Справа № 591/3297/25
Провадження № 1-кп/591/111/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.114-1, ч.2 ст. 194 КК України у кримінальному провадженні №0003328 від 11.11.2024, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого прокурор просив продовжити, у зв`язку з тим, що заявлені раніше ризики не зменшились та не відпали, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тоді як завершити розгляд справи до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу не вбачається за можливе.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором ризики, зазначені в клопотанні, не доведені, будь-яких даних про те, що обвинувачений буде переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілих немає. Зазначили, що обвинувачений має постійне місце проживання, тиску на свідків та потерпілих вчиняти не буде, намірів ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне провадження у нього немає. Крім того захисник наголошував на тому, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 114-1 КК України. Захисник та обвинувачений просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши клопотання, вважає, що клопотання прокурора на даному етапі провадження підлягає задоволенню.

Встановлено, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу спливає 06.03.2026, водночас завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення цього строку не вбачається можливим з огляду на обсяг доказів та необхідність забезпечення безпосередності їх дослідження, а прокурором в клопотанні та обвинувальному акті наведені достатні відомості, які можуть переконати стороннього спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити інкриміновані в провину діяння.

Прокурор в достатній мірі довів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в цей момент, зумовлених триваючими та незмінними обставинами, пов`язаними з характером обвинувачення, початкової стадії судового розгляду, на даний час не допитані свідки, не досліджені письмові докази, той факт, що на час вчинення злочинів обвинувачений ніде не працював, проживав разом із матір`ю, в сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому та характеру обвинувачення, кількістю епізодів злочинної діяльності, доводить актуальність ризиків ухилення від суду, можливості впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доводи сторони захисту фактично зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що відповідно до положень КПК України належить до повноважень суду під час ухвалення остаточного судового рішення за результатами повного та безпосереднього дослідження доказів у нарадчій кімнаті.

Обставини, на які посилається сторона захисту, не спростовують встановлених судом ризиків та не підтверджують можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. З урахуванням положень ч. 6 ст. 176 КПК України, яка обмежує можливість застосування альтернативних запобіжних заходів у провадженнях щодо злочинів проти основ національної безпеки, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про обґрунтованість продовження строку ув`язнення суд враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України суд на даний час не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 29 квітня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 03.03.2026 о 8 год. 10 хв.