Справа № 953/1991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 11.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

встановив:

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_6 переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в умовах воєнного стану, вчинили напад на родину ОСОБА_13 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, як самого ОСОБА_13 так і членів його сім`ї, заволодівши майном, що належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у великих розмірах за наступних обставин.

Так, приблизно у червні 2023 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не довелося можливим, ОСОБА_9 , який є мешканцем м. Чугуєва Харківської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є заможною та матеріально забезпеченою людиною, у якої можна злочинним шляхом забрати наявні гроші та обернути їх на свою користь, запропонував своєму знайомому ОСОБА_15 , з яким у нього склалися дружні приятельські стосунки, здійснити напад на родину ОСОБА_16 .

В свою чергу ОСОБА_15 , отримавши вказану інформацію, повністю довіряючи ОСОБА_9 , діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3051-ІХ), з корисливих мотивів, бажаючи незаконно збагатитися, разом із ОСОБА_9 спланував і розробив злочинний план, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 та членів його родини.

При цьому, ОСОБА_15 , враховуючи відомості стосовно ОСОБА_13 , надані йому ОСОБА_9 , вирішив не застосовувати до ОСОБА_13 реального насильства, небезпечного для його життя та здоров`я під час заволодіння майном останнього, а обмежитись погрозою застосування такого насильства, сподіваючись на те, що цього буде достатньо для досягнення злочинної мети і за таких обставин ОСОБА_13 не звернеться з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Згідно розробленому ОСОБА_15 спільно із ОСОБА_9 злочинного плану щодо нападу на родину ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що він не є працівником Служби безпеки України, проте для досягнення злочинної мети, умисно вирішив самовільно присвоїти владні повноваження працівника Служби безпеки України, скориставшись для цього наявним у нього форменим одягом військовослужбовця збройних сил України, попередньо обладнавши його відповідними знаками відмінності Служби безпеки України, а саме шевроном вказаної служби, а також скориставшись наявною у нього табельною вогнепальною зброєю, а саме пістолетом моделі «ТТ», який згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за результатами судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/16093-БЛ від 26.10.2023 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом моделі «ТТ» калібру 7,62мм, заводські серія та номер « НОМЕР_1 », 1940 року виготовлення, виготовлений промисловим способом, придатний для стрільби.

Надалі, ОСОБА_15 , під виглядом працівника Служби безпеки України, у супроводі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , одягнутих у цивільний одяг, з медичними масками на обличчі з метою в подальшому не бути впізнаними та медичними рукавичками на руках з метою запобігти залишенню відбитків пальців рук, використовуючи автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» зеленого кольору vin НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_3 придбаний для в/ч НОМЕР_4 благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтерська передова» та наданий керівництвом в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_15 в користування, а також автомобіль марки «AUDI A6» державний номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований за матір`ю ОСОБА_12 ОСОБА_17 , який перебуває у користуванні ОСОБА_12 , попередньо прикріпивши на вказані транспортні засоби інші державні номерні знаки відповідно НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з метою неможливості їх в подальшому ідентифікувати, прибувають за місцем мешкання ОСОБА_13 , де під приводом проведення обшуку проникають у житло останнього і вже перебуваючи у будинку ОСОБА_13 , умисно демонструючи вогнепальну зброю, а саме пістолет моделі «ТТ», тобто погрожуючи ОСОБА_13 та членам його сім`ї застосуванням насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, залякують останнього та членів його сім`ї для досягнення злочинного результату.

Потім, відшукують наявні в будинку ОСОБА_13 гроші та інші цінності, які вилучають під приводом їх подальшої перевірки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення злочину зникають, а отримані таким чином гроші та цінності розподіляють між всіма учасниками злочинної групи.

При цьому враховуючи те, що ОСОБА_9 є мешканцем м. Чугуєва Харківської області і може бути впізнаний ОСОБА_13 , ОСОБА_15 вирішив не залучати ОСОБА_9 безпосередньо до участі у розбійному нападі на родину ОСОБА_16 , а доручив останньому дистанційно корегувати дії всіх учасників злочинної групи та бути на постійному зв`язку.

Узгодивши зі всіма учасниками злочинної групи план заволодіння майном ОСОБА_13 та розподіливши ролі кожного, ОСОБА_15 визначив дату здійснення нападу, а саме 01.07.2023, тобто у перший день своєї щорічної відпустки наданої ОСОБА_15 строком на 10 діб, згідно наказу №202 від 01.07.2023 командира в/ч НОМЕР_4 , на підставі рапорту ОСОБА_15 від 30.06.2023.

