Справа № 481/1635/25
Провадж.№ 1-кс/481/79/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дослідивши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту за кримінальним провадженням № 0000492 від 05 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

Установив:

18.02.2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту за кримінальним провадженням №0000492 від 05 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме з автомобіля марки Renault Duster р/н НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 05.11.2024 року до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що по вул. Грушевського в м. Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області сталася ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen р.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який їхав з центру м. Новий Буг в бік м. Кривий Ріг та автомобіля марки Renault р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівниками поліції під час огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки Renault Duster р/н НОМЕР_1 , на який в подальшому ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.11.2025 було накладено арешт.

Станом на 11.02.2026 в рамках розслідування вказаного кримінального провадження проведені слідчі дії, судовим експертом оглянуто транспортний засіб, проведено ряд експертиз, отже подальше зберігання автомобіля на території ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області є недоцільним.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився, від прокурора надійшла заява, згідно якої він не заперечує проти зняття арешту з майна.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.11.2025 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000492, застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу, а саме, автомобіля марки Renault Duster р/н НОМЕР_1 , синього кольору, 2017 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 14.11.2017 р. ТСЦ 3543 м. Бобринець, Бобринецького району, Кіровоградської області, Україна належить на праві власності ОСОБА_3 , та який зберігаються на території ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого, 6.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на тимчасово вилучене майно за ухвалою слідчого судді від 06.11.2025 року був накладений обґрунтовано.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя враховує те, що в ході проведення досудового розслідування виконані всі першочергові і необхідні слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, що вказує на відсутність подальшої потреби у застосуванні арешту майна, у вигляді заборони користування майном.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню, оскільки у застосуванні цього заходу на теперішній час відпала потреба.

Керуючись ст.174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.11.2025 року, на майно, яке вилучене в ході огляду місця події 05.11.2025 в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000492, а саме на:

- легковий автомобіль марки Renault Duster р/н НОМЕР_1 , синього кольору, 2017 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 14.11.2017 р. ТСЦ 3543 м. Бобринець, Бобринецького району, Кіровоградської області, Україна належить на праві власності ОСОБА_3 .

Автомобіль марки Renault Duster р/н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3 ..

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в повному обсязі буде проголошена 20.02.2026 о 14:00 год.

Слідчий суддя