Справа № 206/1512/26
Провадження № 1-кс/206/380/26
У Х В А Л А

25.03.2026в залі суду в місті Дніпрі, слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2017 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням.

Клопотання обґрунтовано тим, що 05.05.2017 до чергової частини ГУНП в Луганській області надійшов рапорт від о/у СКП Новопсковського ВП ГУНП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , якому стало відомо, що чоловік на ім?я ОСОБА_7 , житель с. Новорозсош, приймає участь в НЗФ на тимчасово непідконтрольній території України, на території «ЛНР», та проходить службу у «Всевеликому Донському Козацтві».

На початку квітня 2014 року, більш точну дату встановити в ході досудового розслідування не надалося можливим, ОСОБА_8 , що мав організаторські здібності, будучи головою Союзу ветеранів повітрянодесантних військ Луганської області, маючи намір до відкритого протистояння з державною владою України, розробив план по створенню не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування «Народне Ополчення Луганщини», з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а саме: заволодіння окремими територіями та їх утримання, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, блокування доріг та інших транспортних комунікації, тощо.

Усвідомлюючи, що створення не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування, пов`язане з виконанням протягом тривалого часу великого обсягу різних дій на території м. Луганська та Луганської області, ОСОБА_8 прийняв рішення про необхідність створення ієрархічного, стійкого і організованого об`єднання декількох осіб, члени якого повинні зорганізувати під його керівництвом, для реалізації план, з розподілом функцій, виконуваних кожним з учасників такого об`єднання, у зв`язку з чим у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на створення не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування «Народне Ополчення Луганщини», керівництво такою організацією, участь у ній, а також участь у злочинна вчинюваних такою організацією.

Так, на початку квітня 2014 року, більш точну дату встановити у ході досудового розслідування не надалося можливим, ОСОБА_8 , здійснюючи створення не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування, присвятив у розроблений ним план злочинної діяльності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і запропонував їм спільну реалізацію злочинного умислу, спрямованого на створення збройного воєнізованого формування, керівництво таким формуванням, участь у ньому, а також участь у злочинах, вчинюваних таким формуванням, на що отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 згоду. Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вступили між собою в злочинну змову, приступили до спільної реалізації умислу, спрямованого на створення не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування «Народне Ополчення Луганщини».

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , діючи спільно, розробили загальний план злочинних дій по створенню збройного воєнізованого формування, до якого входило проведення мітингів на території міста Луганськ та Луганської області, спрямовані на протистояння державній владі України, а також агітацію до вступу у «Народне Ополчення Луганщини», з подальшим захопленням адміністративної будівлі Служби безпеки України та заволодіння вогнепальною зброєю, яка знаходиться у зазначеній будівлі.

06 квітня 2014 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також група осіб, які виступали проти київської влади, здійснили захоплення адміністративної будівлі Служби безпеки України, заволоділи автоматичною зброєю, яка знаходилась у приміщенні будівлі, з метою її подальшого використання у діяльності збройного воєнізованого формування. Після захоплення адміністративної будівлі Служби безпеки України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проголосили себе «Армією Юго-Востока», таким чином створили не передбачене законами України збройне воєнізоване формування «Армія Юго-Востока», штаб якого базувався у захопленій будівлі СБУ, з метою заволодіння окремими територіями та їх утримання, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, блокування доріг та інших транспортних комунікацій, тощо та прийняли на себе керівництвом збройного формуванням.

З метою належного керівництва збройним формуванням «Армія Юго-Востока», ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 були створені структурні підрозділи, які входили до «Армії Юго-Востока», а саме батальйон «Призрак», під керівництвом ОСОБА_10 , підпорядкований ОСОБА_8 батальйон «Заря», командиром якого було призначено ОСОБА_13 та підрозділ «Прапор», керівником якого був ОСОБА_9 .

З початку створення не передбаченого законами України збройного воєнізованого формування «Армія Юго-Востока» ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у підконтрольних їм містах Луганської області почали проводити роботу, пов`язану з набором особового складу воєнізованого збройного формування, проводити навчально-тренувальну підготовку з особовим складом, та визначати функції та дії кожної особи, яка входила до структурного підрозділу «Армії Юго-Востока», з метою подальшого вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а саме: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силової підтримки окремих владних структур формування, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї. блокування доріг та інших транспортних комунікацій, тощо.

