Дата документу 23.02.2026Справа № 554/1648/25
Провадження № 1-кс/554/2664/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода, Полтавської області, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, раніше не судимого

за матеріалами кримінального провадження №0000771 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 . Із поданого клопотання слідує, що у провадженні слідчих слідчого управління ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771, від 11.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.364, ч. 4 ст. 409 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді водія-механіка групи регламенту та ремонту засобів радіоелектронної боротьби технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , в період часу з 01.09.2024 по 22.05.2025 з метою ухилення несення обов`язків військової служби, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2023 № 237 ОСОБА_4 призначено на посаду водія-механіка групи регламенту та ремонту засобів радіоелектронної боротьби технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 та враховано таким, що з 20.08.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 відповідно положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно Положення про структурні підрозділи та функціональні обов`язки особового складу 831 бригади тактичної авіації повітряного командування «Центр», водій-механік групи технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки зобов`язаний: твердо знати матеріальну частину, технічні можливості та правила експлуатації закріпленого за ним автомобіля; підтримувати спецавтомобіль в справному стані та постійній готовності до використання; знати строки та об?єм робіт по технічному обслуговуванню та регламентним роботам, між ремонтні норми пробігу базового шасі автомобіля та спец. установки, вміти виконувати роботи по технічному обслуговуванню та поточному ремонту; знати норми витрати ММ та добиватися їх економії; попереджувати поломки та несправності автомобіля, у випадку виникнення їх, доповідати командиру взводу та негайно усувати; перед виїздом перевіряти технічний стан автомобіля; виконувати заходи безпеки при використані, технічному обслуговувані, ремонті автомобіля; своєчасно та правильно вести шляхові листи, журнали обліку роботи та формуляри на спец. обладнанню; знати та суворо виконувати правила руху по аеродрому, правила безпеки при роботі з авіатехнікою та правила пожежної безпеки.

Окрім цього, водій-механік механік групи технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки у мирний та воєнний час відповідає за збереження закріпленого за ним спеціального автомобіля, постійну його справність та готовність до використання.

Однак, ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, діючи в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України.

Так, зокрема, начальник технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , діючи всупереч Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вирішив організувати злочинну схему, спрямовану на заняття злочинною діяльністю корисливого спрямування, зловживання службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе та інших військовослужбовців військової частини, використанні службовою особою влади всупереч інтересам служби.

При цьому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що для реалізації розробленого ним злочинного плану необхідно залучити осіб, які поділяють його незаконні інтереси і прагнуть до незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів у виді додаткової винагороди для військовослужбовців, а також, які не мають бажання переносити всі труднощі військової служби, надаючи перевагу займатись діяльністю не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

Реалізуючи зазначений злочинний план, діючи умисно, переслідуючи як корисливі мотиви, так і інші особисті інтереси, а також інтереси третіх осіб, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, не пізніше вересня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, зловживаючи своїм службовим становищем з метою отримання незаконного прибутку, запропонував своєму підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_4 , оформляти на останнього фіктивні накази на відрядження до інших військових частин на території України, на підставі яких йому буде нараховуватися та виплачуватися додаткова грошова винагорода, при тому що ОСОБА_4 в цей час буде перебувати за місцем проживання та займатися особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, а також він таким чином зможе уникнути переведення його з повітряних сил в сухопутні війська та можливої відправки в зону ведення бойових дій.

Так, ОСОБА_9 , чітко усвідомлюючи реальну можливість переведення до іншої військової частини, діючи умисно, з корисливих мотивів, надав добровільну згоду на пропозицію ОСОБА_8 .

В період з 01.09.2024 по 12.05.2025 ОСОБА_8 подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_4 завдань згідно з бойовими наказами, під час нібито перебування останнього у службових відрядженнях, відповідно до наступних наказів: з 13.09.2024 року по 12.10.2024 року, Наказ № 274 від 11.09.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 280 від 17.09.2024; з 15.10.2024 року по 13.11.2024 року, Наказ № 309 від 15.10.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 318 від 24.10.2024; з 31.10.2024 року по 29.11.2024 року, Наказ № 324 від 30.10.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 339 від 14.11.2024; З 18.11.2024 року по 17.12.2024 року, Наказ № 341 від 16.11.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 349 від 24.11.2024; з 26.11.2024 року по 25.12.2024 року, Наказ № 350 від 25.11.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 354 від 29.11.2024; з 03.12.2024 року по 01.01.2025 року, Наказ № 357 від 02.12.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 364 від 08.12.2024; з 17.12.2024 року по 28.12.2024 року, Наказ № 376 від 16.12.2024; Повернення з відрядження: Наказ № 391 від 29.12.2024; з 07.01.2025 року по 05.02.2025 року, Наказ № 6 від 06.01.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 14 від 12.01.2025; з 14.01.2025 року по 12.02.2025 року, Наказ №15 від 13.01.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 25 від 23.01.2025; з 24.01.2025 року по 22.02.2025 року, Наказ № 25 від 23.01.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 37 від 02.02.2025; з 26.02.2025 року по 27.03.2025 року, Наказ № 62 від 25.02.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 69 від 04.03.2025; з 06.03.2025 року по 04.04.2025 року, Наказ № 71 від 05.03.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 83 від 14.03.2025; з 24.02.2025 року по 22.04.2025 року, Наказ № 91 від 22.03.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 109 від 05.04.2025; з 14.04.2025 року по 13.05.2025 року, Наказ № 115 від 11.04.2025; Повернення з відрядження: Наказ №139 від 04.05.2025; з 04.05.2025 року по 02.06.2025 року, Наказ № 139 від 04.05.2025; Повернення з відрядження: Наказ № 149 від 12.05.2025;

