Справа № 761/3981/26
Провадження № 1-кс/761/3647/2026
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні №0000903 від 06.08.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

У С Т А Н О В И В:

Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000903 від 06.08.2026 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи обізнаним про встановлений законодавством України особливий порядок поводження зі зброєю та бойовими припасами, в порушення вище зазначених вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про встановлений законодавством України особливий порядок поводження зі зброєю та бойовими припасами, маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у невстановлену досудовим розслідуванням місці, дату та час придбав вогнепальну зброю та бойові припаси до неї у кількості 13 шт.

У подальшому, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідування період часу, ОСОБА_5 , будучи довіреною особою та користуючись допомогою начальника 1 відділу 2 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_6 , носив та зберігав при собі вогнепальну зброю, а саме пістолет CZ моделі 82 калібру 9х18 мм із маркованням 001632 та тридцять пістолетних набоїв з кулею «Пст» зі стальним осердям калібру 9х18 мм, без передбаченого законом дозволу до 04.02.2026, тобто до моменту вилучення правоохоронним органом під час обшуку.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано у носінні, зберіганні та придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04.02.2026 ОСОБА_5 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано та 05.02.2026 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 3305 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10000640 гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання зазначено посилання на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризиків щодо можливості: переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити або продовжити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість висунутої підозри та відсутність доказів, підтверджуючих наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, зазначили, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисників та підозрюваного доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст.177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до злочинної діяльності: протокол обшуку транспортного засобу яким користується громадянин України ОСОБА_5 ; висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи; протокол затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 04.02.2026; інші матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності дають можливість обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , у інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування. Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків знищення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань. Оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику того, що ОСОБА_5 може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики судом на даний час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя зважає на те, що хоча останній і є раніше не судимим, має постійне місце проживання, певні стійкі соціальні зв`язки, здійснює догляд за свєю матір`ю, однак на даний час підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану тяжкого кримінального правопорушення та можливо причетний до вчинення інших особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів із визначенням розміру застави.

Згідно із п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні від 12 березня 2009 року в справі «Алєксандр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v Russia) № 15217/07 зазначено, що «… сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути». Таку ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме «Мангрус проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria).

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги законодавчі положення та практику Європейського суду з прав людини, ураховуючи тяжкість, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 984000 гривень у національній грошовій одиниці України, оскільки внесення застави в саме такому розмірі достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених обов`язків у разі звільнення з-під варти після її внесення, а також забезпечить утримання останнього від реалізації вищевказаних ризиків.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 04 квітня 2026 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави у розмірі 3000 (три тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9984000 (дев`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі чотириста) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1