Приблизно на початку 2014 року, більш точного часу та дати встановити не виявилося за можливе, до структурного підрозділу незаконного збройного формування «Всевеликого Донського Козацтва», діючого на території міста Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, створеного ОСОБА_9 , на добровільній основі увійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та почав приймати активну участь у діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування направлена на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

3 початку 2014 року по теперішній час, більш точного часу та дати встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , діючи у складі вищевказаного незаконного збройного формування, приймає активну участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань, розташованих у м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської області.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду предмета від 24.05.2017;

- показами свідка ОСОБА_15 ;

- показами свідка ОСОБА_16 ;

- показами свідка ОСОБА_17 ;

- показами свідка ОСОБА_18 ;

- показами свідка ОСОБА_19 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

31.05.2017 складено письмове повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.260 КК України, з яким останній не був ознайомлений, оскільки переховується від органів досудового слідства.

07.02.2026 у розділі оголошень офіційного друкованого видання газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» за № 32 (8224), розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 31.05.2017 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

07.02.2026 повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 31.05.2017 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора України.

Крім того, 07.02.2026 в газеті «Урядовий кур`єр» за № 32 (8224), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадження ОСОБА_5 , за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Героїв Рятувальників, 19, каб. 519 на 11.02.2026, 12.02.2026, 13.02.2026 о 11:00 год., для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Також вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

У вказаний час та місце підозрюваний ОСОБА_4 не прибув, про причини неявки не повідомив.

03.07.2015 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук та стосовно нього заведено оперативно-розшукову страву № 4647 з метою його розшуку.

Під час досудового розслідування неодноразово слідчими суддями надавався дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк яких сплив.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено та органом досудового розслідування підозрюваного оголошено в розшук, як особу яка переховується від органу досудового розслідування.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що у цьому провадженні свідки, дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованої території України, що надає їй можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території України і дотепер.

Ураховуючи викладене, запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, свідчить наступне:

- показами свідків, які повідомили, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованої території, а саме у м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської області;

- повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит прокурора від 06.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_4 щодо перетину державного кордону України та виїзду до тимчасово окупованої території України, в базі даних не значиться;

- повідомленням УКР ГУНП в Луганській області (оперативний підрозділ яким здійснюється розшук підозрюваного ОСОБА_4 ) від 10.04.2025, відповідно до якого місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 на підконтрольній українській владі території не встановлено, державний кордон України не перетинав, як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований.

Також слід зазначити, що майже вся територія Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Станом на час розгляду даного клопотання територія Луганської області, яка підконтрольна українській влади, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та має безперешкодну можливість перебувати на території держави-агресора.

На підставі викладеного, старший слідчий просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Клопотання слідчого погоджено прокурором Луганської обласної прокуратури, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала та просила його задовольнити.

Слідчим суддею встановлено, що 05.05.2017 року до ЧЧ ГУНП в Луганській області надійшов рапорт від о/у СЕП Новопсковського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , якому стало відомо, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Новорозсош, приймає участь в НФЗ на тимчасово непідконтрольній території України, так званого ЛНР, та проходить служюу в «Всевеликому Донському Козацтві». Кримінальне провадження за даним фактом зареєстровано 05.05.2017 року під № 0000156 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України.

31 травня 2017 року слідчим СВ Новопсковського ВП ГУ Національної поліції в Луганській області складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

24 липня 2017 року слідчим слідчого відділення Новопсковського ВП ГУ Національної поліції в Луганській області, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

07 лютого 2026 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до прокурора на 11:00 год. 11.02.2026, 12.02.2026, 13.02.2026 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

07 лютого 2026 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до прокурора на 11:00 год. 11.02.2026, 12.02.2026, 13.02.2026 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України).

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частинами 1-3 ст. 18 КК України визначено, що суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, кримінальне правопорушення, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Відповідно до ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Так, у ході розгляду даного клопотання, слідчим суддею досліджено письмові докази, які додані старшим слідчим до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та встановлено, що в матеріалах справи відсутня довідка лікарня психіатра, нарколога, у зв`язку з необхідністю перевірки стану осудності підозрюваного ОСОБА_4 .

В той же час, згідно зі ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо стану психічного здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу із передбачених ст. 176 КПК України за вищезазначених обставин, є неможливим.

На підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1