Справа № 683/1450/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Старокостянтинів Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч.1 ст.376 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 18 березня 2016 року о 12 год 14 хв під час відкриття судового засідання головуючим у справі №686/23995/15-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 , як посадовою особою, наділеною встановленими законами України повноваженнями щодо здійснення правосуддя, перебуваючи в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 117, на 2 поверсі у залі судових засідань №4, з метою перешкодити відкриттю та проведенню судового засідання цього дня взагалі, в якому останній виступав в якості відповідача та як наслідок перешкодити виконанню суддею своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться суддя ОСОБА_14 , який був одягнутий у мантію із нагрудним знаком судді, що є атрибутами та символами судової влади, голосно викрикуючи, висунув неодноразову словесну вимогу до головуючого у справі судді ОСОБА_14 , пред`явити службове посвідчення судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, викрикуючи при цьому, що Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області не існує.

При цьому ОСОБА_9 , не зупиняючи вимоги та дії, обзивав суддю Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 «самозванцем» та «особою в чорному платті», та вказував, що Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області не існує, при цьому вільно переміщався по залу судового засідання, не даючи судді ОСОБА_14 провести судове засідання, а після того, як суддя ОСОБА_14 встав із-за суддівського столу та попрямував до виходу із зали суду, ОСОБА_9 надав усну вказівку невстановленим слідством особам, які знаходились у залі судових засідань, зупинити суддю та не дати можливості йому вийти із зали судового засідання №4, яку невстановлені досудовим слідством особи виконали, ставши у проході вхідних дверей та тим самим не дали можливості судді ОСОБА_14 покинути залу судового засідання, при цьому ОСОБА_9 продовжував обзивати суддю ОСОБА_14 «самозванцем» та «особою в чорному платті», і продовжував викрикувати, що Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області не існує.

Таким чином, не даючи можливості судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 провести судовий розгляд та прийняти судове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації, ОСОБА_9 своїми умисними діями втрутився у діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним своїх службових обов`язків, шляхом розгляду цивільної справи №686/23995/15-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації та прийняття рішення у вказаній справі, як наслідок судове засідання під головуванням судді ОСОБА_14 цього дня не відбулося взагалі та подальший судовий розгляд перенесено на іншу дату.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у втручанні в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.

Крім цього органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 13 квітня 2016 року о 15 год 38 хв під час відкриття судового засідання головуючим у справі №686/23995/15-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 , як посадовою особою, наділеною встановленими законами України повноваженнями щодо здійснення правосуддя, діючи умисно, повторно, перебуваючи в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 117, на 2 поверсі у залі судових засідань №4, з метою перешкодити відкриттю та проведенню судового засідання цього дня взагалі, в якому останній виступав в якості відповідача та як наслідок перешкодити виконанню суддею своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться суддя ОСОБА_14 , який був одягнутий у мантію із нагрудним знаком судді, що є атрибутами та символами судової влади, голосно викрикуючи, висунув неодноразову словесну вимогу до головуючого у справі судді ОСОБА_14 , пред`явити службове посвідчення судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, викрикуючи при цьому, що Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області не існує.

При цьому ОСОБА_9 повторно, не зупиняючи вимоги та дії, обзивав суддю Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 та вказував, що його буде «ув`язнено», а також викрикував, що Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області не існує.

Окрім цього, коли суддя ОСОБА_14 встав із-за суддівського столу та попрямував до виходу, намагаючись таким чином вийти із зали суду, ОСОБА_9 повторно надав усну вказівку невстановленим слідством особам, які знаходились у залі судових засідань, зупинити суддю та не дати можливості йому вийти із зали судового засідання №4, мотивуючи це застосуванням «громадського затримання», яку останні виконали, ставши у проході вхідних дверей та тим самим не дали можливості судді ОСОБА_14 покинути залу судового засідання.

Таким чином, не даючи можливості судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_14 провести судовий розгляд та прийняти судове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації цього дня взагалі, ОСОБА_9 своїми умисними діями повторно втрутився у діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, шляхом розгляду цивільної справи №686/23995/15-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про захист честі, гідності та ділової репутації та прийняття рішення у вказаній справі, як наслідок судове засідання під головуванням судді ОСОБА_14 цього дня не відбулося взагалі та подальший судовий розгляд перенесено на іншу дату.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у втручанні в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.

Захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 376 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як з часу вчинення кримінальних проступків за ч. 1 ст. 376 КК України минуло п`ять років.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, заперечив проти розгляду справи в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 376 КК України по суті, запевнив, що добровільно та усвідомлено, без будь-якого зовнішнього впливу погоджується на закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення, розуміючи, що звільнення від кримінальної відповідальності відбудеться за нереабілітуючою обставиною.

Прокурор не заперечив проти закриття провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 376 КК України з огляду на закінчення загальних строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальними проступками.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи позицію учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Згідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 376 КК України (два епізоди: 18 березня 2016 року та 13 квітня 2016 року); за ч. 2 ст. 296 КК України (два епізоди: 18 березня 2016 року та 13 квітня 2016 року); ч. 2 ст. 189 КК України (16 березня 2017 року, оскільки вимагання вважається закінченим злочином з моменту пред`явлення потерпілому майнової вимоги).

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Так, з огляду на приписи ст.12 КК України інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.1 ст.376 КК України станом на момент вчинення - нетяжкий злочин, за яке передбачалось покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 376 КК України є кримінальним проступком, оскільки передбачене покаранням за його вчинення у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або апробаційним наглядом на строк до трьох років.

За змістом вимог п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі;

- ч. 2 ст. 296 КК України станом на момент вчинення злочин середньої тяжкості, за який передбачалось обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України є нетяжким злочином, санкція не змінювалась;

- ч.2 ст.189 КК України станом на момент вчинення тяжкий злочин, за який передбачалось покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 189 КК України є тяжким злочином, санкція не змінювалась.

Строки давності за кримінальними правопорушеннями, вчиненими в один день, обчислюються окремо для кожного злочину з моменту його вчинення.

Строки давності за інкримінованими кримінальними правопорушеннями (проступками), передбаченими за ч. 1 ст. 376 КК України, розпочались відповідно з 18 березня 2016 року та з 13 квітня 2016 року. Оскільки ОСОБА_9 інкримінується вчинення 16 березня 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тому перебіг строку давності за ч. 1 ст. 376 КК України був перерваний та відповідно має обчислюватися з початку, а саме з моменту вчинення інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 189 КК України (тяжкий злочин), тобто з 16 березня 2017 року.

Окрім того, ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року оголошено розшук ОСОБА_9 та зупинено судове провадження до розшуку обвинуваченого.

Таким чином, строк давності за ч. 1 ст. 376 КК України за період з 16 березня 2017 року до 12 листопада 2018 року включно становить 1 рік 7 місяців 28 днів, а оскільки обвинувачений ухилився від суду, перебіг давності зупинився.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2025 року відновлено кримінальне провадження.

Таким чином, станом на день звернення з клопотанням строки давності за ч. 1 ст. 376 КК України за період з 22 вересня 2025 року по 17 лютого 2026 року включно становлять 4 місяців 27 днів, а в загальному 2 роки 24 дні (1 рік 7 місяців 28 днів + 4 місяців 27 днів).

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20, провадження №13-26кс22, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч.1 ст.49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Таким чином, строки давності по інкримінованим ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням (проступкам) за ч. 1 ст. 376 КК України сплили. При цьому загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні проступки в п`ять років з часу вчинення інкримінованих кримінальних проступків закінчився відповідно 18 березня 2021 року та 13 квітня 2021 року, тобто раніше спливу диференційованого строку, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення (два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі), тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 372 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 376 КК України в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 376 КК України закрити, звільнивши ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 376 КК України відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя