Справа № 161/4474/26
Провадження № 1-кс/161/1648/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 лютого 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2026 року у справі №161/1785/26 (провадження №1-кс/161/907/26) на мобільний телефон марки «Iphone» моделі «17 pro» оранжевого кольору; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 pro» фіолетового кольору з пошкодженою задньою кришкою, не працюючий; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «17 pro MAX» оранжевого кольору. Просить скасувати арешт, бо відпали підстави для його арешту.

В судове засідання представник ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Додатково зазначив, що на сьогодні відпала потреба у продовженні арешту, бо з моменту вилучення майна, накладення арешту минуло більше місяця, тобто було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, крім того, жодної експертизи щодо вилученого майна призначено не було. Вказане майно не має ніякого відношення до інкримінованого правопорушення, воно не є знаряддям вчинення злочину, не містить в собі жодних слідів тощо. Під час проведення невідкладного обшуку в автомобілі його довіритель добровільно надав слідчому доступ до всіх мобільних пристроїв з метою їх огляду, тому слідчий не був позбавлений можливості одразу встановити зміст інформації, що міститься в них та оцінити її доказове значення у кримінальному провадженні. При цьому, невчинення слідчим активних дій, не повинно бути підставою для необгрунтованого втручання у право власності його клієнта. Просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 надала заяву про розгляду клопотання у її відсутність. В задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки телефони на даний час не оглянуто, не проведена експертиза, тривають інші слідчі дії.

В судове засідання слідчий ОСОБА_7 надала заяву про розгляду клопотання у її відсутності. Просила відмовити в задоволенні клопотання, бо на даний час триває досудове розслідування, не виконані всі необхідні слідчі дії.

Слідчий суддя, дослідив подане клопотання та письмові докази до нього, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.01.2026 року по справі № 161/1785/26; № 1кс/161/907/26 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000029, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, було накладено арешт на майно, вилучене 23.01.2026 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW» з номерними знаками « НОМЕР_1 » з VIN-кодом № НОМЕР_2 білого кольору, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «17 pro» оранжевого кольору; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 pro» фіолетового кольору з пошкодженою задньою кришкою, не працюючий; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «17 pro MAX» оранжевого кольору. Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт. В частині клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт транспортного засобу марки «BMW» з номерними знаками « НОМЕР_1 » з VIN-кодом № НОМЕР_2 білого кольору відмовлено.

Як вказує заявник в клопотанні, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2026 року слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 було проведено обшук транспортного засобу марки BMW з номерними знаками НОМЕР_1 з VIN-кодом № НОМЕР_2 білого кольору, володільцем та власником якого є ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2026 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково, зокрема постановлено, накласти арешт, а саме: мобільний телефон марки Iphone моделі 17 pro оранжевого кольору; мобільний телефон марки Iphone моделі 14 pro фіолетового кольору з пошкодженою задньою кришкою, не працюючий; мобільний телефон марки Iphone моделі 17 pro MAX оранжевого кольору. В частині клопотання про арешт транспортного засобу марки BMW з номерними знаками НОМЕР_1 з VIN-кодом № НОМЕР_2 білого кольору - відмовлено. Вважає, що на теперішній час відсутні правові та фактичні підстави для подальшого застосування арешту на вищезазначене майно. По-перше, мобільні телефони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігають на собі його слідів та не містять інформації, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. По-друге, органом досудового розслідування не доведено, що зазначене майно може бути об`єктом спеціальної конфіскації чи конфіскації як виду покарання. По-третє, подальше утримання майна під арештом є непропорційним втручанням у право власності, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не відповідає меті кримінального провадження. Крім того, арешт зазначеного майна істотно порушує права та законні інтереси власника, оскільки мобільні телефони є засобами щоденного користування, необхідними для комунікації, роботи, отримання медичної, банківської та іншої важливої інформації. Крім того, з моменту накладення арешту на зазначене майно минув достатній проміжок часу для здійснення всіх необхідних процесуальних дій, зокрема огляду, копіювання інформації, проведення відповідних експертиз або інших слідчих (розшукових) дій. Органом досудового розслідування не наведено жодних об`єктивних причин, які б свідчили про неможливість або необхідність подальшого утримання мобільних телефонів під арештом. Фактично, на даний час відсутня будь-яка процесуальна потреба у подальшому обмеженні права власника на володіння, користування та розпорядження цим майном. Тривале утримання майна під арештом без активного здійснення з ним процесуальних дій свідчить про формальний характер такого обмеження та суперечить завданням кримінального провадження, принципу розумності строків і вимогам пропорційності втручання у право власності. Таким чином, подальше застосування арешту є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає принципам розумності, необхідності й співмірності.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України: 1) необґрунтованістю його накладення та 2) відсутності подальшої потреби в ньому. Реалізація права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. При розгляді такого клопотання суд має встановити підстави для скасування арешту, які існували на момент арешту майна та впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування арешту, але які не досліджувалися в силу відсутності особи, щодо майна якої вирішувалося клопотання про арешт, або ж нові підстави, які виникли після арешту майна та які впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування.

Враховуючи те, що метою арешту майна є можливість використання його як доказів у кримінальному провадженні, запобігання ризикам його відчудження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, та враховуючи те, що на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, на момент судового розгляду клопотання не відпали правові підстави для арешту майна, мета забезпечення кримінального провадження не досягнута, а іншого заявником суду не доведено, тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1