УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001479

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001479.

За обставин викладених у клопотанні, слідчими СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001479 від 23.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

04 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/50079/25), було задоволено клопотання прокурора про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні та накладено арешт на автомобіль марки «DODGE CHELLENGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 . Даною ухвалою заборонено користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказаний автомобіль.

Адвокат ОСОБА_3 , у клопотанні зазначає, що позбавлення ОСОБА_4 права володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідуються у кримінальному провадженні, є втручанням у право останнього мирно володіти своїм майном.

Автомобіль перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування вже досить тривалий час. За цей час з автомобілем проведенні всі слідчі та процесуальні дії. Він оглянутий на предмет наявних пошкоджень, які описані в відповідному протоколі. По ньому проведена судова експертиза технічного стану, яка вже долучена до матеріалів кримінального провадження. Тобто, з даним автомобілем вчинені всі дії, які передбачені діючим законодавством. Проте, досудове розслідування в даному провадженні триває, оскільки слідчий проводить ряд інших слідчих та процесуальних дій, які не пов`язанні з вказаним автомобілем.

Обмеження ОСОБА_4 в праві користуватись своїм автомобілем, на даному етапі вже не може призвести до негативних наслідків в кримінальному провадженні. Надання можливості ОСОБА_5 користуватись своїм автомобілем, забезпечить збереження його вартості, та отримання в майбутньому коштів, які він потребує для надання матеріальної допомоги як потерпілому, так і своїй родині.

Жодних підстав для приховування, пошкодження та псування автомобіля у ОСОБА_4 немає. Навпаки, він зацікавлений та сприяє швидкому, неупередженому та всебічному розслідуванні кримінального провадження. Зокрема, на першу вимогу слідчого він прибув і надав покази. Крім того, ОСОБА_4 гарантує, що у разі потреби його автомобіль на вимогу слідчого буде одразу надано для проведення слідчого експерименту та інших необхідних слідчих дій в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 у клопотанні просить скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2025 року у справі № 761/50079/25, арешт на автомобіль «DODGE CHELLENGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001479 від 23.12.2025 року, в частині заборони володіння та користування арештованим майном; зобов`язати слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001479 від 23.12.2025 року, повернути ОСОБА_4 належний йому автомобіль марки «DODGE CHELLENGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , для подальшого зберігання в належних умовах.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, в той же час до суду подав клопотання, у якому просив справу №761/52334/25 щодо клопотання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України розглядати без його участі, просив клопотання задовольнити.

Уповноважений прокурор Київської міської прокуратури та уповноважений слідчий СУ ГУНП у м. Києві у судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001479.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року у справі №761/50079/25 арешт на на - автомобіль марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 . Заборонено відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном - автомобілем марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Адвокатом ОСОБА_3 у клопотанні наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони користування автомобілем марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з огляду на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження буде найменш обтяжливий для власника майна - ОСОБА_4 , що відповідає положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.

Крім того, слідчій судді не надано підтвердження того, що потреби досудового розслідування і надалі виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 в частині заборони користування арештованим майном.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, за необхідне клопотання задовольнити частково та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2025, справа №761/50079/25, у кримінальному провадженні №0001479, на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаним майном.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2025, справа №761/50079/25, у кримінальному провадженні №0001479, на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1