Справа № 930/423/26
Провадження №1-кс/930/85/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Немирів

Слідча суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

ст. слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Висока Гребля Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Висока Гребля Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 23.02.2026 близько 20:50 год ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись дорогою Р- 08 у с. Велика Бушинка Вінницького району Вінницької області в напрямку м. Тульчин Вінницької області, на ділянці дороги 1 км+30 м, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: в момент об`єктивної появи в полі його зору пішоходів, які рухались у крайній правій смузі руху в напрямку м. Тульчин Вінницької області, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди на прямій ділянці дороги та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 госпіталізована до реанімаційного відділення КПП «Немирівська міська лікарня», де останній поставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-рвана рана лобної ділянки голови зліва, забій верхньої третини лівого передпліччя, правого коліна, перелом лобної кістки зліва.

В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами: п. 12.2 Правил дорожнього руху України: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб/у межах видимості дороги»; п. 12.3 Правил дорожнього руху України: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 не вжив заходів щодо попередження наїзду на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою транспортного засобу до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ет. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Крім того, установлено, що 23.02.2026 близько 20:50 год ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись дорогою Р-08 у с. Велика Бушинка Вінницького району Вінницької області в напрямку м. Тульчин Вінницької області, на ділянці дороги 1 км+30 м, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: в момент об`єктивної появи в полі його зору пішоходів, які рухались у крайній правій смузі руху в напрямку м. Тульчин Вінницької області, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди на прямій ділянці дороги та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Водій ОСОБА_4 , в результаті наїзду керованим ним автомобілем на ОСОБА_8 , поставив її в небезпечний для життя стан, внаслідок якого вона була позбавлена можливості вжити заходи для самозбереження внаслідок безпорадного стану, і усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки, умисно залишив ОСОБА_8 без допомоги, а саме не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб і не відправив потерпілу до лікувального закладу, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, а натомість зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, при цьому знехтував вимогами п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

ОСОБА_4 , 24.02.2026 о 12 год. 56 хв. відповідно до ст. ст. 40, 104, 131,132, 208-211, 213, 615 КПК України, затримано як особу, підозрювану у вчиненні злочинів, передбачених ч, 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000050 від 24.02.2026 року.

У ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 24.02.2026 о 17:20 год. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Заступник начальника СВ вважає, що у провадженні на даний час зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч.1 ст.135 КК України та з огляду на здобуті у ході досудового розслідування докази, є достатні підстави вважати, що пред`явлене ОСОБА_4 повідомлення про підозру у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч.1 ст.135 КК України, є обґрунтованим.

Звернувшись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заступник начальника СВ зазначив, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 скарг до Брацлавської селищної ради не надходило, підозрюваний не навчається, не працює, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та у свою чергу дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3,4 ч. 1 вказаної статті, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та передбачену за їх вчинення кримінальну відповідальність, перебуваючи на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_9 , може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показів та у подальшому уникнення кримінальної відповідальності; п.4 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається у тому, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявок за викликом слідчого, прокурора, суду, іншим чином.

У зв`язку із зазначеним заступник начальника СВ вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні ст.слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання слідчого заперечували, зазначили, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання, на підтвердження зазначеного надав довідку №111 від 24.02.2026 про склад сім`ї та копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , раніше не судимий, позитивно характеризується за місце проживання, вважали за можливе застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані суду матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 70000050 від 24.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135КК України.

Враховуючи, що слідча суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135КК України.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, серед яких є тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Слідча суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення інкримінованих злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагатись уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим перешкоджати кримінальному провадженню, а також впливати на свідків, тому в даному випадку існують ризики, передбачені п. 1,3,4 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідча суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, що у свою чергу, обумовлює висновок про певну міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Згідно ч.1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а для запобігання встановленим судом ризикам, передбаченим п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя дійшла висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки застосування даного запобіжного заходу із покладенням відповідних обов`язків, на думку суду, буде достатньою гарантією для запобігання наявних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно із ст.ст.177, 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З врахуванням викладеного, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що надані разом з клопотанням та в судовому засіданні, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, даних про особу підозрюваного, слідча суддя дійшла висновку, що для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім та дієвим запобіжним заходом, необхідним для досягнення мети досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання.

Керуючись вимогами ст. ст.176, 177, 178, 181, 194, 195, 196,395 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Висока Гребля Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово - не залишати місце постійного проживання - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

3) утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали встановити до 25.04.2026 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом якого він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 та поставити на облік негайно при отриманні ухвали суду та повідомити про це слідчого, суд.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1