Справа № 544/2754/25
пров. № 1-кп/544/59/2026
Номер рядка звіту 17
У Х В А Л А

13 квітня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000394 від 04.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської обл., проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працює, особи з інвалідністю 3 групи, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 08.09.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком до 08.11.2025. В подальшому ухвалами Пирятинського районного суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжувався запобіжний захід у виді домашнього арешту. Ухвалою суду від 18.02.2026 обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши обвинуваченому у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня залишати місце свого проживання.

13.04.2026 до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що підстав для зміни обраного обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який запобіжний захід не вбачається, ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати і дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкодити кримінальному провадженню. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, який інкриміується ОСОБА_4 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому виникає обґрунтоване припущення про можливе ухилення (переховування) обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі у разі необрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності в 2021 році у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Відповідно до ухвали Пирятинського районного суду від 09.12.2021 дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Станом на теперішній час ОСОБА_4 знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що свідчить про схильність ОСОБА_4 до агресивної поведінки та до застосування насильства. Тому існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, в першу чергу з застосуванням насильства до людей. Обвинувачений ОСОБА_4 , переслідуючи мету уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути шляхом залякування погроз та застосування фізичного насильства на ключових свідків у даному кримінальному провадженні, що може призвести до зміни свідками своїх показань або відмови від дачі показань, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість обвинувачення підозрюваного у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Більше того, на виконання вимог ст.23 КПК України щодо безпосередності дослідження судом, вказані свідки в судовому засіданні на теперішній час не допитані. Тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, з наступних причин: особисте зобов`язання - не можлива застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. З урахуванням тяжкості злочину, репутації підозрюваного, котрий зарекомендував себе як особа, схильна до насильства, ОСОБА_4 потребує постійного контролю за його поведінкою, що може бути досягнуто при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту; особисту поруку - не можливо застосувати, оскільки на адресу правоохоронних органів, суду не надходили письмові звернення від будь-яких осіб щодо взяття ОСОБА_4 на поруки; заставу - неможливо застосувати, оскільки до прокурора та суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Більше того, застосування застави в даному випадку є недоцільним, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо продовження ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Захисник зазначив, що наразі будь-яких ризиків перешкоджати правосуддю не існує, водночас обвинувачений погоджується виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Представник потерпілої при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до приписів ч.6 ст.181 КПК, з урахуванням норм ст.199 КПК, клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування домашнього арешту.

Встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 08.09.2025 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю та забороною цілодобово залишати своє житло, строком на два місяці, який в подальшому змінено з цілодобового на нічний та продовжено ухвалою суду від 18.02.2026 строком до 17.04.2026.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку домашнього арешту.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід уважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який має молодий вік, раніше не судимий, є особою з інвалідністю.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при продовженні запобіжного заходу не зменшився, доведені ризики виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу (особистого зобов`язання) не дасть можливості запобігти доведеним ризикам. Особисту поруку не можливо застосувати, оскільки на адресу суду не надходили письмові звернення від будь-яких осіб щодо взяття ОСОБА_4 на поруки; заставу - неможливо застосувати, оскільки до та суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Застосування застави в даному випадку є недоцільним, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити на строк два місяці, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши обвинуваченому у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та виконувати обов`язки, передбачені п.п. 1, 2,3,4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце свого фактичного перебування за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- утриматися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали суду до 12.06.2026 включно.

Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання відділу поліції №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181КПК України працівники органу поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1