провадження № 1-кп/208/207/26
УХВАЛА

03 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю в режимі відео конференції прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

у закритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0002942, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, освіта вища, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.2 ст. 111 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа.

У справі триває судовий розгляд, допитано свідків обвинувачення.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від суду з огляду на міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, надати інформацію щодо ходу досудового розслідування представнику ворожих органів та зашкодити встановленню істини по справі, може незаконно впливати на свідків. Враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_9 до окупаційних військ рф, він знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений зазначив, що насамперед не доведено його вину, і тому казати про ризики продовження протиправної діяльності чи вчинення іншого злочину, передчасно. Переховуватись від суду він наміру не має. Втекти через лінію фронту фізично не можливо. Всі інші наведені прокурором ризики, також є припущеннями і об`єктивно не доведені. Просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокат вважав за можливе застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, так як заявлені прокурором ризики не доведені.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Статті 194, 199 КПК України визначають порядок застосування та продовження запобіжного заходу. Виходячи з їх змісту, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованості обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень цих статей, а також з огляду на стадію здійснення цього кримінального провадження, суд може змінити раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід, або продовжити строк його застосування лише у разі, якщо сторона, яка звернулась до суду з відповідним клопотанням, доведе, що раніше заявлені ризики зменшилися або втратили свою актуальність, що спростовує потребу у подальшому збереженні самого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі або довічне ув`язнення.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є раніше не судимим, має місце реєстрації в м. Покровськ, розташування якого знаходиться в зоні бойових дій. Інше, достеменно встановлено місце мешкання ОСОБА_9 , суду не відомо. Даних про сталі соціальні зв`язки обвинуваченого, джерело його доходів суду не надані.

За таких обставин, суд вважає за існуючий ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним.

ОСОБА_9 інкримінована державна зрада, в тому числі наданні представника іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

За таких обставин суд вважає підтвердженим ризик продовження обвинуваченим протиправної діяльності та перешкоджання судовому слідству іншим чином.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на експерта.

При встановленні наявності цього ризику, враховується встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тобто ризик впливу на таку особу існує до допиту судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст. 111 КК України, відповідно до ст. 183 ч.4 п.5 КПК України, можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави судом не визначається.

Питання доведеності вини, допустимість та належність доказів, які порушені в клопотання ОСОБА_9 , вирішується судом після їх дослідження та ухвалення остаточного рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 30.04.2026 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду в може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3