Справа №345/394/25
Провадження № 1-кп/345/86/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, солдата військової частини НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

що прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу. Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 64 від 15.03.2022 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та передано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 223 від 19.08.2022 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду радіотелефоніста відділення артилерійської розвідки взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

10.11.2022 солдат ОСОБА_4 вибув з місця служби, зокрема району виконання завдань за призначенням, що с. Олександрівка Миколаївської області, у відпустку за сімейними обставинами, терміном на десять днів, та мав повернутися до місця служби у район виконання завдань, що в с. Нововасилівка Запорізької області, 21.11.2022.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 21.11.2022 вчасно не прибув до місця служби у район виконання завдань, що в с. Нововасилівка Запорізької області, після відпустки за сімейними обставинами, терміном на десять днів, та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 28.10.2024, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у с. Небилів Перегінської ТГ Калуського району Івано-Франківської області.

Таким чином, Солдат ОСОБА_4 21.11.2022 приблизно о 08 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, вчасно не з`явився до місця служби у район виконання завдань, що в с. Нововасилівка Запорізької області, після відпустки за сімейними обставинами, терміном на десять днів, та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 28.10.2024, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у с. Небилів Перегінської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.01.2025 слідчим суддею Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18.03.2026 включно із визначенням застави 60 560 гривень.

У разі внесення застави та звільнення з під варти на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

У відповідності до листа начальника ДУ «Івано-Франківська УВП №12» 20.01.2025 ув`язнений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнений у зв`язку із внесення застави у розмірі 60 560 грн. (заставодавець ОСОБА_6 ).

У визначений у повістках час (14.08.2025, 28.08.2025, 30.09.2025) обвинувачений ОСОБА_4 до суду не з`являвся.

Таким чином, на даний момент можливо зробити висновок, що ОСОБА_4 , переховується від суду та не виконує покладені на нього ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою процесуальних обов`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо клопотання прокурора. Просив визначити йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки переховуватись він не буде.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 у задоволенні клопотання прокурора просить відмовити. Застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.01.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 60560,00 гривень та з покладенням на нього окремих обов`язків, у разі внесення такої.

Цією ухвалою постановлено у разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти, у зв`язку із внесенням ним застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали з 17.01.2025 до 18.03.2025 включно.

Листом начальника ДУ «Івано-Франківська УВП №12» від 20.01.2025 повідомлено, що ув`язнений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнений у зв`язку із внесення застави у розмірі 60 560 грн. (заставодавець ОСОБА_6 ).

Оскільки ОСОБА_4 вніс визначений вказаною ухвалою розмір застави, то згідно положень ч.4 ст.202 КПК України, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою від 30.01.2025 призначено по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підготовче судове засідання.

У судові засідання, призначені на 18.02.2025, 23.04.2025, 31.07.2025 ОСОБА_4 не прибув, заздалегідь про неможливість явки до суду не повідомив.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 31.07.2025 ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою суду від 07.08.2025 кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України призначено до судового розгляду.

У судові засідання, призначені на 14.08.2025 та 28.08.2025 та 30.09.2025 ОСОБА_4 не прибув, заздалегідь про неможливість явки до суду не повідомив.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 30.09.2025 ОСОБА_4 оголошено в розшук.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що після постановлення ухвали від 30.09.2025 про оголошення ОСОБА_4 в розшук, останній переховується від суду та не виконує покладені на нього ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою процесуальних обов`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Злочин, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_4 є тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України.

Частина 3 ст.183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як зазначено в п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора в частині зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме змінити обвинуваченому заставу на тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

На переконання суду, застосування даного запобіжного заходу зможе забезпечити дієвість кримінального провадження, належну процесуальну поведінку обвинувачених, а також може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання прокурора в частині звернення в дохід держави застави, яка була внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 то суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

У судові засідання, призначені на 14.08.2025 та 28.08.2025 та 30.09.2025 ОСОБА_4 не прибув, заздалегідь про неможливість явки до суду не повідомив. В зв`язку з чим ухвалою суду від 30.09.2025 обвинуваченого оголошено в розшук.

03.03.2026 обвинуваченого ОСОБА_4 затримано та доставлено до суду.

Перелік поважних причин неприбуття особи на виклик міститься в положеннях ч.1 ст.138 КПК. Поважною слід вважати лише ту причину неприбуття особи на виклик, яка об`єктивно робить неможливим прибуття за викликом, тобто слід довести, що дана обставина призвела до унеможливлення виконання підозрюваним обов`язку. Доказів, які б належним чином підтверджували наявність передбачених законом обставин сторона захисту не надала, будь-яких заяв про неможливість прибуття за викликом прокурора матеріали провадження не містять.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Сторона захисту не надала доказів, які б підтверджували існування перешкод у ОСОБА_4 повідомити суд про неможливість його явки в судові засідання чи заявити клопотання про здійснення дистанційного провадження.

Також обвинувачений порушив обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

Тому суд вважає, що прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 не виконав покладені на нього обов`язки під час дії ухвали суду від 17.01.2025, а тому наявні підстави для звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 392, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою, без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Встановити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 60 календарних днів, починаючи з 03.03.2026 по 01.05.2026 включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківській установі виконання покарань № 12».

Звернути в дохід держави заставу в розмірі 60 560,00 гривень, що внесена 20.01.2025 громадянином ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА у Івано-Франківської області, за обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.01.2025 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали для виконання в частині зміни запобіжного заходу на тримання під вартою направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в частині зміни запобіжного заходу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В частині звернення стягнення застави в дохід держави ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: