Справа № 521/6893/26
Номер провадження:1-кс/521/2492/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 09.04.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000433 від 09.04.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до відділення поліції №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява гр. ОСОБА_5 , повні анкетні дані не розголошуються в інтересах досудового розслідування, в якій останній просить прийняти міри правового характеру щодо невстановленої групи осіб, які організували збут наркотичного засобу - «мефедорн» на території Хаджибейського району міста Одеса.

Також, в подальшому, з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення слідчим слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано доручення оперативним співробітникам УКР ГУНП в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, 30.04.2026 року під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 17 Pro Max синього кольору в чохлі чорного кольору.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є предметами злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Постановою дізнавача від 30.04.2026 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети мають значення речових доказів, з метою їх збереження та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити. Також зазначив, що у встановлений ч.5 ст.171 КПК України строк клопотання не було подано до суду у зв`язку з великим навантаженням іншими кримінальними провадженнями та відкомандируванням до іншої області для проведення слідчих дій. У зв`язку з чим слідчий вважає, що строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна пропущено з поважних причин, а тому просить слідчого суддю поновити його.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, не заперечувала проти накладення арешту на вилучене майно.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи обставини наведенні слідчим у своєму клопотанні слідчий суддя вважає обґрунтованим заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки останній було пропущено із поважних причин, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає, що вилучений телефон є таким пристроєм, що наявна в ньому інформація може бути отримана у наслідок його огляду, у випадку необхідності проведенням відповідної судової експертизи, що потребує певного часу. У зв`язку з чим, тимчасове обмеження права власності на майно його власника виправдано потребами досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, проведення судових експертиз та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно. У зв`язку з чим, тимчасове обмеження права власності на майно його власника (володільця) виправдано потребами досудового розслідування

На підставі викладеного та враховуючи, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідності проведення судових експертиз, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання прокурора про арешт майна із забороною розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити слідчому СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 строк на подання клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000433 від 09.04.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 30.04.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, а саме: на мобільний телефон iPhone 17 Pro Max синього кольору в чохлі чорного кольору.

Заборонити відчужувати та розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1