Номер провадження: 11-кп/813/1135/26
Справа № 522/1653/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2025 року, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

дії якої підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

установив

Відповідно до оскаржуваної ухвали 29.10.2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, буд. № 44, побачила раніше незнайому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та швидко наблизившись до цієї потерпілої, та раптово нанесла їй один удар правою рукою по обличчю, а саме в ділянку носу указаної потерпілої, в результаті чого зазначена потерпіла впала на землю.

Зазначеними діями ОСОБА_9 спричинила потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, та синця спинки носу.

Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2025 року задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000572 від 29.10.2024 року відносно ОСОБА_9 задовольнити.

Застосовано до ОСОБА_9 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, та лікуванням у примусовому порядку до КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» ООР за адресою: м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, будинок №9.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу суду прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу місцевого суду відносно ОСОБА_9 такою, що підлягає зміні з підстав незаконності та порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального Закону.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі повноважень та в мотивувальній і резолютивній частинах ухвали зазначив конкретний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги, до якого потрібно госпіталізувати ОСОБА_9 для примусового лікування.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2025 року змінити, виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали назву медичного закладу, в якому ОСОБА_9 має проходити примусове лікування, а саме: КНП «Одеський обласний медичний центр психічого здоров`я» Одеської обласної ради, за адресою м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, буд.9.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Також прокурор в апеляційній скарзі просить дослідити документи, які характеризують особу ОСОБА_9 та стан її здоров`я.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції змінити;

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду змінити.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На виконання вимог ст.372 КПК України, в ухвалі мають бути зазначені дані, які обґрунтують судове рішення.

Згідно із ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Статтею 94 КК України передбачені види примусових заходів медичного характеру, які можуть бути застосовані до особи.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» ухвала у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст. 420 КПК України, містити в собі як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

У п. 15 цієї ж постанови зазначено, що визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. При цьому в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Так, як вбачається із оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у стані неосудності, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 27.01.2025 № 41, та необхідності застосування до останньої примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Однак, у порушення вищезазначених вимог закону, суд необґрунтовано вийшов за межі своїх повноважень, зазначивши в мотивувальній та резолютивній частинах рішення конкретний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги, до якого потрібно госпіталізувати ОСОБА_9 для примусового лікування.

Таким чином, визначення конкретного психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудну особу, не відноситься до компетенції суду, у зв`язку з ухвала суду першої інстанції в цій частині є незаконною.

Указані порушення не погіршують становища обвинуваченого, зважаючи на що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, серед іншого, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню та незастосування закону, яким підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції зміні, з підстав, викладених вище.

Керуючись ст. 376 ч.2, 403, 405, 407, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2025 року, стосовно ОСОБА_9 , дії якої підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали назву медичного закладу, в якому ОСОБА_9 має проходити примусове лікування, а саме: КНП «Одеський обласний медичний центр психічого здоров`я» Одеської обласної ради, за адресою м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, буд.9.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4