Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/125/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2026м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з клопотанням, в якому просить:

1.Скасувати арешт, накладений постановою слідчого Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 05.07.2007 на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: домоволодіння, 1/5 частина, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856 (реєстраційний номер обтяження 5329626).

2.Зобов`язати відповідні органи державної реєстрації внести відомості про скасування арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3.Направити ухвалу суду до органу державної реєстрації прав для внесення запису про припинення арешту в Державному реєстрі речових прав.

Клопотання мотивоване тим, що 05 липня 2007 року слідчим Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 .

Відомості про арешт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційним витягом з ДРРП.

Арешт стосується 1/5 частки житлового будинку, що перебуває у приватній власності заявника, а саме домоволодіння, 1/5 частина, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856.

При цьому у ДРРП відсутні відомості про номер кримінальної справи (провадження), зазначено виключно постанову слідчого від 05.07.2007 року, а також відсутні будь-які відомості про судове рішення, яким би було визначено подальшу долю цього арешту.

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області, який набрав законної сили 09.11.2007 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

З аналізу резолютивної та мотивувальної частин вироку вбачається, що судом не заявлявся і не розглядався цивільний позов; не застосовувалась конфіскація або спеціальна конфіскація; не вирішувалося питання про арешт майна, накладений на досудовій стадії; не надано будь-якої оцінки забезпечувальним заходам, накладеним на досудовій стадії; відсутні будь-які висновки суду щодо необхідності подальшого обмеження права власності засудженого.

Покарання ОСОБА_3 повністю відбуте в 2012 році, що підтверджується відповідною довідкою установи виконання покарань.

Відповідно до ст.324 КПК України 1960 року суд, постановляючи вирок, зобов`язаний вирішити, зокрема, питання щодо речових доказів, забезпечувальних заходів та інших процесуальних обмежень.

Однак у даному випадку доля арешту майна: судом не вирішена; у вироку не відображена; після завершення провадження не скасована.

Таким чином, арешт існує понад 18 років автономно, без процесуальної мети та без будь-якого судового контролю.

Судом враховується, що згідно ч. 2 ст. 411 КПК України в редакції 1960 неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п. 9 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у ст.ст. 126, 234 КПК України в редакції 1960.

Відповідно до ст. 126 КПК України в редакції 1960 арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Накладений на майно арешт може бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або у разі закриття кримінальної справи відповідно дост. 214 КПК України 1960.

Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому ст.ст.248,282 КПК України в редакції 1960 або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України в редакції 1960.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК України 1960 ухваленням судового рішення, вирішується судом, що постановив це рішення в порядку, визначеному ст.ст.409,411 КПК України в редакції 1960.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України в редакції 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

19.07.2007 першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна - 1/5 частки домоволодіння ( АДРЕСА_1 ), належного ОСОБА_3 .

Підставою арешту вказано постанову від 05 липня 2007 року слідчого Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 .

Відомості про арешт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційним витягом з ДРРП.

Арешт стосується 1/5 частки домоволодіння, що перебуває у приватній власності заявника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856.

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області, який набрав законної сили 09.11.2007, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В той же час, при ухваленні вироку судом не вирішено питання про скасування накладеного арешту на майно .

Враховуючи, що кримінальне провадження завершено вироком суду, арешт майна втратив процесуальне призначення і перешкоджає реалізації прав заявника. Підстави, що були причиною накладення арешту, відпали, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування арешту.

Щодо зобов`язання відповідних органів державної реєстрації внести відомості про скасування арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то в цій частині клопотання слід відмовити, оскільки вказане прохання не відноситься до повноважень суду згідно норм КПК України.

Водночас, ухвала суду про скасування арешту є самостійною та достатньою підставою для здійснення державним реєстратором відповідних реєстраційних дій.

Щодо прохання клопотання в частині направлення ухвали суду до органу державної реєстрації прав для внесення запису про припинення арешту в Державному реєстрі речових прав, суд звертає увагу на таке.

Згідно приписів статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка визначає особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, встановлено, що реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Проте пунктом 1 частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» врегульовано, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень,передбаченої Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Таким чином, дії щодо подання заяви про зняття арешту з нерухомого майна до реєстраційної служби з відповідним судовим рішенням покладаються на заявника .

Керуючись ст. ст.126, 324, 409-411 КПК України в редакції 1960 року, суд

П О СТ А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 05.07.2007 на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме, на 1/5 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856 (реєстраційний номер обтяження 5329626).

В іншій частині клопотання відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1