При цьому, ОСОБА_4 протягом вищевказаних періодів до місць дислокації військових частин, де він мав би перебувати, не прибував, до виконання посадових обов`язків на відповідних посадах не приступав та перебував за місцем свого фактичного проживання в м. Миргород Полтавської області та займався особистими справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби.

Окрім цього, ОСОБА_8 в період у період з 01.12.2024 по 22.05.2025 подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_4 завдань згідно з бойовими наказами, під час нібито перебування його у складі бойових обслуг, сил та засобів для попередження та відбиття нападу повітряного та наземного противника, забезпечення життя та здоров`я військовослужбовців, озброєння військової техніки і запасів матеріальних засобів, здійснення охорони та оборони аеродрому «Миргород» та всіх підрозділів бригади розосередження авіаційної техніки, маскування, підтримання постійної готовності до перебазування та негайного виведення з під ударів та виконання завдань з протиповітряної оборони, в кількості 29-ти разів, хоча за вищевказаний період останній взагалі не виконував будь-які функціональні обов`язки військовослужбовця та не з`являвся в розташуванні військової частини.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 протягом вищевказаних періодів не перебував за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , а знаходився за місцем свого проживання в м. Миргород та займався своїми особистими справами, таким чином ухиляючись від проходження військової служби, не виконував будь-які функціональні обов`язки військовослужбовця за посадою.

У результаті вищевказаних умисних та неправомірних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , за вищевказані періоди фінансово - економічним відділом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 безпідставно нараховано грошове забезпечення в сумі 342 679,72 грн.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 - ч. 4 ст. 409 КК України ухилення військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Слідчим зазначається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 від 23.12.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 25.02.2026 р.

Слідчим зазначається, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді застави є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновано, передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Під час проведення досудового розслідування свідки та співучасники вказаного кримінального правопорушення проживають в м. Миргород, частина з яких також являються військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого, підозрюваний зможе впливати на вказаних осіб, з метою зміни показань на користь підозрюваного, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вирок суду.

Слідчим зазначається, що Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України установлено, що підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які в аспекті кримінально-правової кваліфікації відносяться до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Таким чином, ОСОБА_4 , боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватості, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду.

Слідчим зазначається, що враховуючи зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування, незаконно впливати на свідків, у даному провадженні;

особиста порука на адресу слідчого управління та органів прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;

домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи під домашнім арештом, не можливо запобігти спробам підозрюваного уникнути покарання за вчинення злочину шляхом залишення місця, визначеного судом з метою переховування від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий прохав приймаючи до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 застосувати заставу у розмірі 342 679 грн., так, як в результаті його неправомірних дій, державі в особі військової частини НОМЕР_1 завдало збитку на вищевказану суму, у разі внесення застави прохав зобов`язати підозрюваного виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, надали пояснення по суті клопотання.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що відсутні ризики для застосування запобіжного заходу, а також наголосили, що підозрюваний не має можливості сплатити заставу та має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу, оскільки з наданих до суду податкових декларацій за 2020-2024 рокидовідки АТ КБ «ПриватБанк» від 18.02.2026 року підозрюваний не має достатньої кількості фінансів для сплати застави. Також, підозрюваний має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не має фінансової можливості сплатити розмір застави, визначений у клопотанні, а також має на утриманні трьох малолітніх дітей. Тому, відсутні підстави для застосування саме такого запобіжного заходу.

Проте, враховуючи вищевикладене, та той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що достатнім у даному випадку буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176 - 178, 181, 182, 183, 184, 194, 195 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатись за межі Миргородського району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) дати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2026 року

Слідчий суддя ОСОБА_1