Справа №639/123/26
Провадження №1-кс/639/208/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 04.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Мотивоване клопотання тим, що слідчим відділенням ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 04.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2025 приблизно 14:30 невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в період воєнного стану, шляхом проникнення до приватного домоволодіння, таємно заволоділа електровелосипедом" громадянки ОСОБА_4 ..

За даним фактом 05 січня 2026 року внесені відомості до ЄРДР і розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що 03.01.2026 виявила відсутність речей у своєму домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема серед відсутніх речей виявила електровелосипед марки Kelb.Bike, рама білого кольору. Який ОСОБА_4 придбала у 2020 році за суму приблизно 25 000 гривень. Крім того, ОСОБА_4 долучила до матеріалів кримінального провадження фотозображення викраденого електровелосипеду.

Подальшими оперативними заходами було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення імовірно причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході відпрацювання доручення наданого в порядку статті 40 КПК України, було опитано ОСОБА_5 , який пояснив, що викрав на початку січня 2026 року елоктровелосипед з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 розібрав електровелосипед на частини та раму від велосипеду залишив у схованці за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 заявив, що може показати місце схованки рами від викраденого ним раніше велосипеду.

Надалі, 07.02.2026 за адресою: АДРЕСА_3 було проведено огляд місця події за участю ОСОБА_5 . В ході огляду місця події ОСОБА_5 продемонстрував полімерний пакет, всередині якого лежать запчастини від електровелосипеду, а саме: задній стоп; гумова ручка; гумова ручка з контролером; передня фара; перемикач; затискачі; перекидач передач; датчик з проводом; металеві гайки та бовти; контролер з проводами; перемикач з проводами; передні та задні гальма. Вказані запчастини від електровелосипеду ОСОБА_5 добровільно видав слідчому, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету HYQ0098411.

Постановою слідчого від 07.02.2026 вищевказані запчастини з електровелосипеду визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016 від 04.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Власником вилученого вказаного майна є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Прокурор зазначає, що вищезазначене майно імовірно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та повинно бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.

Таким чином, враховуючи, що вилучене майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме об`єкти які, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, шляхом заборони здійснювати його відчуження та розпорядження ними.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання про накладення арешту підтримав в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти арешту майна не заперечувала.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна, оскільки його відсутність у судовому засіданні не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 04.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова.

07.02.2026 за адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, буд. 31 було проведено огляд місця події за участю ОСОБА_5 . В ході огляду місця події ОСОБА_5 продемонстрував полімерний пакет, всередині якого лежать запчастини від електровелосипеду, а саме: задній стоп; гумова ручка; гумова ручка з контролером; передня фара; перемикач; затискачі; перекидач передач; датчик з проводом; металеві гайки та бовти; контролер з проводами; перемикач з проводами; передні та задні гальма. Вказані запчастини від електровелосипеду ОСОБА_5 добровільно видав слідчому, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету HYQ0098411.

Постановою слідчого від 07.02.2026 вищевказані запчастини з електровелосипеду визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016 від 04.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Власником вилученого вказаного майна є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, а також зберегло на собі його сліди, у зв`язку із чим воно має доказове значення у кримінальному провадженні. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам, з метою ухиляння від притягнення до кримінальної відповідальності, накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на вилучені 07.02.2026 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, буд. 31, запчастини від електровелосипеду, а саме: задній стоп; гумова ручка; гумова ручка з контролером; передня фара; перемикач; затискачі; перекидач передач; датчик з проводом; металеві гайки та бовти; контролер з проводами; перемикач з проводами; передні та задні гальма, належні ОСОБА_4 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1