Справа № 991/2317/25
Провадження 1-кп/991/36/25
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2026 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про покладення процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000251 від 02.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Великі Чорнокінці, Чортківського району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000251 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

1.1. Прокурор подав клопотання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

1.2. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 у справі №991/2317/25 обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 2 місяці продовжено дію покладених обов`язків. У зв`язку із тим, що строк дії покладених обов`язків сплив 10.02.2026, продовжити його в межах строку дії попередньої ухвали виявилося неможливим, а ризики кримінального провадження досі є актуальними, необхідно покласти на обвинуваченого процесуальні обов`язки в рамках раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави.

1.3. Прокурор зазначив, що метою покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків і запобігання спробам переховуватися від суду і незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

1.4. Посилаючись на вказані ризики, прокурор просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі території України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , експертами: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від відвідування приміщень, що використовуються ПрАТ «НЕК «Укренерго».

2.У судовому засіданні учасники висловили такі позиції:

2.1. Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про покладення процесуальних обов`язків, просив його задовольнити.

2.2. Захисник ОСОБА_6 звернув увагу, що прокурор не навів, які негативні наслідки виникли протягом місяця, коли обвинувачений перебував без вказаних обов`язків. Зазначив, що застосований розмір застави здатен забезпечити дієвість цього провадження і гарантувати виконання обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

2.3. Захисник ОСОБА_5 наголосив на належній процесуальній поведінці обвинуваченого протягом судового розгляду, просив відмовити в задоволенні клопотання.

2.4. Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив про міцні соціальні зв`язки на території України.

2.5. Захисник ОСОБА_7 підтримала позицію сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 .

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, Суд дійшов таких висновків.

3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених Главою 18 цього Кодексу. На підставі ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися до суду в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

Таким чином, під час розгляду цього клопотання Суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням особливостей, визначених ч.7 ст.194 КПК України, відповідно до яких обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

3.2. У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

3.3. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.4. Це кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду (допит свідків сторони обвинувачення), ОСОБА_4 має процесуальний статус обвинуваченого. Наразі стосовно обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді застави. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання, Суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у ст. 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.5. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх ймовірності. Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків Суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Ураховуючи природу поданого клопотання, Суд досліджує доводи сторін в контексті наявності/відсутності ризиків кримінального провадження.

3. 6. У світлі обставин цієї справи з урахуванням перебігу провадження Суд не встановив ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні. Суд враховує, що дія раніше покладених обов`язків припинилась у зв`язку із закінченням строку, встановленого попередньою ухвалою, - 10.02.2026. Сам по собі факт спливу строку дії попередньої ухвали, не може автономно породжувати презумпцію наявності ризиків, які оцінювалась судом в попередніх рішеннях (якщо не зумовлено недобросовісною поведінкою обвинуваченого).

3.7. Відповідні процесуальні обмеження мають тимчасовий характер і допускаються лише за умови доведення їх об`єктивної необхідності на момент розгляду відповідного питання. За відсутності конкретних даних про існування реальних та актуальних ризиків повторне автоматичне застосування обмежень не відповідає критерію необхідності та принципу пропорційності в демократичному суспільстві. Навіть, якщо вони суттєво не впливають, як в даному випадку, на права і свободи людини.

З іншого боку, правова визначеність передбачає, що після припинення дії обмежень особа має обґрунтовані підстави розраховувати на стабільність свого правового становища за відсутності нових обставин. Інакше обмеження перетворюється на приховану форму постійного контролю, несумісну з його процесуальною природою. Тому покладення обов`язків не може застосовуватися виключно з метою забезпечення їх формальної безперервності, ігноруючи при цьому істинну мету їх наявності.

3.8. Обов`язок доведення наявності та реальності ризиків покладається на сторону обвинувачення і не може підмінятися посиланням на попередні судові рішення. Таким чином, наведені доводи в клопотанні та актуальні обставини цього судового провадження не свідчать про виникнення обставин, які об`єктивно потребують втручання у права обвинуваченого.

У цьому контексті Суд враховує, що протягом місяця, коли в обвинуваченого не було відповідних обов`язків, відсутні відомості про конкретні намагання обвинуваченого ухилятися від суду чи незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Протягом судового розгляду (близько 1 року) обвинувачений належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, а будь-які обставини, що можуть свідчити про наявність ризиків, відсутні. Більше того, посилаючись на необхідність заборони спілкування зі свідками, прокурор не врахував те, що окремі свідки із зазначених ним у клопотанні, вже допитані, тобто можливий вплив на них вже не становить ризику для цього кримінального провадження.

3.9. Суд також враховує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 000 000,00 грн. Враховуючи нормальний рух судового розгляду і процес допиту свідків сторони обвинувачення, відповідний розмір застави у сукупності із законодавчо закріпленими у ст. 42 КПК України обов`язками, практикою участі ОСОБА_4 у судових засіданнях, є достатнім для забезпечення цього кримінального провадження. Суд також звертає увагу, що кримінальним процесуальним законодавством передбачені негативні наслідки для обвинуваченого та/або заставодавця у разі порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачені ч. 8 ст. 182 КПК України.

4. Ураховуючи викладене, Суд доходить висновку, що покладення обов`язків, запропонованих прокурором, не є необхідним. Причому застосована застава у розмірі 5 000 000 грн здатна виконати роль стримуючого фактору для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 і нормального подальшого руху кримінального провадження.

Керуючись статтями 176-178, 193, 194, 376, 392 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого обов`язків відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_35