ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1159/26 Справа № 210/7656/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 на увалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року, якою задоволено подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_10 відносно засудженого ОСОБА_7 задоволено. Засудженого ОСОБА_7 , засудженого вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк покарання.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

На обгартування своїх вимог вказує, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення повинен буди зроблений з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, даних що характеризують його особу.

Зауважує, що ОСОБА_7 відбуває покарання за умисне тяжке кримінальне правопорушення проти громадської безпеки та умисне тяжке кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, відповідно до інформації наданої ДУ «КВК (№80)» ризик ймовірної небезпеки для суспільства ОСОБА_7 є середній.

Звертає увагу, що відповідно до довідки про доходи ОСОБА_7 офіційно отримував доходи тільки за період 01.07.2025 року по 30.09.2025 року, доказів залучення до праці в інший період не надано. Крім того, виконання роботи по самообслуговуванню та благоустрою колонії є обов`язком кожного засудженого.

Вказує, що невідбутий термін покарання засудженим складає 1 рік 9 місяці 10 днів, що є дуже значним терміном, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особистість засудженого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_7 , який зазначив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, вивчивши та дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року угоду від 20.12.2021 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_7 , укладену за участі захисника ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні № 0001316 від 26.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України затверджено. ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.12.2021 року покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК України на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 307 КК України на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Згідно Витягу з протоколу № 70 від 21.11.2025 року, початком строку відбування покарання засудженим ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі є 26.10.2021 року. Характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має.

З Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 14.11.2025 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 29.10.2021 року відбуває покарання в УВП 4 м. Дніпро; з 15.02.2022 року в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» на дільниці ре соціалізації.

Після прибуття до установи засуджений офіційно працевлаштований в лазне-пральному комплексі установи різноробітником, виявляє бажання та проявляє ініціативу при виконанні робіт з благоустрою установи.

За висновком комісії, засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно Довідки про заохочення і стягнення від 14.11.2025 року, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання має 6 (шість) заохочень за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці, стягнень не має.

Згідно Довідки про доходи, за період з 01.07.2025 року по 30.09.2025 року дохід ОСОБА_7 склав 18299,76 гривень.

Засуджений ОСОБА_7 успішно завершив онлайн-курс «Україна на шляху до ЄС», про що свідчить відповідний сертифікат, виданий 21.10.2025 року.

Згідно Характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 14.11.2025 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки засудженого для суспільства оцінюється як середній.

На підставі викладених даних про особу засудженого, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення, оскільки матеріали справи містять достатньо підстав для висновку що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення.

Твердження прокурора про те, що ризик ймовірної небезпеки засудженого для суспільства оцінюється як середній не може слугувати єдиним фактором для відмови в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Оскільки, саме комісією ДУ «КВК (№80)» здійснений висновок про виправлення засудженого та можливість умовно-дострокового звільнення з урахуванням всіх даних про його особу.

Крім того, прокурор не звернув увагу, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим оцінюється як низький, що безсумнівно доводить про можливість перебування ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.

Доводи апеляційної скарги прокурора про тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та значний строк невідбутого покарання, не нівелюють висновків суду про можливість застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, адже законодавцем передбачена певна частка строку, з урахуванням саме тяжкості кримінальних правопорушень за які особа відбуває покарання, яку повинен відбути засуджений для можливості реалізації права на умовно-дострокове звільнення.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_7 вже відбув більше двох третин строку покарання, що передбачено положеннями п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, цілком логічно, що невідбутий строк покарання становить одну третину призначеного покарання, а саме 1 рік 9 місяців, про що зазначає прокурор в апеляційній скарзі. А тому, розмір невідбутою частини покарання, з урахуванням дотримання норм закону передбачених ч. 2 ст. 81 КК України, не може будь-яким чином впливати на вирішення питання про застування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Крім того, строк офіційного працевлаштування ОСОБА_7 , який складає три місяці, в даному випадку не може слугувати єдиним фактором для висновку про недоведеність виправлення засудженого, оскільки в матеріалах провадження наявні інші відомості, які вказують на виправлення ОСОБА_7 під час відбування покарання.

Апеляційним судом враховано, що ОСОБА_7 має ряд заохочень та за весь період відбування покарання не має жодного стягнення, своєю поведінкою, щодо працевлаштування, проходження навчання, вказує, що тенденція відбування покарання свідчить про становлення останнього на шлях виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише коли засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Також колегія суддів відмічає, що згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, на переконання колегії суддів, матеріали подання установи виконання покарань містять дані, які беззаперечно вказують, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції надано оцінку всім обставинам викладеним прокурором в апеляційній скарзі, в тому числі, що засуджений залучався до праці на певний проміжок часу, має середній рівень ризику ймовірної небезпеки засудженого для суспільства, водночас низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, невідбутий строк покарання, наявність заохочень та відсутність стягнень, та обґрунтовано прийнято рішення, що вказані обставини поза розумним сумнівом є підставою для висновку щодо виправлення засудженого ОСОБА_7 .

На думку апеляційного суду, мета призначеного покарання, яка полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, досягнута, оскільки, засуджений ОСОБА_7 активно став на шлях виправлення, враховуючи дані про умови відбування ним покарання, що вказує на досягнення мети покарання та можливість застосування умовно-дострокового звільнення до останнього.

Таке звільнення в даний час сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень, як самим засудженим, так й іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали провадження містять достатньо переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року, якою задоволено подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді