Справа № 177/3104/25
Провадження № 1-кс/177/4/26
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі заяву адвоката ОСОБА_3 - захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2024 за № 0000761 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_9

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 - захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2024 за № 0000761 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана заява розподілена на суддю Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказано, що підставою для подання заяви про відвід судді ОСОБА_5 є наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості. Так, захисник вказав, що під час перебування судді ОСОБА_14 у нарадчій кімнаті у межах судового засідання 07.05.2025, захиснику ОСОБА_3 стало відомо від клієнта про наявність обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості суду та можливості подальшого розгляду обвинувального акта цим складом суду. Такими обставини є те, що на розгляді судді ОСОБА_5 перебуває цивільна справа № 177/1224/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_15 про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на нерухоме майно. При цьому, відповідач у цивільній справі разом з відзивом на позов від 26.03.2025, надав суду копії матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000761 від 07.05.2024. Як вказав заявник, суддя ОСОБА_5 ознайомилася з матеріалами кримінального провадження № 0000761 у іншому судовому провадженні, мала змогу надати їм певну оцінку та сформувати ставлення до обставин кримінального провадження, що на переконання заявника виключає можливість їх об`єктивного та неупередженого дослідження таким складом суду.

Вказані обставини заявник вважав підставою для зміни складу суду, шляхом застосування інституту відводу.

Заявник вказав, що під час першого судового засідання у рамках даного кримінального провадження, суддя ОСОБА_5 повідомила сторін кримінального провадження про перебування у її провадженні вищевказаної цивільної справи, та відсутність у неї підстав для самовідводу від розгляду обвинувального акта, запропонувавши сторонам висловити свою думку з даного питання. Сторони, в тому числі і сторона захисту повідомили, що відводів суду не мають, адже сам по собі факт розгляду позову за спірними правовідносинами, на той момент, не виправдовував застосування інституту відводу судді та супутніх витрат часу, ресурсів суду. Наразі сторона захисту володіє інформацією про те, що в рамках цивільної справи подано копії матеріалів кримінального провадження, що на переконання сторони захисту створило підстави говорити про неможливість подальшого розгляду обвинувального акта суддею ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 під час судового засідання заяву про відвід підтримав та просив задовольнити. Уточнив, що про обставини, які викликали сумнів у неупередженості судді, стороні захисту стало відомо 27.01.2026, а подання заяви про відвід не є реакцією сторони захисту на незгоду з прийнятим суддею ОСОБА_5 рішенням, ухваленим за результатами підготовчого провадження у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачені та потерпілий, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Суддя ОСОБА_5 була повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про її відвід, але в судове засідання не прибула.

Прокурор ОСОБА_9 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 . В обґрунтування своєї позиції вказав на необґрунтованість заяви про відвід, що є спробою затягування розгляду кримінального провадження, унеможливлення розгляду в розумний строк клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених. Вказав, що суддею ОСОБА_5 проведено декілька судових засідань в рамках даного кримінального провадження, в жодному з яких не було заявлено відводу головуючому, хоча нею розкривалася інформацію про перебування у її провадженні вищевказаної цивільної справи. Одразу ж після того, як суддя ОСОБА_5 відмовила у клопотанні сторони захисту про закриття кримінального провадження, сторона вказала про наявність підстав для відводу головуючого та в подальшому подала письмові заяви про її відвід. Вказував, що наявність у провадженні судді цивільної справи щодо спору між сторонами, не є підставою для відводу головуючого від розгляду даного кримінального провадження, адже суддя не вчиняла жодних дій та не допускала виловлювань, які б надавали підстави для сумніву у її неупередженості.

Захисник ОСОБА_10 , який є захисником обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , підтримав заяву про відвід. Вважав наявними сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_5 за об`єктивним критерієм, адже сам факт наявності в провадженні судді цивільної справи, в якій долучено копії матеріалів кримінального провадження, порушує положення ст. 291 КПК України. Вважав, що суддя отримавши доступ до матеріалів кримінального провадження без дотримання положень КПК України, могла сформувати певне враження щодо цих обставин, що викликає сумнів у її неупередженості.

Захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 , представники потерпілого адвокат ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , кожен окремо, заперечували щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, спрямованим на затягування розгляду справи. Адвокат ОСОБА_12 акцентував увагу на тому, що обставини, на які нині посилається адвокат ОСОБА_3 , зокрема обсяг документів поданих у рамках цивільної справи, були відомі його підзахисному ОСОБА_4 задовго до подання заяви про відвід, адже у вищевказаній цивільній справі вже ухвалювалося рішення, яке нині скасовано в порядку перегляду заочного рішення та триває новий судових розгляд цивільної справи. Більш того, суддя розкривала дані обставини під час першого судового засідання в рамках кримінального провадження, і жодний з учасників не вважав ці обставини підставою для відводу судді.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст заяви про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід, зокрема, судді.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Отже, заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють її подання. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Інститут відводу, є важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Підстави для відводу судді, закріплені в ст. 75-76 КПК України. Так, серед іншого, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Обґрунтовуючи заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_3 вказав, що підставою виникнення сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_5 стало те, що сторона захисту отримала інформацію про те, що в рамках цивільної справи № 177/1224/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_15 про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на нерухоме майно, яка перебуває у провадженні судді ОСОБА_5 , відповідач подав разом з відзивом певні копії матеріалів даного кримінального провадження. В підтвердження цих обставин, заявник додав до заяви роздруківку з сайту судової влади України, що містить інформацію про те, що в провадженні судді ОСОБА_5 з 15.10.2024 перебуває цивільна справа № 177/2440/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_15 про виділ в натурі частки у спільній власності, заочне рішення в якій переглядалося в березні 2025 року та нині триває новий судовий розгляд даної справи суддею ОСОБА_5 (а.с. 6). До заяви про відвід додано копію відзиву на позов, що надійшов до суду 27.03.2025 та який містять посилання на певні матеріали зібрані на стадії досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000761, а також вказівку, що до відзиву додано копії матеріалів досудового розслідування, без конкретизації кількості аркушів та обсягу таких матеріалів (а.с. 7-8).

Отже, зміст вказаного відзиву підтверджує той факт, що з обсягом матеріалів, що долучалися ОСОБА_16 до відзиву, ОСОБА_4 був обізнаний задовго до подання даної заяви про відвід судді ОСОБА_5 .

Як встановлено у судовому засіданні, суддя ОСОБА_5 , перед початком розгляду даного кримінального провадження, виконала свій обов`язок щодо розкриття перед учасниками кримінального провадження інформації про перебування в її провадженні вищевказаної цивільної справи, при цьому суддя не вбачала підстав для самовідводу та роз`яснила право на заявлення їй відводу. Однак, жоден з учасників провадження не вбачав підстав для відводу судді, за вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення в справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді, позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Думка сторін враховується, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

В даній справі встановлено, що обставини на які посилається заявник, як на підстави сумнівів у неупередженості судді, є безпідставними. Судом не встановлено, що в рамках розгляду вищевказаної цивільної справи чи даного кримінального провадження, суддя допустила дії, поведінку чи висловлювання, що могли б вказувати на її упередженість. Подання учасниками по справі певних документів, що зібрані в рамках кримінального провадження, в якості доказів у цивільній справі, не свідчить про порушення положень абз. 7 ч.4 ст. 291 КПК України, щодо заборони надання суду інших документів до початку судового розгляду кримінального провадження. Порушення вказаних положень процесуального закону, перед судом не обґрунтовано та не доведено.

Перед судом не обґрунтовано та не доведено, що суддя до початку судового розгляду даного кримінального провадження, надавала оцінку обставинам, що підлягають встановленню під час судового розгляду даного обвинувального акта, зокрема в певних процесуальних рішеннях, чи окремих висловлюваннях. Фактично сторона захисту ОСОБА_4 ґрунтує заяву про відвід на припущення про те, що суддя «мала змогу надати їм певну оцінку та сформувати ставлення до обставин кримінального провадження», що є лише суб`єктивним припущення. Такі припущення не є достатніми для відводу судді. Більш того, ще на початку судового провадження у даному кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_5 вжила передбачених законом заходів, для уникнення будь-яких сумнівів у її неупередженості, розкривши учасниками провадження відповідну інформацію.

Отже, суд вважає, що обставини на які посилається заявник, заявляючи відвід судді ОСОБА_5 , не можуть слугувати підставами для її відводу, оскільки не є такими, що викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді, не свідчать про неможливість судді ухвалити об`єктивне судове рішення в справі. Тому, суд приходить до висновку, що відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 - захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2024 за № 0000761 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 08:30 год 24.02.2026 року.

Суддя ОСОБА_1