Єдиний унікальний № 744/1092/25
Провадження № 1-кс/744/6/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку тримання під вартою

20 лютого 2026 року суддя Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000033 від 20 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костобобрів Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відомостями обвинувального акта не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

в якому надійшло письмове клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою (тримання під вартою застосоване у межах підозри, повідомленої за ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України),-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2026 року до суду в рамках судового провадження у зазначеному вище кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , згідно якого прокурор по суті просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на час розгляду справи в суді на строк 60 діб з подальшим утриманням останнього в державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)», за адресою: вулиця Миколаївська, 31, місто Новгород-Сіверський Чернігівської області, без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України. В об ґрунтування вимог клопотання прокурором зазначено про те, що солдат за призовом ОСОБА_4 з-за нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, у період часу з 02.04.2025 до 03.11.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. Крім цього, 12.08.2025 удень, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним про відсутність мешканців домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного домоволодіння, де шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей проник всередину житлового будинку. Знаходячись в кімнаті кухні житлового будинку, ОСОБА_4 таємно викрав з холодильника продукти харчування, а саме: 0,5 кг сардельок «Фірмові із салом» виробника «Новожанівський МК», 0,5 кг ковбас «Салямі Харківська» виробника «Новожанівський МК», кетчуп «Чилі» ТМ «Торчин» в упаковці вагою 380 г, кетчуп «Лагідний» ТМ «Торчин» в упаковці вагою 380 г, майонез ТМ «Королівський Смак» жирністю 67% в упаковці вагою 0,5 кг, тушонку зі свинини домашньою виробництва у трьох банках ємністю по 0,5 л, консерв «Сардина атлантична» в олії ТМ «Своя Лінія» вагою 240 г у кількості чотири штуки, консерв «Кілька у томатному соусі» ТМ «Своя Лінія» у кількості дві штуки, заморожену рибу карася вагою 6 кг, курячу печінку ТМ «Наша Ряба» вагою 2 кг, свиняче м`ясо із шийної частини вагою 6 кг, куряче філе ТМ «Наша Ряба» вагою 2 кг, свиняче сало з хребтової частини вагою 6 кг. Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку, зі столу таємно викрав гроші в сумі 3000 грн, після чого покинув місце події та відніс викрадене до свого фактичного місця проживання. Цього ж дня, в денний період доби, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з господарського приміщення таємно викрав продукти харчування, а саме: борошно ТМ «Хуторок» у трьох упаковках вагою по 1,8 кг, цукор ТМ «Розумний вибір» у чотирнадцятьох упаковках вагою по 1 кг, рис круглозернистий ТМ «Розумний вибір» у 5 упаковках вагою по 1 кг, гречку ТМ «Розумний вибір» у п`яти упаковках вагою по 1 кг, макаронні вироби «Ріжки особливі» ТМ «Розумний вибір» у семи упаковках вагою по 1 кг, макаронні вироби типу спагеті ТМ «ОВА» у семи пачках вагою по 0,5 кг, після чого покинув місце події та розпорядився викраденими продуктами харчування та грошима на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7972 гривні 84 копійки. Підстави обвинувачувати ОСОБА_4 , за доводами клопотання, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у подальшому будуть надані стороною обвинувачення. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені ряду тяжких кримінальних правопорушень, санкція одного із яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.11.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01 січня 2026 року, без визначення застави, з подальшим утриманням в Державній установі «Новгород-Сіверський слідчий ізолятор». На цей час судовий розгляд перебуває на початковій стадії і закінчити судовий розгляд з об`єктивних причин не убачається можливим. Прокурор переконаний, що ризики, які враховувалися при застосуванні вказаного запобіжного заходу станом на теперішній час, не зменшились і виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою. Зараз до таких ризиків можна віднести наступне:

1) можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

2) можливість незаконно впливати на свідків у ньому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані про обставини, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків свідчать про наступне.

(1) На той факт, що обвинувачений матиме можливість переховуватись від правоохоронних органів або суду вказує те, що обвинувачений обґрунтовано звинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами, а санкція одного із яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто, усвідомлюючи невідворотність покарання, котре пов`язане із позбавленням волі, обвинувачений може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та/або суду, що негативно вплине на судовий розгляд. При цьому, протиправна діяльність ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України мала триваючий характер, тобто останньому інкримінується вчинення триваючого кримінального правопорушення. При цьому ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, не має стійких соціальних зав`язків (не одружений, ніде офіційно не працював, дітей чи непрацездатних родичів, які перебувають на його утриманні немає), тобто його зв`язок із зовнішнім світом є досить слабким, у зв`язку з чим він може вживати заходів до переховування від суду та правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

