КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/145/26
Провадження № 1-кс/552/500/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 26.03.2026 звернулася слідча СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715 від 14.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучене 25.03.2026 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки iPhone 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ноутбук марки TOSHIBA, серійний номер 3В023081К, та зарядний пристрій до нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715 від 14.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень про те, що до відділу СУ ГУНП в Полтавській області із УСР в Полтавській області ДСР Національної поліції України, надійшла інформація та матеріали перевірки проведеної спільно з ВБ Збройних сил України за фактом діяльності групи осіб, які діючи за попередньою змовою здійснюють підробки медичних документів, довідок, висновків ЛКК. 13.11.2025 до чергової частини ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали перевірки проведеної спільно з ВБ ЗСУ за фактом діяльності групи осіб, які діючи за попередньою змовою здійснюють підробку висновків МСЕК та документів про навчання (а.с. 5-6).

Під час проведення досудового розслідування встановлено факти подання протягом 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаними громадянами письмових заяв про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 (далі Закон), до яких серед іншого долучено копії медичних висновків про дитину інваліда віком до 18 років, виданих КП «Золотоніський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Золотоніської міської ради. Окрім того встановлено, що на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебувають отримувачі державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю, призначеної на підставі виданих КП «Золотоніський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Золотоніської міської ради медичних висновків про дитину інваліда віком до 18 років.

За результатами комплексу проведених у провадженні слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, слідством отримано відомості про причетність до виготовлення та збуту завідомо підроблених медичних висновків про дитину інваліда віком до 18 років, виданих КП «Золотоніський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Золотоніської міської ради таких осіб:

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон: НОМЕР_5 , який за даними слідства вступав із відповідними зацікавленими особами у попередню змову на виготовлення завідомо підроблених медичних документів, отримував та передавав необхідну для їх виготовлення інформацію, а також власне такі документи;

2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка за даними слідства була залучена до передачі військовозобов`язаним підроблених документів в обмін на отримані від них грошові кошти.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 25.03.2026 на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 09.03.2026 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ноутбук марки TOSHIBA, серійний номер 3В023081К, та зарядний пристрій до нього.

25.03.2026 постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки вищезазначене майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою проведення огляду вилученого мобільного телефону, проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз вилученого мобільного телефону та ноутбуку, збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідча ОСОБА_4 попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, заперечила будь-яку обізнаність та участь у подіях, що є предметом досудового розслідування.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчою клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000715 від 14.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

З протоколу обшуку від 25.03.2026 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 09.03.2026 вбачається, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено ряд майна, яке в подальшому постановою слідчого від 25.03.2026 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000715 від 14.08.2025.

Отже, вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідчий в своєму клопотанні довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 168, ч. 3 ст. 170 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження,

Як вбачається з клопотання слідчого, накладення арешту на вилучене майно він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, необхідністю проведення слідчих дій та проведення призначених експертиз вилучених речових доказів.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 25.03.2026 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

-мобільний телефон марки iPhone 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-ноутбук марки TOSHIBA, серійний номер 3В023081К, та зарядний пристрій до нього.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений судом 27.03.2026 о 15 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1