Справа № 581/733/25
Провадження № 1-кп/581/10/26
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки у кримінальному провадженні № 0000045, внесеного до ЄРДР 01 травня 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Сутність сформульованого відносно ОСОБА_4 обвинувачення та зміст поданого клопотання

За змістом обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 проживає однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 .

07 грудня 2024 року близько 10 год за місцем проживання ОСОБА_4 вчинив стосовно свого батька ОСОБА_6 домашнє насильство: умисно висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, штовхнув його, від чого останній впав на землю та відчув фізичний біль, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

11 лютого 2025 року близько 11 год за місцем проживання ОСОБА_4 повторно протягом року вчинив стосовно свого батька ОСОБА_6 домашнє насильство, зокрема, ображав нецензурною лайкою, виганяв його з приміщення, погрожував застосувати фізичну силу, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

29 квітня 2025 року близько 20 год за місцем проживання ОСОБА_4 розпочавши сварку зі своїми батьками, висловлювався нецензурною лайкою та образливими словами в їх адресу, плюнув матері ОСОБА_7 в обличчя, а також наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока своєму батьку ОСОБА_6 , після чого останній впав на підлогу та відчув сильний біль, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, а також завдано легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновками судово-медичного експерта.

Відповідно до висновку експерта №1137 від 22 липня 2025 року за результатами проведення судової психологічної експертизи, внаслідок аб`юзивних дій ОСОБА_4 у його батька ОСОБА_6 мають місце помірні негативні за своїми проявами фізичні та психічні (на моральному рівні) страждання. Емоційний стан стресу, фрустрації, підвищення тривожності ОСОБА_6 перебуває у причинному зв`язку з діями сина ОСОБА_4 , стосовно нього, що впливає на якість життя ОСОБА_6 .

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінують вчинення стосовно свого батька, з яким він перебував у сімейних відносинах, фізичного та психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

13 травня 2026 року обвинувачений ОСОБА_4 спільно із його захисником звернувся до суду з повторним клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки. Зазначив, що він щиро покаявся у вчиненому, попрохав пробачення у батьків та запевнив, що не буде подібного у майбутньому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно повністю відшкодував завдані батькові матеріальні та моральні збитки, є несудимим та вперше вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, змінив стосунки із батьками на виключно позитивні та доброзичливі, ініціаторами сімейних сварок були виключно його батьки, що призводило до притягнення його до адміністративної відповідальності, обвинувачений змінив місце проживання і надалі буде проживати окремо від батьків в АДРЕСА_2 , має позитивну характеристику за новим місцем проживання та серед односельців, влаштувався на роботу до приватного підприємця, почав систематично відвідувати церкву.

Позиція учасників провадження з приводу заявленого клопотання

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Повідомив суду, що він на цей час проживає періодично за іншою адресою в Миргородському районі в с. Великі Будища, а також переважно зараз проживає у батьків по АДРЕСА_1 . Зараз він налагодив доброзичливі відносини із батьками, почав проходити періодичні лікування та приймати інші ліки від отриманої в армії травми.

Прокурор ОСОБА_3 уважала клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Потерпілий ОСОБА_6 просив закрити провадження, оскільки він не бажає розгляду справи в суді, син перед ним вибачився та змінився на каще, припинивши із ним сваритися.

Захисник ОСОБА_5 вказав, що обвинувачений має право на звернення до суду з таким клопотанням і викладені у ньому обставини вказують на наявність передбачених статтею 48 КК України підстав для закриття провадження у справі. Окремо зазначав, що його підзахисний змінився на краще, він не вчиняє жодних адміністративних праворушень більш ніж протягом року, він проходить частіше періодичні огляди та лікування, не вчиняє сварок із батьками, позитивно характеризується односельчанами і відповідно втратив суспільну небезпечність, а також він є особою з інвалідністю, цивільний позов до нього не заявлявся та він зробив висновки про недопустимість конфліктів із батьками похилого віку.

Норми права, які застосовуються судом при вирішенні заявленого клопотання, та висновки суду по суті заявленого клопотання

Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

За змістом норм статті 48 КК України суду належить встановити, як факт вчинення особою кримінального правопорушення, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав, навівши в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення ним нового такого ж злочину, та він перестав бути суспільно небезпечною особою.

Під час розгляду даного клопотання на стадії судового розгляду установлені ті обставини, що обвинувачений остаточно не припинив спільне проживання зі своїм батьком в одному будинку в с.Синівка Роменського району Сумської області, допомагає батькам у веденні домашнього господарства, однак переїзд на нове зареєстроване місце проживання чи нове місце фактичного проживання окремо від батька не відбувся. Також у матеріалах справи відсутні докази зміни сімейного стану обвинуваченого, які послугували фактичним підгрунттям для зміни його місця проживання із переїздом до місця проживання жінки, з якою він підтримує певні відносини. Невчинення обвинуваченим нових правопорушень відносно його батьків протягом року, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності обвинуваченому на новий строк та певне покращення стану його здоров`я через отримане періодичне медикаментозне лікування, не є підтвердженням втрати такою особи суспільної небезпечності.

Відсутність нових конфліктів із батьками та непритягнення його до відповідальності протягом більш ніж року пов`язується у даній справі із нестворенням побутових приводів з боку батьків обвинуваченого для конфліктів із останнім на міжособистому грунті та прийманням ОСОБА_4 седативних ліків, а не усвідомленим припиненням протиправних намірів ОСОБА_4 сваритися та конфліктувати із своїми батьками, що проглядалося як із показань потерпілого та його дружини, так і підтверджено самим обвинуваченим під час проведеного допиту. Проходження періодичного лікування обвинуваченим із прийняттям відповідних ліків призвело до нейтралізації його агресивної поведінки та заспокійливо вплинуло на його нервову систему, проте таке лікування є періодичним і пов`язується із прийняттям чи неприйняттям препарату-транквілізатора та інших седативних ліків й залежить від наявності чи відсутності коштів у обвинуваченого на їх придбання, що відповідно не підтверджує істотне покращення стану його психічного здоров`я та кардинальну зміну особистості обвинуваченого після вчинення інкримінованих йому діянь.

Сам по собі факт відвідування церкви не є підтвердженням змін в особистості обвинуваченого та втрати ним суспільної небезпеки без надання ним доказів у підтвердження глибини його релігійних переконань та як наслідок кардинальної зміни його поведінки по відношенню до потерпілого.

Отже, судом установлено, що зазначені у клопотанні обставини не знайшли свого безсумнівного та достовірного підтвердження саме щодо істотної зміни обстановки та особи обвинуваченого, внаслідок чого ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою та наявна навколо нього така змінена обстановка, яка унеможливлює вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Також сукупності наведених вище обставин обвинуваченим та його захисником, на думку суду, не є достатньо для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ст.48 КК України.

Із огляду на це, підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки суд не вбачає і відповідно відмовляє у задоволенні заявленого клопотання у зв`язку з його необгрунтованістю.

Керуючись ст. 284, 363, 372 КПК України, ст. 48 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні повторного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000045, внесеного до ЄРДР 01 травня 2025 року, в зв`язку зі зміною обстановки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Повний текст ухвали надруковано та оголошено 13 травня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1