Єдиний унікальний номер: 343/265/24
Номер провадження: 1-кп/343/42/26
У Х В А Л А

про призначення експертизи

03 березня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з прокурором та представником неповнолітнього потерпілого матеріали кримінального провадження № 1-кп/343/42/26, справа № 343/265/24, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000456 від 06.11.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника неповнолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, яке мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Він любив потерпілу, мав намір з нею одружитися. Тілесні ушкодження їй не заподіював, а удари по обличчі завдав руками, перебуваючи у стані образи та сильного душевного хвилювання, через те, що вона образила його. Щоб вона не покинула його квартиру, він, після того як вона упала і, ймовірно, перебувала без свідомості, почав стригти її волосся. Коли вона прийшла до тями, вони помирилися і він за її проханням достриг їй волосся. Оскільки психологічна експертиза його підзахисному не призначалася, з метою встановлення особливостей перебігу психічних процесів у нього, їх вплив на адекватне сприйняття ним образ із боку потерпілої та його поведінку, направленість умислу при нанесенні ним ударів, є необхідність у призначенні психологічної експертизи, яку слід доручити експертам Львівської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Прокурор подав письмові заперечення на клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в яких зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем. Під час проходження військової служби він регулярно проходив медичні комісії на предмет придатності для проходження військової служби, за їх результатами визнаний здоровим та придатним для проходження військової служби. Вказані документи досліджувались у судовому засіданні та зберігаються в матеріалах справи. Будь-яких відомостей, що ОСОБА_3 страждав або страждає на якесь психічне захворювання або йому подібне, в матеріалах кримінального провадження не має. Сам по собі факт того, що дослідженні докази, у тому числі висновки експертиз, ніяк не узгоджуються з позицією сторони захисту та надуманою версією, що потерпіла отримала тілесні ушкодження (від яких померла) внаслідок падіння з висоти власного зросту, а обвинувачений завдавав їй ударів по обличчю внаслідок душевного хвилювання, переслідує одну мету, уникнення обвинуваченим законного справедливого покарання за вчинений ним тяжкий злочин. Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, уточнивши експертну установу, якій слід доручити проведення експертизи.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 , просив задовольнити клопотання про призначення їх підзахисному судово-психологічної експертизи та поставити перед експертами зазначені у клопотанні питання.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, наполягав на задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 .

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які брали участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, просили відмовити в задоволенні клопотання з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Представник неповнолітнього потерпілого - адвокат ОСОБА_6 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав позицію прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Як слідує із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 27 постанови № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003, для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.

Відповідно до п. 6.1 Розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 23.12.2012 № 1950/5) (далі - Інструкція), об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Згідно із п. 6. 3 розділу VI Інструкції, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Відповідно до п. 6. 4 розділу VI Інструкції, основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Сторона захисту вказує на те, що під час подій, які мали місце 05.11.2023, через образи обвинуваченого з боку потерпілої, яку він любив, перший міг перебувати в стані образи та сильного душевного хвилювання, що вплинуло на його дії.

З матеріалів кримінального провадження суд установив, що під час досудового розслідування судово-психологічна експертиза стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не призначалася та не проводилася. Однак суд уважає, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження, характер та спосіб їх заподіяння, а також стан та зовнішній вигляд, в якому вона була виявлена, обставини, про які розповідає обвинувачений, та обставини події, які викладені в обвинувальному акті, свідчать про необхідність з`ясування психологічного стану обвинуваченого під час вчинення дій, які йому інкримінуються, визначення перебування або не перебування його 05.11.2023 в емоційному стані, який міг бути підставою для наявності чи відсутності сильного душевного хвилювання.

Заперечення ж прокурора щодо призначення експертизи зводяться до того, що обвинувачений є військовослужбовцем, який пройшов усі необхідні медичні огляди, під час яких будь-яких психологічних відхилень у нього не виявлено, а відтак клопотання про призначення експертизи спрямоване на затягування строків розгляду справи. Проте суд звертає увагу на те, що долучені до матеріалів криміналнього провадження характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджують його стан здоров`я як такий, що відповідає критеріям для проходження ним служби, але вони не є свідченням психологічного портрету в призмі ставлення до жінки та поведінки в побутовому середовищі. Більше того долучені медичні документи на ім`я обвинуваченого датовані 2021 роком, подія ж мала місце 2023 року, що також спростовує твердження сторони обвинувачення про регулярні медичні огляди. Не є предметом дослідження судово-психологічної експертизи і механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, про що зазначає прокурор у своїх запереченнях, вказуючи як на мету, яку переслідує сторона захисту, заявляючи дане клопотання, підтвердження надуманої версії, що потерпіла отримала тілесні ушкодження (від яких померла) внаслідок падіння з висоти власного зросту, а обвинувачений завдавав їй ударів по обличчю внаслідок душевного хвилювання, що переслідує одну мету, уникнення обвинуваченим законного справедливого покарання за вчинений ним тяжкий злочин.

Таким чином, ураховуючи ту обставину, що індивідуально-психологічні особливості, риси характеру, емоційна реакція та стан обвинуваченого у момент вчинення злочину, який йому інкриміновано, мають істотне значення для кримінального провадження, а для встановлення відповідного факту необхідні спеціальні знання, то, відповідно до вимог ст. 332 КПК України, суд уважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України призначити у кримінальному провадженні судово-психологічну експертизу. На її вирішення поставити питання, визначені стороною захисту та конкретизовані судом з урахуванням повноважень судового експерта-психолога, за виключенням питання, чи мав намір обвинувачений нанести середньої тяжкості або тяжкі тілесні ушкодження, оскільки таке є предметом дослідження суду.

Проведення експертизи слід доручити експертам Львівської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Зважаючи на те, що обвинувачений утримується під вартою у ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", м. Івано-Франківськ, для проведення експертизи його слід етапувати до експертної установи у визначені експертом дату та часу.

Керуючись ст. 242, 332 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника про призначення судово-психологічної експертизи задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні № 1-кп/343/42/26, справа № 343/265/24, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000456 від 06.11.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, амбулаторну судово-психологічну експертизу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити запитання:

1. В якому емоційному стані перебував ОСОБА_3 04.11.2023, тобто в період, який безпосередньо передував нанесенню ним ударів потерпілій ОСОБА_9 ?

2. Чи були викликані суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 05.11.2023 станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту чи іншого подібного психологічного стану) та чи могли вони виникнути внаслідок дій та слів потерпілої ОСОБА_9 , яка, з його слів, принижувала його чоловічу гідність?

3. Чи перебував ОСОБА_3 у момент нанесення потерпілій ОСОБА_9 05.11.2023 ударів у стані фізіологічного афекту чи іншого подібного стану як психологічних підстав сильного душевного хвилювання? Якщо так, то чи міг ОСОБА_3 у такому стані передбачати наслідки своїх дій?

Проведення амбулаторної судово-психологічної експертизи доручити експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від надання висновку та надання завідомо неправдивого висновку за статтями 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи: етапувати обвинуваченого до експертної установи у визначені експертом дату та часу, а також в розпорядження експерта на його вимогу надати матеріали кримінального провадження.

Копію ухвали направити ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", м. Івано-Франківськ та Львівській філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1