Справа №463/984/26
Провадження №1-кс/463/1955/26
УХВАЛА

про арешт майна

20 лютого 2026 року місто Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотанняслідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , погоджене прокуроромпершого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке 18.02.2026 вилучено у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Iphone 11 imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

18.02.2026 проведено обшук у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено мобільний телефон Iphone 11 imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , який постановою слідчого визнано речовими доказами, тому з метою забезпечення їх збереження просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив таке задовольнити.

Власник майна та його представники проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що до клопотання не долучено жодних доказів, які б підтверджували відповідність вилученого майна критеріям речового доказу. Просили врахувати, що ОСОБА_4 до кримінального правопорушення не причетний, жодних доказів передачі коштів для фіктивного навчання немає. З урахуванням наведеного просили в задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ч.1, 2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора, власника майна та його представників, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування 18.02.2026 проведено обшук у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено мобільний телефон Iphone 11 imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , який постановою слідчого від 18.02.2026 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, постановою слідчого ДБР від 18.02.2026 такі визнані речовими доказами, а тому з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна носить тимчасовий характер, і вважає такими, що на даний час не дають підстав для відмови у задоволенні клопотання заперечення власника майна та його представників, оскільки для підтвердження викладених ними доводів необхідним є проведення слідчим детального огляду вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.170-173, 376, 309, 395 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, розпорядження та користування, на майно, яке було тимчасово вилучене 18.02.2026 у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Iphone 11 imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.02.2026.

Суддя ОСОБА_1