УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 рокуСправа № 495/810/25
Номер провадження 1-в/495/35/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Одеської області, Білгород-Дністровський району, засуджений 27.12.2023 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 .

Подання обгрунтовує тим, що Малиновським районним судом м. Одеси 27 грудня 2023 року у справі №521/5418/23 ухвалено вирок відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яким визнано винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п?ять років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

11 липня 2023 року ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_1 для проходження служби за мобілізацією.

Згідно положень ст. 163 КВК України військові частини (в особі командирів частин) віднесено до переліку органів, які здійснюють нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_4 було скоєно кримінальне правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України (самовільне залишення місця несення служби), про що органами досудового розслідування 09.01.2025 внесено запис до ЄРДР N?0000141.

Приписами п 11. наказу МОУ №337 від 17.09.2020 «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» визначено у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов?язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 2, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У судове засідання представник військової частини не з`явився, проте подав заяву згідно якої просив клопотання розглянути за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання також не прибув прокурор, хоча про час, дату і місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява згідно якої просив клопотання розглянути без його участі.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи положення ч.5 ст.539 КПК України суд дійшов до висновку про можливість розгляду подання без участі зазначених осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання, матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За частиною першою статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини не доведено.

Здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням покладено на командирів (начальників) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) та регулюється Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року № 337 .

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року № 337поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Згідно з п.4 розділу ІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, військовослужбовець вважається поставленим на облік при наявності двох обставин: з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням (п. 4 розділу 2 Порядку)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 4 та пункту 5 розділу ІІ Порядку у день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення. Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис. На кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа.

Згідно з 10 розділу ІІІ цього Порядку у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку.

Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

Згідно з пунктом 11 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» вказаного Порядку у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

Крім того, з матеріалів клопотання та особової справи вбачається, що ОСОБА_4 не було письмово попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направленням його для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 Порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком 27.12.2023 Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з клопотанням 06.02.2025, тобто вже після спливу іспитового строку встановленого вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 27.12.2023.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що в даному провадженні не доведені підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що передбачені в ч.2 ст.78 КК України та в п.п.9-11 Розділу ІІІ Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 №337.

Суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене вище, оскільки в даному провадженні не доведені підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що передбачені в ч.2 ст.78 КК України та в п.п.9-11 Розділу ІІІ Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 №337, клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.78 КК України, ст.537 ч.1 п.8, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5