ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6720/24 Номер провадження 11-кп/814/1103/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, судимий, останній раз:

29 грудня 2021 року вироком Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі,

засуджений за:

- ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 29 грудня 2021 року та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 7084 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. При цьому одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника в підтримку клопотання про поновлення строку, прокурора, який заперечував проти поновлення строку, дослідивши доводи клопотання і матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку, обвинувачений зазначив, що оскільки він тривалий час лікувався та був зосереджений на лікуванні, тому не мав можливості подати своєчасно апеляційну скаргу на вирок суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження вирок суду було ухвалено та проголошено 30 жовтня 2024 року.

Відповідно до розписки, копію вироку обвинувачений ОСОБА_8 отримав в день проголошення, 30 жовтня 2024 року.

Тому, строк на апеляційне оскарження закінчився 01 грудня 2024 року.

Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу 13.05.2025 та просив поновити строк на оскарження судового рішення, мотивуючи таке клопотання тим, що він не мав можливості подати раніше апеляційну скаргу, так як не мав поштового конверту для відправлення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2025 року ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2024 року.

21 січня 2026 року ОСОБА_8 повторно подав апеляційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2024 року, та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, мотивуючи його тим, що він тривалий час лікувався та був зосереджений на лікуванні, тому не мав можливості подати своєчасно апеляційну скаргу на вирок суду.

На запит суду була надана відповідь завідувача ПММЧ №23, з якої вбачається, що ОСОБА_8 під час перебування в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань (№23)" проходив планові профілактичні огляди, оглядався лікарями ПММЧ №23, та отримував амбулаторне лікування в разі загострень хронічних захворювань. Зокрема, 28.06.2024 викликався активно, але не було забезпечено його вивіз до медичної частини. 31.01.2025 оглянутий терапевтом та пройшов амбулаторне лікування протягом 5 діб. 12.02.2026 оглянутий терапевтом та пройшов амбулаторне лікування 7 діб.

При цьому ані ОСОБА_8 не надано, ані судом не здобуті докази, які б вказували на систематичне та тривале перебування обвинуваченого на лікуванні впродовж строку на апеляційне оскарження, оскільки з наданої відповіді завідувача ПММЧ №23 будь-яких даних про перебування ОСОБА_8 на лікуванні в жовтні грудні 2024 року, суду не надано, як і про систематичне та тривале лікування обвинуваченого в подальшому. Тобто відсутні поважні причини пропуску строку на оскарження ухвали суду поза межами строків, встановлених ст. 395 КПК України.

Інших поважних причин, які б перешкоджали подати йому апеляційну скаргу у визначений законом строк, обвинувачений не навів.

З огляду на вказане, враховуючи, що строк на апеляційне оскарження вироку суду обвинуваченому закінчився 01 грудня 2024 року, вирок суду набрав законної сили та обвинувачений не зазначає переконливих доводів для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення обвинуваченому ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження вироку суду від 30 жовтня 2024 року.

Керуючись ст. 395, 399 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її ухвалення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4