Справа № 209/4548/25
Провадження № 1-кп/209/124/26
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

02 березня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Кам"янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2025року за №0000312 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мар`ївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, освіта вища, військовослужбовець ЗСУ, перебуває на посаді вогнеметника 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , звання солдат, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.01.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 23.01.2014 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 23.08.2016 із П`ятихатської ВК Дніпропетровської області (№ 122) по відбуттю строку покарання;

- 13.04.2022 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.4 ст.187, ст.257, ч. 1 ст.263, ч.1 ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання з розрахунку за один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, період часу з 14 березня 2017 року до 24 березня 2021 року включно;

- 14.05.2024 Дніпровським районним районним м. Дніпродзержинська, за ч.4 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

19 червня 2025 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню №1-кп/209/240/25 по справі №209/4548/25 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України передано для розгляду судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 .

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений судом.

Прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обгрунтування клопотання посилався, що ОСОБА_4 не має місця роботи чи навчання, джерела доходу, утриманців, тобто міцних та сталих соціальних зв`язків,у будь-який час може залишити межі міста /області/, може побоюватися покарання за вчинене кримінальне правопорушення, переховуватися від суду оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України тощо, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Зазначив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, що безумовно вказує про можливість ухилення ним від виконання обов'язкових для нього судових рішень і в подальшому. Також зазначив, що обвинувачений є військовослужбовцем ЗСУ та має можливість, перебуваючи у зоні ведення бойових дій, не виходити на зв`язок з судом, тим самим затягувати строки розгляду вказаного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що суд вкотре продовжує йому строк тримання під вартою. Він добре характеризується за місцем служби та бажає захищати свою землю. Просив скасувати йому запобіжний захід для подальшого продовження військової служби. Також зазначив, що повинен утримуватись в умовах гауптвахти, оскільки є військовослужбовцем, а не в умовах СІЗО. Посилався на незадовільні умови утримання для військовослужбовців в ДУВП №4. Також просив, у разі продовження щодо нього строку тримання під вартою, зменшити суму застави.

Захисник ОСОБА_5 підтримала свого підзахисного. Також зазначила, що нею направлялися запити до ДУ "ДУВП №4", міста Дніпро, однак відповіді не отримано. Також просила суд відмовити прокурору в задоволенні клопотання

Суд, заслухавши думку та клопотання прокурора, обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст 296 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період воєнного часу, наявність сталих його соціальних зв`язків суду не підтверджена, може, побоюючись покарання у разі доведеності його вини переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, раніше неодноразово судимий.

Викладене дає підстави вважати, що в подальшому ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, з метою зміни показань в даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі місця проживання раніше знайомих йому потерпілих, ухилитися від суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні іншим чином, тож продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є виправданим, а підстави для обрання менш обтяжливого запобіжного заходу відсутні.

На думку суду, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, вони обумовлені як вказаними відомостями, так і факторами пов`язаних з особою обвинуваченого, його родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, з огляду на що суд вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст.177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст.177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо клопотання обвинуваченого про визначення йому умов утримання саме на гуптвахті військової служби правопорядку в АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Згідно ст.22 Закону України "Про попереднє ув`язнення", нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Постанови і вказівки прокурорів щодо додержання встановлених законодавством порядку і умов тримання осіб, взятих під варту, підлягають обов`язковому виконанню адміністрацією місць попереднього ув`язнення.

Згідно ч.5 ст.11-2 Закону України "Про попереднє ув`язнення", особа, взята під варту, член її сім`ї або близький родич, захисник мають право звернутися із заявою про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань. Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань невідкладно, але не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви, надсилає копію заяви до адміністрації місця попереднього ув`язнення.

Згідно ч.7 ст.11-2 Закону України "Про попереднє ув`язнення", особа, взята під варту, у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Що стосується визначення обвинуваченому розміру застави, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку, суд вважає доречним зменшити обвинуваченому розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, який не повинен бути завідомо непомірним для обвинуваченого в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 166 400 грн., адже така застава здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною для нього з урахуванням викладеного вище.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.00 годин 30 квітня 2026 року.

Визначити розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після внесення якої обвинувачений повинен бути звільнений з під варти, що становить 166 400 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати за першою вимогою до суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або служби.

-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими з приводу обставин кримінального правопорушення.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий у кримінальному провадженні,

суддя ОСОБА_6