Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/2380/25
Провадження № 1-кп/490/608/2026
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000218 про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мала Виска Кіровоградської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Обвинувачений заявив клопотання, у якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного в обвинувальному акті злочину з огляду на те, що наразі бажає повернутись на військову службу.

2. Прокурор у суді проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

І……В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває складений 05 серпня 2025 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального Управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 та у той же день затверджений прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 .

У вказаному обвинувальному акті орган досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджують про таке.

1. ОСОБА_4 вчинив злочин за таких обставин.

24.12.2021 року [він] уклав контракт з Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки.

24.12.2021 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 № 273 [його] призначено на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

…

Однак … 28.03.2022 близько 12 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи умисно …, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза її межами у м. Миколаєві, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

05.08.2022 о 10 годині 00 хвилин, матрос ОСОБА_4 , добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві та заявив про себе як про військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який самовільно залишив місце служби.

2. Вказані дії органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Автор обвинувального акту та прокурор також виснували про відсутність обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального Кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_4 , натомість виснували про наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання.

IІІ……Командиром військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

V…… Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), від 14 січня 2025 року № 26/2025 (затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX), від 14 липня 2025 року № 478/2025 (затвердженим Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX), від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 (затвердженим Законом України № 4643-ІХ від 21 жовтня 2025 року), від 12 січня 2026 року № 40/2026 (затвердженим Законом України № 4757-ІХ від 14 січня 2026 року) з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 5 статті 401 Кримінального Кодексу України

Особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

2. Відповідно до статті 285 Кримінального Процесуального Кодексу України

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

/частина 1/

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

/частина 2/

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

/частина 3/

3. Відповідно до частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України

суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Наведені норми статті 401 Кримінального Кодексу України доводять, що звільнення військовослужбовця від кримінальної відповідальності є можливим за одночасної наявності таких умов

1)вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407 або 408 Кримінального Кодексу України;

2)вчинення ним такого правопорушення під час дії воєнного стану;

3)військовослужбовець вчинив таке кримінальне правопорушення вперше;

4)подання військовослужбовцем клопотання про намір повернутись до воєнної служби;

5)згода командира на продовження проходження таким військовослужбовцем воєнної служби

ІІ……Вирішуючи питання про наявність таких умов в обставинах цього кримінального провадження, суд враховує таке.

1. Норма статті 401 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального Кодексу України з встановленням часу та характеру вчиненого особою кримінального правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Процесуального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка, зокрема, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального Кодексу України сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена у висунутій особі підозрі.

З огляду на таке суд відзначає, що відповідно до наданих суду матеріалів ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 Кримінального Кодексу України тим, що

28 березня 2022 року самовільно залишив військову службу та не з`являвся на службу протягом періоду з цієї дати й до 05 серпня 2025 року.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених у частині 5 статті 401 Кримінального Кодексу України, сутність вчиненого ним діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою

під час дії воєнного стану ОСОБА_4 вчинив дії, що містять склад злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального Кодексу України.

.

2. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час дії воєнного стану інших злочинів, зокрема передбачених статтями 407 або 408 Кримінального Кодексу України підозрюваний не вчиняв.

3. Під час судового засіданні обвинувачений заявив, що бажає повернутись на військову службу.

Під час судового засідання суд переконався, що обвинувачена дала таку згоду добровільно та вірно усвідомлює наслідки надання такої згоди.

4. До матеріалів кримінального провадження долучена письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у цій частині.

Отже, в цьому випадку наявні усі передбачені у частині 5 статті 401 Кримінального Кодексу України обставини, що є необхідними для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

За такого клопотання обвинуваченого про таке звільнення підлягає задоволенню.

Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин провадження у цій справі підлягає закриттю.

ІІІ……Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України ОСОБА_4 слід зобов`язати прибути для продовження військової служби, а командира військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

.

Керуючись статтями 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

1.Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

2.Кримінальне провадження № 0000218 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України - закрити.

3.Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити /прийняти/ ОСОБА_5 на військовій службі,

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =