Справа №523/3434/26
Провадження №1-в/523/61/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суд міста Одеси ОСОБА_1 , отримавши клопотання адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчої СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 09.03.2010 року, в межах кримінальної справи №76,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 року в провадження судді Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшло для розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 (заявника) в інтересах ОСОБА_3 (власника майна) про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчої СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 09.03.2010 року, в межах кримінальної справи №76, відкритої стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

В обґрунтування свого клопотання, адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що на теперішній час вказана кримінальна справа №76 до суду не направлялася, вирок не ухвалювався; згідно відомостей з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, у наявних обліках Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація щодо кримінальної справи з таким номером відсутня; ОСОБА_3 , на все майно якої накладено арешт, вважає, що в існуванні такого арешту (понад 15 років) відпала потреба, оскільки орган, який його накладав, наразі не володіє інформацією щодо кримінальної справи.

Вивчивши означене клопотання та додані до нього відповідні документи, суддя дійшов наступних висновків.

Як слідує з наданих до суду матеріалів клопотання, постановою слідчого Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ м.Одеси ОСОБА_4 від 09.03.2010 накладено арешт на все майно ОСОБА_3 в межах кримінальної справи №76, порушеної стосовно ОСОБА_3 , за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, отже означений арешт на майно, накладений в порядку Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Статтею 126 КПК України (1960) визначено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (2012) питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до означеної постанови про арешт майна, 19.08.2008 року ОСОБА_3 шахрайським шляхом, використовуючи завідомо підроблені документи, отримала в КБ «Надра» кредит на суму 106 380 доларів США, після чого свої зобов`язання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки не сплачує, чим завдала КБ «Надра» матеріальні збитки на суму 124 671,04 доларів США, а метою накладення арешту було визначено забезпечення можливої конфіскації майна та забезпечення цивільного позову.

З відповіді СВ ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на адвокатський запит вбачається, що кримінальна справа №76 порушувалась органами прокуратури, у наявних обліках Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація щодо кримінальної справи відсутня, слідчий, який міг здійснювати досудове розслідування у вказаній справі в органах поліції вже не працює, а місце зберігання матеріалів справи не відоме.

Крім того, з відповіді Пересипської окружної прокуратури м.Одеси на адвокатський запит стало відомо, що кримінальна справа №76 на обліку в зазначеній прокуратурі не значиться, відомості щодо внесення вказаної справи до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні та рішень про її закриття чи скасування арешту майна не постановлювалось, а до суду кримінальна справа не направлялася.

Згідно з відповіді ТОВ «Консалт Солюшенс» 19.09.2008 року між ВАТ «КБ Надра» (в подальшому ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №05/09/2008/840-К/570 на суму 106 386 доларів США. 24.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL6N216954ПВ 188 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, серед іншого, перейшло право вимоги до ОСОБА_3 . Потерпілим у кримінальній справі №76 було ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого зараз є ТОВ «Консалт Солюшенс», оскільки набуло право вимоги до ОСОБА_3 Новий кредитор, ТОВ «Консалт Солюшенс» не залучався та не буде залучатися до вказаної справи як правонаступник ПАТ «КБ «Надра», а також не має наміру подавати цивільний позов у межах вказаної кримінальної справи.

З аналізу наведених обставин вбачається, що місцезнаходження матеріалів кримінальної справи №76 невідоме, а інформації щодо її подальшого процесуального руху станом на теперішній час не встановлено. Тому слід констатувати, що процесуальний статус ОСОБА_3 у вказаній справі не визначений, остаточне рішення щодо неї не ухвалювалось, а відтак наведені обставини вказують на фактичну відмову держави в особі уповноважених органів від кримінального переслідування останньої та може свідчити про ймовірне закриття кримінальної справи або скасування постанови про її порушення чи прийняття іншого процесуального рішення в установленому законом порядку.

У постанові від 30.06.2020 року в справі №727/2878/19 Велика Палата Верховного Суду визначила правову позицію, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не скасованого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Змістовний аналіз висновків Великої Палати Верховного Суду в аспекті поданого до суду клопотання надає підстави констатувати, що вирішення порушеного заявником питання про звільнення майна з-під арешту в порядку кримінального судочинства потребувало би відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), місцезнаходження якої в теперішній час не встановлено та відповідного процесуального рішення по цій справі уповноваженими органами не постановлювалось. А для такого відновлення необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування власника майна. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки власника і таким чином призведе до погіршення його правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного заявником питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту прав та законних інтересів власника майна.

Таким чином, прийняття судового рішення про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України (1960) у встановленому КПК України в редакції 2012 року порядку, за умови відсутності матеріалів кримінальної справи у розглядуваному випадку та відповідного процесуального рішення по ній, станом на теперішній час виявляється таким, що суперечить приписам КПК (2012).

З огляду на викладене, ураховуючи наведені вимоги закону та актуальну судову практику Верховного Суду, суддя доходить висновку про неможливість розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного постановою слідчої СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 09.03.2010 року, в межах кримінальної справи №76, в порядку ст.174 КПК України (2012 року), у зв`язку з чим означене клопотання підлягає поверненню заявнику для вирішення питання щодо його подачі до належного суду для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, ст.126 КПК України (1960), суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчої СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 09.03.2010 року, в межах кримінальної справи №76, - повернути його ініціатору з підстав, наведених в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали разом із клопотанням та доданими до нього матеріалами направити адвокату ОСОБА_2 ..

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1