Справа № 158/1789/26
Провадження № 1-кс/0158/857/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000074 від 23.04.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 336, ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000074 від 23.04.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 336, ч. 1 ст. 366 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000074 від 23.04.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 336, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 01 травня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.04.2026, старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , проведено обшук в житлі, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було відшукано та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Iphone марки «15 Pro Max, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з влаштованою сім-карткою оператора Vodafone з номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету НПУ № NPU 5766024;

Постановою слідчого від 01.05.2026 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та поміщено в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинські області, оскільки вони відповідають критерієм, визначеним у ст. 98 КПК України.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у накладенні арешту на майно просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 23.04.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 336, ч. 1 ст. 366 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, 01 травня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.04.2026, старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , проведено обшук в житлі, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було відшукано та вилучено:

Мобільний телефон марки «Iphone марки «15 Pro Max, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з влаштованою сім-карткою оператора Vodafone з номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету НПУ № NPU 5766024.

В подальшому вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 01 травня 2026 року, в ході проведеного обшуку в житлі, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було відшукано та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Iphone марки «15 Pro Max, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з влаштованою сім-карткою оператора Vodafone з номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету НПУ № NPU 5766024, з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1