Справа № 750/1836/23
провадження № 1-в/610/32/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія Ізюмського району Харківської області клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку засудженого ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

Засудженого 24.10.2023 вироком Чернігівського апеляційного суду за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке на праві власності належить засудженому, окрім житла,

який відбуває покарання у Державній установі "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№17)",

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2026 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ "ПВК (№17)" про вирішення питання щодо приведення вироків від 13.03.2020, 06.04.2020, 15.10.2020, 17.02.2023, 20.06.2023 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Представник ДУ "ПВК (№17)" в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Чернігівського апеляційного суду від 24.10.2023 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2023 в частині призначеного покарання скасовано та ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 70 КК України, і призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке на праві власності належить засудженому, окрім житла.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2023, більш суворим покаранням за цим вироком, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією всього майна, яке на праві власності належить засудженому, окрім житла.

Вирок набрав законної сили 24.10.2023. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 10.11.2022 - 2722 гривень 20 копійок, за епізодом від 22.11.2022 - 5005 гривні 30 копійок, за епізодом від 15.12.2022 - 1699 гривень 15 копійки, за епізодом від 23.12.2022 - 1870 гривень 00 копійок.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, і призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2020 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 2 місяців.

Вирок набрав законної сили. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 07.10.2022 - 2500 гривень 00 копійок, за епізодом від 02.11.2022 - 600 гривень 00 копійок.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироками Чернігівського районного суду м. Чернігова від 13.03.2020, Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.04.2020, остаточно за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

Вирок набрав законної сили. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 21.01.2020 - 4105 гривень 60 копійок, від 21.01.2020 - 2958 гривень 50 копійок.

Вироком Чернігівського районного суду м. Чернігова від 13.03.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Вирок набрав законної сили. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 25.12.2019 - 1516 гривень 79 копійок.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.04.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

Вирок набрав законної сили. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 19.01.2020 - 2939 гривень 02 копійок.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон №3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст.51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 20.06.2023 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 10.11.2022, чим завдав збитки у сумі 2722 гривень 20 копійок, за епізодом від 22.11.2022 - 5005 гривні 30 копійок, за епізодом від 15.12.2022 - 1699 гривень 15 копійки, за епізодом від 23.12.2022 - 1870 гривень 00 копійок.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481,00 грн (1240,50*2=2481).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 20.06.2023 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 10.11.2022 - 2722 гривень 20 копійок, за епізодом від 22.11.2022 - 5005 гривні 30 копійок, що перевищують розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінально караними, за епізодом від 15.12.2022 - 1699 гривень 15 копійки, за епізодом від 23.12.2022 - 1870 гривень 00 копійок, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік, а тому вказані діяння є дрібною крадіжкою.

.

Зі змісту вироку від 17.02.2023 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 07.10.2022, чим завдав збитки у сумі 2500 гривень 00 копійок, за епізодом від 02.11.2022 - 600 гривні 00 копійок.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481,00 грн (1240,50*2=2481).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 17.02.2023 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 07.10.2022 - 2500 гривень 00 копійок, що перевищують розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінально караними, за епізодом від 02.11.2022 - 600 гривень, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік, а тому вказані діяння є дрібною крадіжкою.

Зі змісту вироку від 15.10.2020 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 21.01.2020, чим завдав збитки у сумі 4105 гривень 60 копійок, за епізодом від 21.01.2020 - 2958 гривні 50 копійок.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2010,20 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1005,10 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2010,20 грн (1005,10*2=2010,20).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 15.10.2020 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 21.01.2020 4105 гривень 60 копійок, за епізодом від 21.01.2020 2958 гривень 50 копійок, що перевищують розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінально караними.

Зі змісту вироку від 13.03.2020 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 25.12.2019, чим завдав збитки у сумі 1516 гривень 79 копійок.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1921,00 грн (960,50*2=1921).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 13.03.2020 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 25.12.2019 1516 гривень 79 копійок, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2019 рік, а тому вказані діяння є дрібною крадіжкою.

Зі змісту вироку від 06.04.2020 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 19.01.2020, чим завдав збитки у сумі 2939 гривень 02 копійок.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2010,20 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1005,10 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2010,20 грн (1005,10*2=2010,20).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 15.10.2020 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 19.01.2020 2939 гривень 02 копійок, що перевищують розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінально караними.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23), Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Ураховуючи те, що вартість викраденого майна за епізодом від 15.12.2022 становило 1699,15 грн., від 23.12.2022 1870 грн, від 02.11.2022 600 грн, від 25.12.2019 1516,79 грн, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2019, 2022 роки, тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2019 році 1921,00 грн, у 2022 році 2481,00 грн, то суд вважає, що вчинені обвинуваченим діяння не підпадають під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч.5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.04.2020 в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі - залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.03.2020 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, та відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.04.2020, остаточно за сукупністю злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2023 за ч. 4 ст.185 КК України, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_4 від 02.11.2022, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2023 в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі - залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Чернігівського апеляційного суду від 24.10.2023 за ч. 4 ст.185 КК України, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 від 15.12.2022, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_6 від 23.12.2022, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Чернігівського апеляційного суду від 24.10.2023 в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке на праві власності належить засудженому, окрім житла - залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1