організації проведення конкурсу з метою забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3 та досягнуто домовленості між усіма учасниками про надання ОСОБА_8 через Особа 2 і Особа 3 до початку конкурсу технічної документації щодо земельної ділянки для прорахунку вартості будівництва багатоповерхового житлового будинку.

28.02.2025 ОСОБА_4 на виконання досягнутих 27.02.2025 домовленостей із ОСОБА_8 надіслав Особа 2 у месенджері «WhatsApp» технічну документацію щодо земельної ділянки, яку Особа 2 переслав Особа 3, а останній надіслав таку документацію ОСОБА_8

18.03.2025 Особа 3 і Особа 2, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособники, організували чергову зустріч ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , де також був присутній Особа 3, у приміщенні ЦТУКБ, на якій учасники обговорили перспективу забудови земельної ділянки.

У подальшому, у березні 2025 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 під час особистої зустрічі з Особа 2 дав йому вказівку висловити ОСОБА_8 прохання надати неправомірну вигоду на суму не менше 800 000 доларів США як обов`язкову умову організації проведення конкурсу, перемоги забудовника в конкурсі та подальшого забезпечення можливості здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці. Неправомірна вигода мала надаватися в три етапи, а саме: 50 000 доларів США - за створення ОСОБА_4 конкурсної комісії та забезпечення початку процедури конкурсу (перший етап); 350 000 доларів США - за визначення комісією переможця та підписання договору (другий етап); решта неправомірної вигоди мала надаватись після завершення будівельних робіт у вигляді квадратних метрів нерухомості в збудованому житловому комплексі (третій етап). При цьому, остаточний розмір неправомірної вигоди, щодо якої мало бути висловлено прохання ОСОБА_8 , міг бути збільшений з урахуванням часток Особа 2 і Особа 3.

У свою чергу, Особа 2, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, за не встановлених обставин, у березні 2025 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) повідомив Особа 3 визначені ОСОБА_4 вимоги щодо надання неправомірної вигоди для їх подальшого доведення до відома ОСОБА_8

Особа 3 на виконання попередніх домовленостей за не встановлених обставин у березні 2025 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, висловив ОСОБА_8 прохання про надання неправомірної вигоди за забезпечення проведення конкурсу, перемогу в конкурсі та подальшу організацію можливості здійснювати будівельні роботи щодо будівництва житлового комплексу на земельній ділянці по АДРЕСА_3, визначивши загальну суму неправомірної вигоди в розмірі 1 300 000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.03.2025 становило 53 911 000 грн) та необхідність її надання в три етапи. Окрім цього, Особа 3 повідомив ОСОБА_8 вимогу розрахувати вартість будівництва такого житлового комплексу з метою чіткого визначення суми неправомірної вигоди, яка має ним надаватися у ході третього етапу у вигляді квадратних метрів у збудованому житловому комплексі.

Про виконання попередніх спільних домовленостей та висловлене ним прохання ОСОБА_8 щодо надання неправомірної вигоди в розмірі 1 300 000 доларів США Особа 3 повідомив Особа 2, а той у свою чергу - ОСОБА_4 , який погодився на вказану суму та визначив збільшені частки неправомірної вигоди: 100 000 доларів США - за перший етап, 400 000 доларів США - за другий етап, решта неправомірної вигоди мала надаватись після завершення будівельних робіт у вигляді квадратних метрів нерухомості у збудованому житловому комплексі (третій етап).

При цьому, частки ОСОБА_4 залишились незмінними: за перший етап - 50 000 доларів США, за другий етап - 350 000 доларів США, іншу частину ділять між собою Особа 2 і Особа 3. У свою чергу, Особа 3 і Особа 2 узгодили, що розділять між собою неправомірну вигоду таким чином: Особа 2 за перший етап - 20 000 доларів США, за другий етап - 25 000 доларів США; Особа 3 за перший етап - 30 000 доларів США, за другий етап - 25 000 доларів США. Розподіл та визначення часток співучасників за третій етап одержання неправомірної вигоди мали відбутися після завершення першої черги будівництва.

Отже, у березні 2025 року (точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , Особа 2, Особа 3 домовилися про спільне отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 в розмірі 1 300 000 доларів США за вчинення ОСОБА_4 , як т.в.о. начальника ЦТУКБ дій з використанням службового становища щодо оголошення конкурсу з відбору пропозицій будівництва житла на земельній ділянці на АДРЕСА_3 та наступному визначенні наданого ОСОБА_8 учасника переможцем вказаного конкурсу. При цьому, Особа 2 і Особа 3 мали діяти як пособники шляхом надання порад, підшукування забудовників та усунення перешкод, оскільки ОСОБА_4 через страх викриття та, з метою маскування своєї участі у вчиненні цих дій потребував їх порад і допомоги під час висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди безпосередньо ОСОБА_8 та подальшому отриманні неправомірної вигоди.

07.05.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 2 і Особа 3 умисел, керуючись корисливими мотивом і метою, використовуючи службове становище, перебуваючи у приміщенні ЦТУКБ, видав (зокрема, підписав і затвердив печаткою ЦТУКБ) наказ № 1 «Про створення конкурсної комісії Центрального територіального управління капітального будівництва у відборі пропозицій щодо будівництва житла на земельній ділянці: АДРЕСА_3 », у якому він одноособово визначив себе головою вказаної конкурсної комісії. Так ОСОБА_4 почав виконувати дії, спрямовані на реалізацію першого етапу одержання неправомірної вигоди в розмірі 100 000 доларів США.

У подальшому, 12.05.2025 Особа 3 і Особа 2, реалізуючи спільні домовленості, діючи як пособники, керуючись корисливими мотивом і метою, організували чергову зустріч ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , де також був присутній Особа 3 у приміщенні ЦТУКБ. Під час зустрічі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного умислу, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, запевнив ОСОБА_8 у перемозі ТОВ «Астрон Трейд» у конкурсі щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Після вказаної зустрічі, 12.05.2025 Особа 3, реалізуючи спільні домовленості з ОСОБА_4 і Особа 2, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, перебуваючи разом з ОСОБА_8 у закладі харчування «CoffeeCorner», за адресою: місто Київ, вулиця Герцена, 35, повторно вказав йому суму неправомірної вигоди в загальному розмірі 1 300 000 доларів США (станом на 12.05.2025 за офіційним курсом Національного банку України становило 54 002 000 грн), що підлягала наданню, а також етапи та розмір кожної її частини. Також, Особа 3 вказав ОСОБА_8 на спосіб передачі неправомірної вигоди з використанням банківської скриньки в AT «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», що унеможливить викриття співучасників злочину на одержанні неправомірної вигоди.

14.05.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 2 і Особа 3 умисел, спрямований на отримання першої частини неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивом і метою, використовуючи службове становище, діючи як голова конкурсної комісії, провів засідання конкурсної комісії ЦТУКБ. На цьому засіданні вирішено провести конкурс з відбору пропозицій щодо будівництва житлового багатоповерхового будинку із вбудовано - прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення (дошкільний навчальний заклад) на земельній ділянці на АДРЕСА_3, про що ним складено та особисто підписано протокол № 1.

15.05.2025 під час зустрічі в ресторані «Голосіївський двір» за адресою: місто Київ, проспект Голосіївський, 87, Особа 3 і Особа 2, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел, діючи як пособники, керуючись корисливими мотивом і метою, повідомили ОСОБА_8 про необхідність надати до 21.05.2025 ОСОБА_4 раніше обумовлену першу частину неправомірної вигоди за створення конкурсної комісії та забезпечення початку процедури відбору переможця. Також, Особа 3 і Особа 2 зазначили ОСОБА_8 , що умовою видачі ОСОБА_4 наказу про початок конкурсу є саме надання першої частини неправомірної вигоди.

16.05.2025 Особа 3, продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 2 і ОСОБА_4 умисел, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, під час зустрічі з ОСОБА_8 у відділенні AT «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», за адресою: місто Київ, проспект Берестейський, 67, вчергове повторив прохання надати неправомірну вигоду в загальній сумі 1 300 000 доларів США з вказівкою на три етапи її надання та необхідності дотримуватися конспірації при спілкуванні та наданні неправомірної вигоди.

Крім того, 16.05.2025 Особа 2, реалізуючи спільні домовленості, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, організував зустріч ОСОБА_4 з ОСОБА_8 поруч з приміщенням ЦТУКБ. Під час зустрічі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 2 і Особа 3 умисел, спрямований на отримання першої частини неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивом і метою, використовуючи службове становище, повторно повідомив ОСОБА_8 терміни можливого забезпечення ним початку проведення конкурсу та, з метою переконання ОСОБА_8 у необхідності якнайшвидшої передачі першої частини неправомірної вигоди, вказав, що він спілкується з представником іншого забудовника, який готовий взяти участь та перемогти в конкурсі у разі відмови ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду. У ході вказаної зустрічі ОСОБА_4 також підтвердив ОСОБА_8 , що він дійсно уповноважив Особа 3 і Особа 2 одержати неправомірну вигоду у спосіб, який є найбільш прийнятним для всіх.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний із Особа 3 і Особа 2 умисел, спрямований на отримання першої частини неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивом і метою, використовуючи службове становище, перебуваючи у приміщенні ЦТУКБ, забезпечив 16.05.2025 видачу наказу № 2 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо проведення конкурсу», чим завершив виконання дій для отримання першої частини неправомірної вигоди в розмірі 100 000 доларів США.

20.05.2025 ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із Особа 3 і Особа 2, у месенджері «WhatsApp» надіслав Особа 2 фото наказу ЦТУКБ від 16.05.2025 № 2 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо проведення конкурсу», яке стосувалось залучення інвестора для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , а Особа 2 переслав вказане фото Особа 3 для його подальшого скерування ОСОБА_8 .

Цього ж дня, Особа 3, продовжуючи реалізацію спільного умислу, реалізуючи спільні домовленості з ОСОБА_4 і Особа 2, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, у месенджері «WhatsApp» надіслав ОСОБА_8 копію наказу ЦТУКБ № 2 від 16.05.2025 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо проведення конкурсу», яким затверджено протокол комісії № 1 від 14.05.2025 щодо залучення інвестора з виконання робіт з будівництва багатоповерхового житлового фонду із вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення (дошкільний навчальний заклад) на АДРЕСА_3.

05.06.2025 Особа 3, реалізуючи спільні домовленості з ОСОБА_4 і Особа 2, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, вчергове вказав ОСОБА_8 на необхідність якнайшвидшого надання ОСОБА_4 раніше обумовленої першої частини неправомірної вигоди.

Після того, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 3 і Особа 2 умисел, спрямований на отримання першої частини неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивом і метою, використовуючи службове становище, забезпечив подання підлеглими посадовими особами ЦТУКБ оголошення до газети «Україна молода» щодо проведення відповідного конкурсу. 10.06.2025 він у месенджері «Signal» надіслав Особа 2 проект публікації оголошення про проведення конкурсу щодо забудови земельної ділянки (фото сторінки № 9 газети «Україна молода») з проектом оголошення ЦТУКБ.

У свою чергу, Особа 2, реалізуючи спільні домовленості, з метою прискорення надання ОСОБА_8 першої частини неправомірної вигоди, діючи як пособник, керуючись корисливими мотивом і метою, у месенджері «Signal» надіслав фото сторінки 9 газети «Україна молода» Особа 3, який, діючи як пособник, на виконання спільних домовленостей переслав його ОСОБА_8 .

Приблизно о 18:17 10.06.2025 під час зустрічі Особа 2 та ОСОБА_8 поблизу закладу харчування «McDonald's», за адресою: місто Київ, Севастопольська площа, 1, Особа 2, на виконання спільних домовленостей з ОСОБА_4 і Особа 3, діючи як пособник, переконався у наявності в ОСОБА_8 першої частини неправомірної вигоди в розмірі 100 000 доларів США. Водночас, ОСОБА_8 у ході зустрічі попросив зменшити загальний розмір неправомірної вигоди з 1 300 000 доларів США до 1 000 000 доларів США через значні витрати на будівництво, на що Особа 2 повідомив про необхідність узгодження вказаної можливості з ОСОБА_4 .

За результатами обговорення зазначеного прохання ОСОБА_8 у ході зустрічі того ж дня з 19:48 до 20:12 поруч із супермаркетом «Велика Кишеня», за адресою: місто Київ, площа Печерська, 1, ОСОБА_4 повідомив Особа 2 про його згоду на зменшення загального розміру неправомірної вигоди з 1 300 000 доларів США до 1 000 000 доларів США за умови надання ОСОБА_8 першої частини неправомірної вигоди Особа 3 у розмірі 100 000 доларів США того ж дня.

У той же день, о 20:49 під час зустрічі Особа 3, Особа 2 та ОСОБА_8 у ресторані «VINO е CUCINA», за адресою: місто Київ, вулиця Січових Стрільців, 82, Особа 2 з метою реалізації спільного умислу, діючи як пособник, повідомив ОСОБА_8 про зменшення загального розміру неправомірної вигоди до 1 000 000 доларів США за умови надання того ж дня Особа 3 першої частини неправомірної вигоди в розмірі 100 000 доларів США згідно попередніх домовленостей, на що ОСОБА_8 погодився.

Після цього, о 22:40 10.06.2025, перебуваючи на території паркінгу супермаркету «Novus», за адресою: місто Київ, вулиця Миколи Міхновського, 16-А, Особа 3, діючи як пособник, за попередньою змовою з ОСОБА_4 і Особа 2, керуючись корисливими мотивом і метою, одержав від ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди від загальної суми в розмірі 100 000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.06.2025 становив 4 149 190 грн) загальна сума якої становила 1 000 000 доларів США.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

IІІ. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості

26.02.2026 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Вказана угода про визнання винуватості подана до суду 27.02.2025.

Угода містить формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 із зазначенням статей (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, які відповідають тим, що зазначені в обвинувальному акті.

Також, угода містить інформацію про те, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення/пред`явленої підозри та про інші істотні обставини кримінального провадження, передбачені ст. 470 КПК України, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

-ступінь та характер сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, з якими він діяв у змові, що сприяло викриттю іншого учасника кримінального правопорушення, складність досудового розслідування щодо інкримінованого злочину, цінність співпраці ОСОБА_4 для посилення доказової бази;

-зобов`язання ОСОБА_4 надати детальні та правдиві показання, беззаперечне визнання ним своєї винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, належна процесуальна поведінка;

-характер та тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, характеризується позитивно, щиро покаявся, наявності на його утриманні батьків похилого віку: ОСОБА_9 , 1946 року народження та ОСОБА_10 , 1948 року народження;

-наміри ОСОБА_4 добровільно зробити грошовий внесок на підтримку Збройних Сил України, відповідно до умов Угоди про визнання винуватості;

-наявність суспільного інтересу в швидкому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, яке забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинення корупційних кримінальних правопорушень, викритті інших осіб (співучасників) у скоєнні цих же кримінальних правопорушень;

-наявність суспільного інтересу в запобіганні повторному вчиненню кримінальних правопорушень як підозрюваним, так і іншими особами.

Сторони дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого йому підозри/обвинувачення у судовому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується надавати правдиві та детальні показання щодо причетності та ролі ОСОБА_11 в пособництві прохання службовою особою надання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, обставини, якого детально викладені в повідомленні про підозру/обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні, а також у п. 2 вказаної угоди про визнання винуватості.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується надавати правдиві та детальні показання щодо причетності та ролі ОСОБА_12 в пособництві прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, обставини якого детально викладені в повідомленні про підозру/обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні, а також у п. 2 вказаної угоди про визнання винуватості.

Обставини вказаних кримінальних правопорушень детально викладені в заяві ОСОБА_4 , яка надійшла до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з ініціативою про укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому, ОСОБА_4 підтверджує правдивість, достовірність та повноту, викладених в заяві та наданих ним детективам Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро) показань у якості підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000103 від 19.02.2026 та зобов`язується підтвердити і надати аналогічні показання у майбутніх судових засіданнях, у тому числі при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Сторонами враховано, що інкримінованими ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями не завдано матеріальної шкоди, тому відсутні підстави часткового звільнення від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним правопорушень.

Крім того, cторони дійшли згоди, що протягом 25 (двадцяти п`яти) днів після затвердження судом даної Угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 зобов`язується добровільно перерахувати (у тому числі забезпечить перерахування третіми особами) грошові кошти в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн на підтримку Збройних Сил України, отримувач: Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» (, реквізити для сплати: МФО 305299, рахунок UA6242287; призначення платежу: «благодійна пожертва на виконання угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 ».

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони дійшли згоди про визнання таких обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання: визнання вини (1), щире каяття (2), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (3), наявність на утриманні батьків похилого віку (4). Окрім цього, сторонами враховано факт відсутності судимості у обвинуваченого ОСОБА_4 та його позитивну характеристику.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України могли б обтяжувати покарання ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не встановлено.

З урахуванням цих обставин сторони погодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 368 КК України, із застосуванням ст. 69-2 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього належного йому майна (транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ).

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

ІV. Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим відповідає суспільним інтересам. ОСОБА_4 було роз`яснено наслідки укладення угоди та її затвердження судом, невиконання, а також відмову від права на проведення судового розгляду. Підтвердив, що завдяки обвинуваченому було досягнуто певних цілей у кримінальному провадженні, зокрема викрито інших учасників кримінального правопорушення. Подану угоду про визнання винуватості підтримав та просив суд її затвердити, посилаючись на відповідність угоди вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, а також на те, що корупційне правопорушення належить до категорії, для якої передбачена можливість таких угод.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання повністю визнав свою винуватість у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, підтвердивши фактичні обставини, встановлені стороною обвинувачення. Він також підтримав укладення угоди між ним та прокурором, не заперечуючи обставин, викладених в обвинувальному акті та в тексті угоди.

Зазначив, що усвідомлює наслідки укладення, невиконання угоди про визнання винуватості, зауваживши при цьому, що це його добровільне рішення, прийняте без будь-якого стороннього впливу. Обвинувачений також погодився на призначення покарання, яке передбачене угодою про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав затвердження угоди про визнання винуватості. Зазначив, що захистом було ініційовано укладення угоди з прокурором. Під час вирішення питання про затвердження угоди просив врахувати процесуальну поведінку обвинуваченого, його особу, отримані подяки та грамоти, відсутність у нього судимостей та призначити узгоджене угодою покарання.

V. Щодо вирішення судом питань, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що він у повному обсязі розуміє, що має право на повний судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, і він, при цьому, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, визначені у ст. 473 КПК України. При цьому, обвинувачений запевнив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також розуміє та надає згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання.

VІ. Мотиви, з яких Суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Положення глави 35 розділу VI КПК України визначають, що для вирішення питання про можливість затвердження угоди суд має встановити, що подана угода відповідає вимогам законодавства і що відсутні підстави для відмови в її затвердженні.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, Суд дійшов таких висновків.

6.1. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та/або закону про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію обвинувачення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 . Зокрема, це виявляється у посяганні на ті суспільні відносини, які становлять об`єкт інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень; форми участі обвинуваченого; суб`єктному складі кримінальних правопорушень; спрямованості та реалізації умислу обвинуваченого; направленості мотиву та інших значущих для кваліфікації за відповідною статтею КК України обставин.

Отже, зазначене в угоді формулювання обвинувачення, описані в обвинувальному акті обставини, а також підтвердження обвинуваченим ОСОБА_4 цих обставин, дають можливість Суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого.

Положенням п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України визначено, що у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Із наданих учасниками кримінального провадження пояснень встановлено, що угода про визнання винуватості була укладена за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_4 та за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Умовами укладеної угоди передбачено, що ОСОБА_4 зобов`язаний надати детальні, правдиві викривальні покази щодо причетності до інкримінованих діянь за ч. 4 ст. 368 КК України інших осіб, обставини, яких детально викладені в повідомленні про підозру/обвинувальному акті в даному кримінальному провадженні та п. 2 угоди про визнання винуватості.

Діяння, яке передбачене частиною 4 статті 368, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України належить до особливо тяжких злочинів, а за змістом примітки до статті 45 КК України кримінальні правопорушення, передбачені статтею 368 КК України, належать до корупційних.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 470 КПК України у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, досудове розслідування якого здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України або яке було направлено до суду прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, угода про визнання винуватості укладається за погодженням із заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особою, яка виконує його обов`язки).

Зі змісту останнього аркушу угоди про визнання винуватості (п. 14 угоди) вбачається, що така угода погоджена заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_13 .

Укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки у ній зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для цього кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Згідно з абз. 6 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За змістом угоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Відповідно до змісту обвинувального акта, потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, з огляду на відсутність потерпілих та завдання шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням лише державним та суспільним інтересам, вимоги абз. 6 ч. 4 ст. 469 КПК України в угоді дотримано.

6.2. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (п. 3 та 4 ч. 1 ст. 470 КПК України).

У пункті 87 рішення від 29.04.2014 у справі «Natsvlishvili and Togonidze v. Georgia» Європейський суд з прав людини зазначив про підтримку ним ідеї, що угоди про визнання винуватості, окрім важливих переваг швидкого розгляду кримінальних справ та полегшення навантаження на суди, прокурорів та адвокатів, також можуть бути успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, якщо їх правильно застосовувати, і можуть сприяти зменшенню кількості призначених покарань і, як наслідок, кількості ув`язнених.

Суд вважає, що умови угоди, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та передбачене за його вчинення покарання, відповідає інтересам суспільства, які полягають у забезпеченні можливості справедливого та в розумні строки найскорішого вирішення кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, а також у зменшенні навантаження на органи прокуратури та суди. Крім того, укладення угоди про визнання винуватості стимулюватиме інших підозрюваних чи обвинувачених укладати такі угоди з метою сприяння у проведенні кримінального провадження та отримання для себе узгодженого покарання чи звільнення від його відбування тощо, що сприятиме виправленню обвинувачених та запобіганню вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, а також впливатиме на усвідомлення іншими особами неминучої караності протиправних діянь та формування несприйняття корупційної поведінки.

Також, слід зазначити, що у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає у припиненні в майбутньому існування ганебних явищ як прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди шляхом використанням наданого їй службового становища, які вчиняються за попередньою змовою осіб, що завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях, де розслідуються складні кримінальні правопорушення, показує, що правопорушнику не вдасться уникнути кримінальної відповідальності, а також має стримуючий ефект для інших осіб, особливо службових та посадових, від вчинення потенційно суспільно небезпечних діянь.

До того ж, на думку Суду, було б недоцільним застосовувати загальний порядок кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. На переконання Суду, характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, його ставлення до вчиненого, вказує на його бажання виправитись, з огляду на що укладена угода не суперечить будь-яким великим суспільним інтересам чи очікуванням.

Укладена угода відповідає інтересам суспільства й у частині узгодженого сторонами покарання. Так, на думку Суду, воно відповідає загальним засадам призначення покарання, є співмірною та достатньою реакцією держави на вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, виходячи з меж, встановлених санкцією статей, що передбачає відповідальність за них.

Суд також бере до уваги факт добровільного зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_4 внести 500 000 (п`ятсот тисяч) грн на рахунок, відкритий благодійною організацією «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» для підтримки Збройних Сил України, що, своєю чергою, позитивно сприяє реалізації державних інтересів, особливо в умовах воєнного стану.

6.3. Щодо відповідності умов угоди вимогам закону в частині призначення покарання.

За загальним правилом, домовленості сторін угоди під час узгодження покарання не можуть виходити за межі загальних і спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. На думку Суду, сторони угоди дотримались вказаних вимог закону.

Положення ст. 69-2 КК України визначають, що у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови виконання вимог п. 2 або 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України, сторонами угоди про визнання винуватості може бути узгоджено та судом призначено основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, але не нижче від найнижчої межі, встановленої цим Кодексом. У разі призначення покарання відповідно до частини першої цієї статті особа не може бути звільнена від відбування такого покарання з випробуванням на підставі статті 75 цього Кодексу. Відтак, ця стаття передбачає можливість призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу для обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так, зі змісту угоди вбачається, що під час узгодження сторонами міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 було враховано і дотримано:

1)положення ст. 63, 65, 69-2 КК України, а саме: сторони в угоді про визнання винуватості узгодили основне покарання у виді позбавлення волі нижче найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 368 КК України, але не нижче мінімальної межі, визначеної КК України для відповідного виду покарання (відповідно до ст. 63 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років), а також додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, передбачене санкцією ч. 4 ст. 368 КК України; при визначенні меж покарання виходили із положень розділу X Загальної частини КК України; врахували характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; взяли до уваги винну особу; врахували його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень; встановили наявність обставин, що пом`якшують покарання;

Отже, враховуючи викладене, у Суду є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання.

2) положення статей 52, 55, 59 КК України та призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього належного його майна (транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ).

3) умови виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, Суд враховує ступінь і характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, зокрема беззаперечне визнання ним своєї винуватості, надання викривальних показів щодо причетності інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони дійшли згоди про визнання таких обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання: визнання вини (1), щире каяття (2), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (3), наявність на утриманні батьків похилого віку (4). Окрім цього, сторонами враховано факт відсутності судимості у обвинуваченого ОСОБА_4 та його позитивну характеристику та стан його здоров`я.

Отже, з врахуванням викладеного, у Суду є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 (як основне у виді 4 років позбавлення волі, так і додаткове у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки, з конфіскацією всього належного йому майна (транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ) за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання, яке може бути затверджено судом.

6.4. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом не встановлено обставин, які могли би свідчити про те, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, з огляду на те, що її укладення не має преюдиційного значення для кримінального провадження щодо будь-яких інших осіб.

6.5. Щодо добровільності укладення угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором є його усвідомленим і добровільним рішенням, прийнятим без жодного стороннього впливу чи тиску.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив про спільну узгодженість усіх викладених в угоді умов, підтвердивши добровільність її укладення як з його боку, так і з боку обвинуваченого.

Під час розгляду угоди Суд переконався, що її укладення є добровільним та свідомим рішенням сторін, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок або інших обставин, окрім тих, які передбачені змістом угоди. Крім того, у судовому засіданні сторони не заявляли про обставини, які могли би поставити під сумнів добровільність укладення угоди.

6.6. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Згідно з п. 4, 5 угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується:

-повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення;

-надавати правдиві та детальні показання щодо причетності та ролі ОСОБА_11 в пособництві прохання службовою особою надання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, обставини, якого детально викладені в повідомленні про підозру/обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні, а також у п. 2 вказаної угоди про визнання винуватості;

-надавати правдиві та детальні показання щодо причетності та ролі ОСОБА_12 в пособництві прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, обставини якого детально викладені в повідомленні про підозру/обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні, а також у п. 2 вказаної угоди про визнання винуватості;

- підтвердити і надати аналогічні показання у майбутніх судових засіданнях, які викладені в заяві обвинуваченого ОСОБА_4 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, у тому числі при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Із огляду на зміст наданих у судовому засіданні пояснень, Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Висновки

Із врахуванням зазначених вище обставин, Суд дійшов переконання, що угода про визнання винуватості, укладена у межах цього кримінального провадження, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, Судом не встановлено підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

Враховуючи вказане вище, Суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

7.1. Залік досудового тримання під вартою

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд встановив, що під час досудового розслідування ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.10.2025 у справі № 991/8242/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 12.12.2025 включно. Одночасно було визначено заставу у розмірі 20 000 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.12.2025 у справі № 991/12563/25 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, а саме до 02.02.2026 включно, з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 18 001 460 грн.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.01.2026 у справі 991/677/26 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, тобто до 28.03.2026 включно, з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 10 000 000 грн.

