Справа № 513/746/25
Провадження № 1-кс/513/1/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі представника ОСОБА_2 , на постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в інтересах Головного управління ПФУ звернулась 03 лютого 2026 року до Саратського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Скаржник в поданій скарзі порушує питання про скасування постанови начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044, арґументуючи тим, що 02 липня 2025 року до відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла ухвала Саратського районного суду №513/746/25 від 24 червня 2025 року про те, що невстановлена особа в період часу з 01 березня 2022 року по 28 лютого 2025 року шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з карткового пенсійного рахунку НОМЕР_1 , відкритого у АТ "ОЩАДБАНК», які перераховані Головним управлінням Пенсійного фонду в якості пенсії на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даним фактом начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 03 липня 2025 року. 23 жовтня 2025 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування, не встановлено, факту заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою. Представник вважає постанову про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року такою, що винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку із тим, що в ході досудового розслідування не було здійснено заходів на встановлення всіх фактів які стосуються цієї справи, а саме не було здійснено вихід за місцем мешкання померлої особи, не було здійснено запиту до банківської установи, щодо надання відомостей про особу, яка знімала кошти після смерті пенсіонерки.

Представник скаржника направив до суду заяву у якій просить розглянути скаргу без їх представника, скаргу задовольнити.

Начальник сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, до суду направила заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 10 лютого 2026 року відкрито провадження по скарзі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У той же час, слідчий суддя враховує, що п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається вразі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ст.284 ч.2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований ст.ст. 303, 304 Кримінального процесуального Кодексу України.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено, що 02 липня 2025 року до ЄРДР внесені відомості за №0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 23 жовтня 2025 року кримінальне провадження №0000044 від 03 липня 2025 року закрито, у зв`язку із тим що в ході досудового розслідування, не встановлено факту заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою, при таких обставинах вказаний факт не створює складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальником сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 не встановлені і не допитані в якості свідків особи, які причетні до перерахування пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було здійснено вихід за місцем мешкання померлої особи, не встановлено особу, яка знімала кошти після смерті пенсіонерки, не встановлено з ким проживала померла, у супроводі кого здійснювала перетин кордону, з огляду на її похилий вік.

Як слідує із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням закрито провадження, оскільки у зв`язку із тим що в ході досудового розслідування, не встановлено факту заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою, при таких обставинах вказаний факт не створює складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Однак, такий висновок є не повним, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні посилання на проведені дії в цьому провадженні.

Тобто, крім наведених аргументів які вказують на закриття провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, інші відомості проведеного розслідування, не наведено.

З сукупності доказів наявних в матеріалах кримінального провадження не можливо одностайно встановити відсутність вчинення кримінального правопорушення, оскільки факт вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України не спростований та не обґрунтований з урахуванням конкретної обстановки.

Отже, з постанови начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження вбачається, що нею не з`ясовано всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Вказані факти свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин, оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки рішення про відсутність в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення та належної правової оцінки встановленим обставинам.

Слід зауважити, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження не було проведено всіх необхідних дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, дізнавачем належним чином не вжито заходів для виконання вимог ст. 9 КПК України, що є суттєвим порушенням і безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення, тому постанова, начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року, підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року підлягають поверненню до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

При цьому відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченогоч.1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Представником скаржника подано до суду докази на підтвердження того, що ними отримана копія постанови про закриття кримінального провадження 28 січня 2026 року, скарга подана 03 лютого 2026 року, тобто в межах строку на оскарження постанови, передбаченого ст.304 КПК України..

На переконання слідчого судді, питання щодо захисту слідчим суддею порушених прав учасників кримінального провадження після завершення досудового розслідування обмежується вирішенням питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі представника ОСОБА_2 на постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року за фактом заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою, за ознаками ч.1 ст.190 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 23 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Матеріали даного кримінального провадження № 0000044 від 03 липня 2025 року повернути до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1