УХВАЛА

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 761/20768/22

провадження № 51-1173ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Враховуючи повноваження Верховного Суду, скаржник посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час прийняття рішень та не погоджуючись зі зробленими в них висновках не конкретизує, які норми КПК було порушено і чому вони є істотними.

Крім того, у касаційній скарзі містяться протиріччя, так у вступній частині засуджений посилається на оскарження ухвали апеляційного суду, а в прохальній частині просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду.

Також засуджений не наводить підстав для беззаперечного скасування вироку місцевого суду згідно вимог ст. 415 КПК.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятих рішень, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, зазначаючи про допущені порушення судом апеляційної інстанції, не вказує, які його доводи не відображенні у рішенні, на які з них не надана відповідь, які обставини ним не були враховані та як вони впливають на законність прийнятого рішення.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, скаржнику потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо нього залишити без руху та надати скаржнику 15 днів для усунення виявлених недоліків - з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3