У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2026 Справа №607/23098/25 Провадження №1-кп/607/651/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час підготовчого судового засідання в залі суду у м. Тернополі у кримінальному провадженні №0001419 від 11.08.2025, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0001419 від 11.08.2025 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

- щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду:

до суду надійшов обвинувальний акт із додатками у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловився за призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений спочатку заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Однак після роз`яснення головуючою суддею порядку вирішення питань, пов`язаних із підготовкою до судового розгляду, а також роз`яснення суті та порядку здійснення судового розгляду, обвинувачений змінив свою позицію та погодився на призначення обвинувального акта до судового розгляду, із чим також погодилася захисник.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до висновку про наявність підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, керуючись таким:

кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1, або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання.

- щодо клопотання обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження:

06.03.2026 до суду надійшла заява обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яку мотивував тим, що вину свою не визнає та його вина не доведена у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 КПК України після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Враховуючи позицію сторін кримінального провадження, які не заперечували проти надання можливості обвинуваченому ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого на підставі ч. 2 ст. 317 КПК України.

- щодо клопотання обвинуваченого про допит як свідка слідчу:

06.03.2026 до суду надійшла заява обвинуваченого про допит як свідка слідчу ОСОБА_6 для встановлення усіх обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Відтак суд вважає передчасним клопотанняобвинуваченого про допит як свідка слідчу ОСОБА_6 , оскільки його вирішення не впливає на розгляд питань підготовчого судового засідання щодо можливості призначення справи до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає, що слід відмовити у його задоволенні та роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена можливості порушувати перед судом питання про виклик свідків під час судового розгляду у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

- щодо продовження запобіжного заходу:

прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на два місяці (далі Клопотання), яке вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, таких як застава, домашній арешт чи особисте зобов`язання, оскільки жоден із них не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх обов`язків.

Прокурор подане ним Клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Також 06.03.2026 до суду надійшла заява обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який, яку обґрунтував тим, що заявлені йому ризики не існують.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання.

У судовому засіданні захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що прокурор обґрунтовує ризик переховування від суду виключно тяжкістю покарання, однак тяжкість покарання не є єдиним визначальним чинником, який підлягає врахуванню при застосуванні виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, на думку захисника, є малоймовірним, оскільки обвинувачений не знає даних потерпілого та свідків. Щодо визначення розміру застави зазначила, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначення застави є правом суду. Підтримала клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який та просила визначити йому розмір застави.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши Клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого:

згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 цього Кодексу) клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, про які зазначено у ст.178 КПК України.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.08.2025 застосовано щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2026 на шістдесят днів, тобто до 23:59 09.03.2026.

Розглядаючи питання про доцільність продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення, передбачене законом покарання, а також дані про особу обвинуваченого відповідно до вимог ст. 178 КПК України.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Усвідомлюючи реальність призначення суворого покарання у разі визнання його винуватим, обвинувачений може вживати заходів для ухилення від суду.

При цьому з матеріалів обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та фактично проживає у м. Харкові, тоді як розгляд кримінального провадження здійснюється у м. Тернополі. Відомостей про наявність у нього постійного місця проживання або міцних соціальних зв`язків у місті, де розглядається справа, матеріали кримінального провадження не містять. Такі обставини свідчать про реальну можливість переховування від суду.

Щодо доводів захисника про те, що ризик переховування обґрунтовується лише тяжкістю покарання, суд зазначає, що сама по собі тяжкість покарання дійсно не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Водночас у даному випадку вона оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, зокрема відсутністю міцних соціальних зв`язків за місцем судового розгляду та даними про особу обвинуваченого.

Також суд враховує, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, відповідно, потерпілий та свідки ще не були безпосередньо допитані судом. Згідно з ч. 3 ст. 95 КПК України суд може покладати в основу своїх висновків лише ті показання, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду. За таких умов не виключається можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується даними про особу обвинуваченого. Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, злочини у сфері обігу наркотичних речовин, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини проти особистих прав і свобод людини і громадянина. Наявність таких відомостей свідчить про стійку схильність обвинуваченого до протиправної поведінки. Окрім цього, як установлено, після призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років він уклав контракт про проходження військової служби, проте на шлях виправлення не став. Сукупність наведених обставин свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд також перевірив можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, однак дійшов висновку, що такі заходи, як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава, не забезпечать досягнення мети запобіжного заходу, передбаченої ст. 177 КПК України, та не зможуть належним чином запобігти встановленим ризикам.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що подальше тримання ОСОБА_3 під вартою є необхідним та виправданим.

Враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язане із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд також не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відтак у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який чи визначення розміру застави слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 314-317, 350, 392, 393 КПК України, суд

постановив:

призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001419 від 11.08.2025, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні на 13.03.2026 о 12:00 у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34.

Про час судового розгляду повідомити учасників.

Клопотання обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження задовольнити.

Клопотання обвинуваченого про допит як свідка слідчу ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який чи визначення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 04.05.2026.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою до 04.05.2026 включно.

Копію ухвали надати/надіслати обвинуваченому та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя ОСОБА_1