ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/297/26 Справа № 711/9156/25 Категорія: ч. 3 ст. 389 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000969 від 17.09.2025 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.01.2025 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025, за правилами ст. 72 КК України, шляхом переведення покарання у виді пробаційного нагляду в покарання у виді обмеження волі виходячи зі співвідношення одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування ОСОБА_9 покарання вирішено рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі за місцем відбування покарання.

У с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за таких обставин.

ОСОБА_9 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 (справа №711/338/25) за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, однак на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так засудженого ОСОБА_9 30.04.2025 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 3 ст. 49-1 КВК України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ст. 49-3 КВК України, у тому числі про передбачену законом кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за ч. 3 ст. 389 КК України, про що 30.04.2025 ОСОБА_9 надав письмову підписку.

Цього ж дня, згідно винесеної постанови, ОСОБА_9 встановлено дні реєстрації в Придніпровському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, що розташований за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя 337 і призначено йому днями явки першу та третю середу кожного місяця.

Однак ОСОБА_9 без поважних причин жодного разу не з`явився на реєстрацію в призначені йому дні, а саме 21.05.2025, 04.06.2025, 18.06.2025, 02.07.2025, 16.07.2025, 06.08.2025, 20.08.2025, 03.09.2025, 17.09.2025, 24.09.2025, чим порушив п. 1 ч. 2 ст. 59-1 КК України, п.п.1, 2 ч. 4 ст. 49-1 КВК України.

Отже ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2025 щодо ОСОБА_9 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить виключити з мотивувальної його частини посилання на врахування при призначенні покарання ОСОБА_9 обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, посилаючись на вимоги ст. 34, 67 КК України та положення постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», прокурор вказує на те, що ОСОБА_9 20.01.2025 засуджений Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто за вчинення кримінального проступку, а не злочину, тому вчинення нового умисного кримінального правопорушення в цьому провадженні, не утворює їх рецидив, який помилково враховано судом обставиною, що обтяжує покарання.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_9 , який не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на приписи ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора про задоволення апеляційної скарги з наведених у ній доводів, захисника ОСОБА_7 , який у вирішенні апеляційних вимог поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона належить до задоволення.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального проступку, здійснений без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та відповідає положенням ст. 381, 382 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, що встановлені в межах розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні та учасниками судового провадження не заперечується.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, колегія суддів визнає правильною.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції, виконуючи приписи ст. 50, 65 КК України та роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу винуватого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, не має сталих соціальних зв`язків, на спеціалізованих обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, визнавши обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 389 КК України, а також остаточного покарання, призначеного за сукупністю вироків на підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 71 КК України, колегія суддів визнає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено. Даних про наявність додаткових обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст. 66 КК України, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Разом з цим колегія суддів визнає обгрунтованими посилання сторони обвинувачення про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність у частині визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів, з огляду на таке.

Статтею 34 КК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачено, що рецидивом кримінальних правопорушень є вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України рецидив злочинів є обставиною, що обтяжує покарання. У той же час, наведеним вище законом не замінено слово «злочин» на «кримінальне правопорушення», що вказує на те, що рецидив може мати місце лише при вчиненні повторного умисного злочину після засудження за попередній умисний злочин, за який судимість незнята або непогашена.

Установлено, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, будучи особою, яка судима вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. З огляду на те, що ОСОБА_9 засуджений за вчинення кримінальних проступків, а не злочинів, врахування обставиною, що обтяжує його покарання рецидив злочинів, суперечить положенням ст. 34, 67 КК України та підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Проте таке виключення, на переконання колегії суддів, не впливає на обґрунтованість висновків місцевого суду в частині правильності призначення ОСОБА_9 покарання, яке відповідає загальним засадам його призначення, меті покарання та не є підставою для його пом`якшення.

За наведених обставин вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2025 щодо ОСОБА_9 підлягає зміні через застосування закону, який не підлягає застосуванню, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_9 змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на обтяжуючу покарання ОСОБА_9 обставину рецидив злочинів.

У решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді