Справа №523/3294/26
Провадження №1-кс/523/2402/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання органів досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000100 від 11.02.2026, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000100 від 11.02.2026 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеською обласною прокуратурою.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що приблизно у листопаді 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території країни агресора (російська федерація, м. саннкт-петербург) усвідомлюючи, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, діючи умисно, здійснив спробу вступити до лав збройних сил російської федерації, для проходження військової служби за контрактом з метою прийняття участі у збройній агресії рф проти України, на боці країни агресора. Тобто ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У зв`язку з викладеними обставинами 11.02.2026, у період з 15-15 год. до 15-50 год., в ході затримання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung A30s», номер моделі «SM-A307FN/DS, серійний номер « НОМЕР_1 »;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , виданий 5114 від 16.06.2017;

- паспорт громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_3 ;

- направлення на аналіз кров на МР від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення на експрес аналіз на ф50 ВИЧ від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення на аналіз кров на гепатити від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення в реєстратуру СПб ГБУЗ «ГП № 91», від 08.11.2024, на 1 арк;

- аркуш паперу з відірваним кутом, на якому наявні надруковані тексти, на 1 арк;

- паспорт громадянина України для виїзду закордон, на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_4 ;

- посвідчення моряка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_5 ;

- авіаквиток з м. москва до Стамбулу на 24.06.2025;

- адміністративний штраф вноситися чи перераховується по наступим реквізитам, на 1 арк;

- реквізити рахунку для рублевих та валютних зарахувань ПАО Сбербанк, на 1 арк;

- картка банку «СБЕР БАНК» № НОМЕР_6 ;

- картка банку «СБЕР БАНК» № НОМЕР_7 ;

- міграційна карта російська федерація № 5273733, на 1 арк;

- магнит з зображенням президента рф путіна та гербом рф;

- ідентифікаційний код № .

В судове засідання прокурор не з`явився, на адресу суду надав заяву, просив слухати справу за його відсутності та підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до пп.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту вказаного майна є забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає покарання на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна та відповідно відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Тим самим, слід дійти до висновку, що перелік майна, зазначеного у клопотанні прокурора підпадає під критерії, передбачені ст.170 КПК України та на даний час є достатні підстави вважати, що в подальшому вказане майно може бути приховано, пошкоджено або знищено.

Окрім того, окремо слід зазначити, що у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною володіння, користування та розпорядження, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung A30s», номер моделі «SM-A307FN/DS, серійний номер « НОМЕР_1 »;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , виданий 5114 від 16.06.2017;

- паспорт громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_3 ;

- направлення на аналіз кров на МР від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення на експрес аналіз на ф50 ВИЧ від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення на аналіз кров на гепатити від 08.11.2024, на 1 арк;

- направлення в реєстратуру СПб ГБУЗ «ГП № 91», від 08.11.2024, на 1 арк;

- аркуш паперу з відірваним кутом, на якому наявні надруковані тексти, на 1 арк;

- паспорт громадянина України для виїзду закордон, на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_4 ;

- посвідчення моряка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_5 ;

- авіаквиток з м. москва до Стамбулу на 24.06.2025;

- адміністративний штраф вноситися чи перераховується по наступим реквізитам, на 1 арк;

- реквізити рахунку для рублевих та валютних зарахувань ПАО Сбербанк, на 1 арк;

- картка банку «СБЕР БАНК» № НОМЕР_6 ;

- картка банку «СБЕР БАНК» № НОМЕР_7 ;

- міграційна карта російська федерація № 5273733, на 1 арк;

- магнит з зображенням президента рф путіна та гербом рф;

- ідентифікаційний код № .щено до полімерної банки з червоною кришкою, яку заповнено водою.

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1