Справа №766/1090/26
н/п 1-кс/766/1037/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Слідча суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

в с т а н о в и ла :

02.03.2026 року слідчий СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000638 від 11.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України строком на 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960,00 грн.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі до десяти років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а саме зникнути з місця постійного проживання,

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на свідків, або інших осіб які встановлюються, а саме наркозалежних осіб міста Херсона, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання, та у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного, та - як наслідок - притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваної тощо),

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, характер злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, відсутність можливості перешкоджати досудовому слідству іншим чином, застосування до вказаного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним спів розмірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищенню, переховуванню або спотворенню доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, визначивши розмір застави передбачений законом.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри та заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з підстав відсутності доказів підтвердження заявлених ризиків та не доведення стороною обвинувачення реальності їх настання. Просила застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, у разі визначення застави просила визначити мінімальний розмір.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як , до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки .

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000638 від 11.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 2 таблиці №1 Постанови), незаконно, в невстановлений час, в невстановленому місці придбав та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також при собі, психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0610 г, яку о 16:03 год. 04.07.2025, знаходячись у приміщенні будинку № 16 по вул. Королюка у м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у ході контролю за вчиненням злочину, незаконно, збув шляхом продажу за 300 гривень особі-закупнику, анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 2 таблиці №1 Постанови), незаконно, в невстановлений час, в невстановленому місці придбав та з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігав з метою збуту в невстановленому місці, а також при собі, психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0614 г, яку о 10:40 год. 09.01.2026, знаходячись на розі вулиць 4 Польова та Макаренко у м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу психотропних речовин, у ході контролю за вчиненням злочину, незаконно, збув шляхом продажу за 1000 гривень особі-закупнику, анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

28.02.2026 о 12 годині 53 хвилин ОСОБА_5 було затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, ч. 1. ст. 615 КПК України.

Протокол затримання особи ( ОСОБА_5 ) було підписано підозрюваним та захисником адвокатом ОСОБА_6 (доручення №2-21- 2026-000022 від 28.02.2026 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний копію протоколу отримав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

28.02.2026 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- постановою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_11 про проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 271 КПК України, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.06.2025,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 271 КПК України, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого 04.07.2025 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , збув закупнику ОСОБА_9 кристалічну речовину, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-119/122-25/3872-НЗПРАП від 10.07.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою PVP 0,0610 г, шляхом передачі з рук в руки, за що закупник ОСОБА_9 сплатив грошові кошти в сумі 300 гривень,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи від 29.07.2025, відповідно до якого 04.07.2025 о 16:03:09 закупник ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 грошові кошти правою рукою, на що ОСОБА_5 передав закупнику паперовий згорток з кристалічною речовиною,

- протоколом огляду виділених УФЗБО ГУНП в Херсонській області грошових коштів у сумі 300 гривень банкнотами номіналом 200 грн АЛ2887759, 100 гривень ЄЄ5085451 від 04.07.2025,

- протоколом огляду закупника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вручення йому грошових коштів від 04.07.2025,

- протоколом огляду виданого майна закупником ОСОБА_9 , а саме паперового згортку з кристалічною речовиною, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP2155901 від 04.07.2025,

- висновком експерта №СЕ-119/122-25/3872-НЗПРАП від 10.07.2025, відповідно до якого надана на дослідження кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою PVP 0,0610 г,

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 15.07.2025,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який приймав участь у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що 04.07.2025 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , збув йому шляхом передачі з рук в руки кристалічну речовину, яку останній видав слідчому у кримінальному провадженні,

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які приймали участь у проведенні огляду грошових коштів, особи закупника та огляду виданого майна 04.07.2025 в якості понятих,