(2) На ті обставини, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. При цьому обвинувачений достовірно володіє повними анкетними даними свідків та інформацією про місця їх проживання, що свідчить, що, перебуваючи на волі, він матиме можливість зустрічатись зі свідками поза межами кримінального процесуального судочинства та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, використовуючи свої відносини з іншими військовослужбовцями частини, які спільно з ним проходили військову службу, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, вмовлянь так і в інший спосіб незаконно впливати на них з метою зміни ними своїх показань, надання нових або відмовитись від наданих раніше з ціллю створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

(3) Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, обґрунтовується тим, що протиправна діяльність ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України мала триваючий характер, тобто останній обвинувачується у вчиненні триваючого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже залишивши розташування військової частини та припинивши виконувати військовий обов`язок, тим самим може вчинити тяжке кримінальне правопорушення. Також він обвинувачується у вчиненні крадіжки, тобто у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, що не виключає того, що, перебуваючи на волі, він може вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення, адже він не працює, а для задоволення необхідних життєвих потреб необхідні гроші. Указаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 протягом короткого періоду часу вчинив два тяжкі інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а тому, перебуваючи на волі, останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема, майнового складу, з метою отримання хоча б якогось фінансового прибутку, бо останній є особою молодого працездатного віку, проте ніде не працює, не має постійного джерела доходу та існування. Більш того, необхідно звернути увагу, що в цей же період часу він притягувався й до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого манна, а за місцем проживання характеризується виключно негативно як особа, яка зловживає алкогольними напоями та на якого від мешканців села надходять скарги щодо вчинення ним крадіжок. Крім цього, ОСОБА_4 протягом останнього року, а саме 23.08.2025, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна. Відсутність на даній стадії кримінального провадження збоку обвинуваченого дій, направлених переховування, незаконний вплив на свідків чи вчинення інших злочинів, жодним чином не спростовує ризику вчинення ним таких дій у подальшому. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від суду і може призвести до продовження ним злочинної діяльності. Сторона обвинувачення вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, позаяк матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. Згідно з ч. 8 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою. Крім того, не встановлено будь-яких даних, що ОСОБА_6 не може утримуватися в місцях попереднього ув`язнення, у тому числі за станом здоров`я. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжній чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У судовому засіданні 20.02.2026 прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання повністю та висловив думку про слушність доводів клопотання.

20.02.2026 у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) заперечив у продовженні його строку тримання під вартою згідно з клопотанням прокурора, просив не застосувати щодо нього запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні думки прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може в подальшому впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики достатньою мірою доводяться зазначеними вище посвідченнями, зазначеними у клопотанні.

Зважаючи на викладене, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо потреби у застосуванні такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відхиляє приведені доводи сторони захисту із цього приводу, бо загальновідомо, що село Костобобрів Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, куди повертатиметься обвинувачений за місцем свого проживання у разі гіпотетичного не застосування запобіжного заходу, знаходиться на відстані 1 км від державного кордону, а територія Семенівської міської територіальної громади, до якої входить згадане село, відноситься до зони активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786 (зі змінами). Місцеві мешканці з села майже всі повиїжджали, багато приватних будинків, котрі не зазнали істотних руйнувань внаслідок інтенсивного декількарічного застосування різноманітних засобів вогневого ураження, а останнім часом здебільшого дронів, стоять без догляду, поліція не завжди має змогу в село дістатися через активність ДРГ і дію БПЛА, а тому виконання обвинуваченим умов щодо явки до суду проконтролювати буде практично не можливо. Усе це може підштовхнути обвинуваченого також до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Тому суд переконаний, що стосовно ОСОБА_4 , в контексті ситуації за місцем його проживання і характеру інкримінованих йому діянь, не застосування запобіжного заходу виключається.

Разом з цим, суд вважає, що необхідно у розглядуваному випадку не визначати розмір застави при продовженні згаданого запобіжного заходу ОСОБА_4 , адже згідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд убачає за потрібне клопотання задовольнити повністю.

При постановленні цієї ухвали суд зважає на потрібне обчислення продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з моменту закінчення строку, визначеного попередньою ухвалою суду, якою продовжений означений запобіжний захід щодо ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 198, 199, 205, 331, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 11 години 59 хвилин 02 березня 2026 року.

Визначити дату закінчення дії цієї ухвали 11 година 58 хвилин 01 травня 2026 року.

Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового провадження покласти на повноважного прокурора (прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ).

Копії даної ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення, а також надіслати до відома потерпілій ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, але набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1