Оскільки на момент ухвалення вироку (10.03.2026) обвинувачений продовжує перебувати під вартою, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (14.10.2025) цей час підлягає зарахуванню у строк відбування призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

7.2. Цивільний позов.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

7.3. Підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.

7.4. Підстави для виплати винагороди викривачу відсутні.

7.5. Арешт майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2025 у справі № 991/8243/25 накладено арешт на транспортний засіб марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Оскільки Суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна, а саме: транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , арешт на це майно необхідно залишити в силі з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

7.6. Речові докази та документи.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Документи, надані суду сторонами кримінального провадження, Суд вирішує залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

7.7. Спеціальна конфіскація не застосовується.

7.8. Процесуальні витрати.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

У цьому кримінальному провадженні питання про розподіл процесуальних витрат не вирішується.

7.9. Запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 475, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує питання, зокрема про заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Як уже зазначалось, ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.10.2025 у справі № 991/8242/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді.

Визначаючи запобіжний захід, який доцільно застосувати щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, Суд зазначає таке.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення просила суд залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Це мотивовано істотним підвищенням ризику вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що порушується питання про призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є сталим і змінюється залежно від стадії кримінального провадження, поведінки обвинуваченого та інших обставин, які можуть як зменшувати, так і підвищувати ймовірність його переховування від суду.

Ухвалення Судом вироку, яким ОСОБА_4 призначено основне покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, а також додатковим покаранням у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна, позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях впродовж 2 років, об`єктивно посилює ризик вчинення ним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на те, що правосуддя має бути справедливим, здійсненим у розумні строки незалежним і неупередженим судом, та не обмежується виключно ухваленням остаточного судового рішення, а передбачає також забезпечення його реального виконання, Суд вважає за необхідне створити умови, за яких виконання вироку у разі набрання ним законної сили буде гарантоване й не ускладнене, у тому числі діями обвинуваченого.

Враховуючи затвердження Судом угоди про визнання винуватості з призначення покарання у виді позбавлення волі, а також необхідність забезпечення його виконання та належного дотримання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків до моменту набрання законної сили остаточним рішенням по суті пред`явленого обвинувачення, Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

7.10. Інформування державних та інших органів чи службових осіб про ухвалення вироку (ст. 483 КПК України)

Так, стаття 483 КПК України, передбачає, що у разі ухвалення вироку щодо осіб, визначених у статті 480 цього Кодексу, зокрема адвокатів, повідомляються відповідні органи адвокатського самоврядування.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 483 КПК України про ухвалення вироку щодо ОСОБА_4 , який є адвокатом (відповідно до свідоцтва № 1101/10 від 24.10.1996), підлягає повідомленню відповідний орган адвокатського самоврядування, зокрема Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області (Київська обласна КДКА).

На підставі викладеного та керуючись ст. 50, 52, 55, 59, 63, 65, 66, 69-2 КК України, ст. 373 - 376, 469 - 475 КПК України, Суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2026 за № 0000103, укладену 26.02.2026 у місті Києві між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та призначити на підставі угоди про визнання винуватості узгоджену міру покарання:

- за ч. 4 ст. 368 КК України, із застосуванням ст. 69-2 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, а саме: транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 .

3. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.10.2025, залишити до набрання цим вироком законної сили.

4. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 14.10.2025 до дня набрання вироком законної сили.

5. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях державної або комунальної форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями обчислювати з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

6. Залишити в силі арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2025 у справі № 991/8243/25 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: транспортний засіб «Mitsubishi» моделі «Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 .

7. Документи, які передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

8. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 483 КПК України повідомити Кваліфікаційно-дисциплінарну комісії адвокатури Київської області (Київську обласну КДКА) про ухвалення вироку щодо адвоката ОСОБА_4 .

9. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1