- постановою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_14 про проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 271 КПК України, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.01.2026,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 271 КПК України, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого 08.01.2026 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину «Екомаркет», розташованого по проспекту 200-річчя Херсону, 9 у м. Херсоні, отримав грошові кошти від ОСОБА_10 у сумі 1000 гривень, які перерахував за допомогою терміналу самообслуговування на банківську картку НОМЕР_1 , після чого домовився з ОСОБА_10 про зустріч, та 09.01.2026 перебуваючи на перехресті вулиць 4 Польова та Макаренко у м. Херсоні збув ОСОБА_10 кристалічну речовину у прозорому зіп-пакеті, яку той в подальшому видав слідчому,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 263 КПК України, відповідно до якої ОСОБА_5 08.01.2026 в телефонній розмові домовляється з закупником ОСОБА_10 про зустріч біля магазину «Екомаркет», після чого перебуваючи біля терміналу самообслуговування у магазині «Екомаркет» після отримання грошових коштів у сумі 1000 гривень від ОСОБА_10 о 15:54 год. отримав смс-повідомлення від ОСОБА_15 з інформацією «953637»,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 269 КПК України відносно ОСОБА_5 ,

- протоколом проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 260 КПК України відносно ОСОБА_5 аудіо-, відеоконтроль особи,

- протоколом огляду виділених УФЗБО ГУНП в Херсонській області грошових коштів у сумі 1000 гривень банкнотами номіналом 200грн- АР3621613, БК1774485, 100 грн - ЗВ2326112, ЄБ5119862, УЙ4678271, ЕД6762265, 50 грн - АТ1123446, АТ4910766, ЕВ2539663, АГ4680841 від 08.01.2026,

- протоколом огляду закупника ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та вручення йому грошових коштів від 08.01.2026,

- протоколом огляду закупника ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та вручення йому грошових коштів від 09.01.2026,

- протоколом огляду виданого майна закупником ОСОБА_9 , а саме зіп-пакету з кристалічною речовиною, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP2092138 від 09.01.2026,

- висновком експерта №СЕ-119/122-26/176-НЗПРАП від 12.01.2026, відповідно до якого надана на дослідження кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою PVP 0,0614 г,

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 13.01.2026,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який приймав участь у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що 08.01.2026 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину «Екомаркет», розташованого по проспекту 200-річчя Херсону, 9 у м. Херсоні, отримав грошові кошти від ОСОБА_10 у сумі 1000 гривень, які перерахував за допомогою терміналу самообслуговування на банківську картку НОМЕР_1 , після чого домовився з ОСОБА_10 про зустріч, та 09.01.2026 перебуваючи на перехресті вулиць 4 Польова та Макаренко у м. Херсоні збув ОСОБА_10 кристалічну речовину у прозорому зіп-пакеті, яку той в подальшому видав слідчому,

- протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які приймали участь у проведенні огляду грошових коштів, особи закупника та огляду виданого майна 08.01.2026, 09.01.2026 в якості понятих,

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності..

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних речовин, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень, незважаючи на вилучення у нього засобів лабораторного приладдя, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченого п.3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано та не конкретизовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає їх недоведеними.

Щодо твердження захисника про відсутність доказів наявних ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування. Зазначена обставина може свідчити про можливість особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у поєднанні з тяжкістю можливого покарання.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості наявності ризиків, не спростовують високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, того що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують вищезазначені ризики.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1986 році; на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 , має середню освіту, не одружений,має дитину 2021 року народження, яка з ним не проживає, утриманців не має, не працюючий. раніше судимий, проживає за адресою відмінною від місця реєстрації, відносно нього до суду скеровано два обвинувальні акти .

Таким чином ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та місця проживання.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошувала сторона захисту та сам підозрюваний, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Враховуючи те, що адреса реєстрації підозрюваного та фактичного проживання є різними, стороною захисту не надано доказів щодо власника житла у якому підозрюваний має проживати у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та його згоди на знаходження підозрюваного у такому житлі.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається частиною 5 ст. 182 КПК України.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; продовження здійснення дій, спрямованих на незаконний збут наркотичних засобів за місцем свого проживання, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.04.2026 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 28.02.2026 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 400 гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000638 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.04.2026 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1