печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальних провадженнях № 0000205, № 0000160, № 0000039, № 0000007, № 0000142, № 0000514, № 0000322, № 0000205, № 0000179, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України в рамках кримінальних провадженнях № 0000205, № 0000160, № 0000039, № 0000007, № 0000142, № 0000514, № 0000322, № 0000205, № 0000179 та зобов`язання розглянути клопотання, датоване 10.03.2026, у якому адвокат ОСОБА_2 просив повідомити про таке, далі по тексту:

«1) Чи триває досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях?

2) Чи повідомлялося про підозри? Якщо так, то коли, кому і за якими статтями Кримінального кодексу України?

3) Чи приймалися рішення про виділення, об`єднання вказаних кримінальних проваджень?

4) Чи приймалися рішення на підставі ч. 2 ст. 283 КПК України про закриття кримінального провадження, направлення до суду обвинувального акту?».

Крім того, у скарзі адвокат просить, далі по тексту: «зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України надати в межах компетенції інформацію про результати досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000205, № 0000160, № 0000039, № 0000007, № 0000142, № 0000514, № 0000322, № 0000205, № 0000179 із зазначенням відповідних процесуальних рішень, а саме: 1) Чи триває досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях? 2) Чи повідомлялося про підозри? Якщо так, то коли, кому і за якими статтями Кримінального кодексу України? 3) Чи приймалися рішення про виділення, об`єднання вказаних кримінальних проваджень? 4) Чи приймалися рішення на підставі ч. 2 ст. 283 КПК України про закриття кримінального провадження, направлення до суду обвинувального акту?».

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з частиною другою статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26.03.2019 у справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Частиною другою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною першою статті 36, частиною п`ятою статті 40 КПК України, частиною четвертою статті 40-1 КПК України визначено, що прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий/прокурор самостійно.

Таким чином, стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22).

Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З викладеного вбачається, що у відповідності до вимог статті 220 КПК України під час досудового розслідування слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглядати клопотання сторони кримінального провадження про виконання процесуальних дій.

Проте, вказана скарга не містить вимог, які можуть бути предметом розгляду слідчим суддею в порядку статті 303 КПК України, з урахуванням статті 220 КПК України, оскільки у клопотанні від 10.03.2026 адвокат ОСОБА_2 просить повідомити, далі по тексту:

1) Чи триває досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях?

2) Чи повідомлялося про підозри? Якщо так, то коли, кому і за якими статтями Кримінального кодексу України?

3) Чи приймалися рішення про виділення, об`єднання вказаних кримінальних проваджень?

4) Чи приймалися рішення на підставі ч. 2 ст. 283 КПК України про закриття кримінального провадження, направлення до суду обвинувального акту?

Клопотання з такими вимогами не є клопотанням про виконання процесуальних дій.

Ураховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані вимоги скарги не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 26 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги особи, яка подала скаргу, в яких він просить, далі по тексту: «зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України надати в межах компетенції інформацію про результати досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000205, № 0000160, № 0000039, № 0000007, № 0000142, № 0000514, № 0000322, № 0000205, № 0000179 із зазначенням відповідних процесуальних рішень, а саме: 1) Чи триває досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях? 2) Чи повідомлялося про підозри? Якщо так, то коли, кому і за якими статтями Кримінального кодексу України? 3) Чи приймалися рішення про виділення, об`єднання вказаних кримінальних проваджень? 4) Чи приймалися рішення на підставі ч. 2 ст. 283 КПК України про закриття кримінального провадження, направлення до суду обвинувального акту?», також не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Керуючись статтями 1-36, 40, 40-1, 220, 303, 304, 307 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальних провадженнях № 0000205, № 0000160, № 0000039, № 0000007, № 0000142, № 0000514, № 0000322, № 0000205, № 0000179, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1