Справа № 466/2063/26
Провадження № 1-кп/466/612/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001872 від 27.11.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, раніше судимого, востаннє 19.02.2026 року вироком Франківського районного суду м. Львова за ч.2 ст.309 КК України на підставі ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України іспитовий термін 1 рік, військовослужбовця призваного по мобілізації у званні «солдат», оператора протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 4 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 року №282 призначений оператором протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 4 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 3 ч.9 ст. 1, п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу та початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно з ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_3 , не з`явився вчасно на службу у військову частину без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 06.07.2023 не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану з лікувального закладу «некомерційне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги», яка знаходиться за адресою: вулиця Данила Самойловича, 1, місто Дніпро, Дніпропетровська область до моменту добровільно явки 06.02.2026 до ВП №1 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, за адресою: м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5, та заявив про намір продовжити проходити військову службу, чим припинив вчинюване кримінальне правопорушення.

Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.03.2026 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 подав до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження за ч.5 ст.407 КК України. У клопотанні вказав, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_3 з наміром повернутися для подальшого проходження військової служби. Відповідно до листа № 45/17/10897 від 09.03.2026 командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на подальше проходження ОСОБА_3 військової служби у цій військовій частині та зазначив про наявність передбачених ч.5 ст. 401 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, зважаючи на те, що під час дії воєнного стану ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та виявив бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Також, до матеріалів такого клопотання долучено клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2026 року адресоване прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 . Зі змісту такого вбачається, що обвинувачений бажає продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 чи будь-якій іншій військовій частині. Скарг на стан здоров`я, які б заважали виконувати завдання в районах ведення бойових дій немає. Згоду надає добровільно. Наслідки закриття із зазначених підстав обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання.

На розгляді справи обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане раніше клопотання.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами: 1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 можливе за наступних підстав: 1) особа вчинила злочин, передбачений ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше; 2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч.5 ст. 407 та ч.4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; 3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; 4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 09.03.2026 року командиром військової частини НОМЕР_3 надано письмову згоду на подальше проходження військової служби солдатом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та заявлено про намір щодо продовження проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_3 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України; командиром військової частини НОМЕР_3 надано згоду на продовження проходження обвинуваченим військової служби; обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, надавши згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку, що слід задоволити клопотання прокурора ОСОБА_4 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст. 284, 286, 370, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання від 24.03.2026 року прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0001872 від 27.11.2023 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні № 0001872 від 27.11.2023 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0001872 від 27.11.2023 на підставі п. 1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання ухвалою суду законної сили, не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 після набрання ухвалою суду законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1