Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1720/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2026м.Красилів

Слідчий суддя Красилівского районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження №0000029 від 12.09.2025, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кульчинки Красилівського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої начальником управління соціального захисту населення Красилівської міської ради, раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням від 03.03.2026, в якому просить:

-продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

-покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки:

прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

утримуватись від спілкування зі свідками та іншими учасниками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

з 23:00 год. до 06:00 год. не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого , прокурора та суду.

Клопотання мотивоване, зокрема, тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що у сукупності свідчить про те, що остання, через усвідомлення суворого покарання та переконливість доказів, може переховуватись від суду, що унеможливить своєчасний розгляд кримінального провадження, ухвалення та виконання вироку, впливати на свідків у даній справі, тощо.

08.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

15.01.2026 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

15.01.2026 ОСОБА_5 відсторонено від займаної посади начальника управлінні соціального захисту населення Красилівської міської ради в межах строку досудового розслідування.

02.03.2026 постановою керівника Хмельницької окружної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців.

Вказує, що у матеріалах кримінального провадження наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З врахуванням викладеного, зазначає, що на сьогодні мають місце ризики, визначенні ст.177 КПК України, а саме:

- в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, чиненням тиску на них або будь - яким іншим шляхом, задля зміни їх показань про обставини провадження, оскільки усіх цих осіб ще не допитано під час досудового розслідування, у тому числі можливе подальше їх допитування у ході судового розгляду провадження по суті обвинувачення, адже суд досліджує докази безпосередньо; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки всі докази, у тому числі речові, ще не встановленні (відшукані) і не досліджені;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незважаючи на те, що підозрювана раніше не судима, однак вона підозрюється у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому наявні підстави рахувати, що вона продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказує, що вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування, а також судового розгляду справи по суті обвинувачення. В тому числі, не забезпечить та не сприятиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття кінцевого процесуального рішення у провадженні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор зазначив, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Вказав, що є обґрунтована можливість впливу на свідків. На даний час ще триває досудове розслідування, триває встановлення обставин, в тому числі осіб, які можуть бути допитані як свідки. Також звернув увагу на тяжкість інкримінованого злочину. Водночас, підтвердив відсутність зафіксованих фактів випадків впливу, переховування.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, та просили замінити такий на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_5 зазначила, що прокурором не обґрунтовано ризик впливу нею на свідків у даному кримінальному провадженні. Також наголосила, що вона належним чином дотримувалась покладених на неї обов`язків згідно ухвали суду, за період дії ухвали жодного разу не зверталась до слідчого, прокурора для надання дозволу залишення місця проживання.

Захисник підтримала позицію ОСОБА_8 . Зазначила, що ризики, зазначені прокурором, є безпідставними, відсутні докази наявності вказаних у клопотанні ризиків для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Ухвалою Красилівського районного суду від 15.01.2026 підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні підозрюваній залишати у період часу з 23 години до 6 години наступного дня місце проживання, у межах строку досудового розслідування, який його не перевищить, тобто до 07.03.2026 включно, із покладення обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою керівника Хмельницької окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 12.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, до 07.04.2026.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з ч.1 ст.199 КПК України прокурор або слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя перевіряє наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки стороною обвинувачення не наведено обставин, які б дали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір переховуватися від слідства, суду, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним, не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» №7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у місті проживання працює тривалий час, одружена, має повнолітнього сина, батьки проживають у Красилівському (Хмельницькому) районі, а отже її соціальні зв`язки є сталими.

Також слідчим суддею враховується, що підозрювана раніше не судима, на розгляд клопотання з`явилась самостійно, тривалий час була обізнана із фактом розслідування зазначеного кримінального провадження, однак жодних дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування чи перешкоджання кримінальному провадженню, не вчиняла, за термін дії ухвали відсутні відомості про порушення покладених на неї обов`язків чи залишення місця проживання, а відтак, приходжу до висновку, що такий ризик є недоведеним.

Разом з тим, вважаю доведеним існування ризику впливу на інших осіб (свідків), у тому числі підпорядкованих осіб, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

При цьому слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Отже ризик впливу на свідків існує не лише на етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту отримання судом показань від свідків.

З огляду на важливість показань свідків для встановлення істини по справі, слідчий суддя погоджується із тим, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу на свідків.

За таких обставин приходжу до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків.

Слідчим суддею враховуються обставини, зазначені у клопотанні захисника та підозрюваної, як підстави для зміни запобіжного заходу, проте будь-яких підтверджень щодо наявності нових обставин, які не були розглянуті раніше, слідчому судді не надано, в зв`язку з чим приходжу до висновку, що таке клопотання не підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт в нічний час в повній мірі забезпечує виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, запобігає існуючим ризикам та повністю відповідає меті запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України, та доходить до висновку про необхідність продовження дії даного запобіжного заходу.

Отже, обставини, що враховувалися судом під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на час розгляду клопотання не змінилися, підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу немає.

Таким чином, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (та покладених обов`язків, на які вказує прокурор), визначених ухвалою у межах строку досудового розслідування, який його не перевищить, тобто до 07.04.2026 включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити по 07.04.2026 включно строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 .

Продовжити дію покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2026, а саме:

- у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня (окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або необхідності перебування у медичному закладі) не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими учасниками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження.

Ухвала діє до 07.04.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.03.2026 о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1