Реалізуючи свої злочинні наміри, 01.07.2023, ОСОБА_15 , за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , одягнутий у військову форму збройних сил України з шевроном «Служба безпеки України» та озброєний пістолетом моделі «ТТ» заводські серія та номер « НОМЕР_1 », попередньо змінивши державні номерні знаки на автомобілі «KIA SORENTO» з номеру НОМЕР_3 на номер НОМЕР_6 та на автомобілі «AUDI A6» з номеру НОМЕР_5 на номер НОМЕР_7 , на вказаних автомобілях приблизно о 07.50 прибули за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_15 , вводячи в оману присутнього ОСОБА_13 та його дружину ОСОБА_14 стосовно свого дійсного статусу, представившись працівником Служби безпеки України, повідомив ОСОБА_13 про проведення обшуку у його житлі, на що законослухняний ОСОБА_13 , хоча і був здивований, але не став перечити.

Проникнувши таким чином в будинок, що належить ОСОБА_13 , в якому на той час знаходились: ОСОБА_13 , його дружина ОСОБА_14 , їх малолітня донька ОСОБА_18 та їх малолітній син ОСОБА_19 18.03.2023, ОСОБА_15 роблячи вигляд, що він є старшим групи співробітників Служби безпеки України, віддав розпорядження ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , одягнутим у цивільний одяг з медичними масками на обличчі та медичними рукавичками на руках, приступити до проведення обшуку на першому та другому поверхах будинку, при цьому сам залишився на першому поверсі, наказавши ОСОБА_13 та його дружині ОСОБА_14 постійно знаходиться поруч із ним, погрожуючи ОСОБА_13 проблемами, які його очікують.

Одночасно з цим, ОСОБА_15 , застосовуючи психічне насильство, умисно постійно тримав руку на рукоятці пістолету моделі «ТТ», який знаходився у відкритій кобурі одягнутій на поясі ОСОБА_15 , тим самим намагаючись зосередити та сконцентрувати увагу ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 на вогнепальній зброї, з метою складення враження у вказаних осіб, що, якщо вони протидіятиме йому або не виконають його вимог, він може у будь-яку мить застосувати наявну у нього вогнепальну зброю.

Розуміючи, що пістолет являє собою небезпеку для життя чи здоров`я та сприймаючи погрозу з боку чоловіка, який представився працівником Служби безпеки України, тобто ОСОБА_15 , як реальну, яку він може у будь-яку мить реалізувати, ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_14 побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я своїх малолітніх дітей не стали перешкоджати противоправним діям ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Впевнившись в тому, що ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_14 пригнічені та дійсно сприйняли погрозу застосування до них насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, як реальну, ОСОБА_15 продовжив свої противоправні дії спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 , віддаючи розпорядження ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо відшукання грошей та цінностей.

Заволодівши таким чином майном, що належить ОСОБА_13 та його дружині ОСОБА_14 , а саме: грошима в сумі 7 (сім) тисяч 800 (вісімсот) доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.07.2023 становить 285 168 грн.; грошима в сумі 600 (шістсот) євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.07.2023 становить 24 000 грн.; грошима в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень; золотими злитками у кількості 3 (три) шт. вагою 50 (п`ятдесят) грамів кожен, вартість одного злитка; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 20 (двадцять) грамів; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 10 (десять) грамів; золотими злитками у кількості 2 (два) шт. вагою 5 (п`ять) грамів кожен; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 1 (один) грам серія АА №031385; обручкою виготовленої із золота з камінцями цирконію білого кольору (два камінця відсутні) у кількості 1 (одна) шт., що належить ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підтримуючи враження, що ОСОБА_15 є керівником оперативної групи Служби безпеки України та нібито дотримуючись субординації та військової дисципліни, на першому поверсі будинку, у присутності ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 , передали ОСОБА_15 знайдені всі вище перелічені гроші і цінності.

В свою чергу ОСОБА_15 , продовжуючи виконувати роль керівника оперативної групи Служби безпеки України, повідомив ОСОБА_13 про те, що знайдені у нього гроші та цінності вилучаються для подальшої перевірки, після чого всі учасники злочинної групи з місця вчинення злочину втекли.

В подальшому ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 розподіливши між собою викрадене у ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 майно, розпорядились ним на власний розсуд.

07.07.2023 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_3 за місцем реєстрації ОСОБА_12 виявлено та вилучено золоту каблучку з камінцями цирконію білого кольору (два камінця відсутні), що належить ОСОБА_14 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану. тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

22.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, було вручено матері ОСОБА_6 .

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує га наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри, зазначили, що повідомлення про підозру вручено матері, а тому ОСОБА_6 не знав про наявність вказаної підозри, він працював в м. Київ, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, просили, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000357 від 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У встановленому нормами КПК України порядку повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 22.02.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вручено 22.02.2024 матері ОСОБА_6 ОСОБА_20 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 за місцем реєстрації.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 23.02.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Постановами слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 11.03.2024, 14.03.2024, 23.09.2024, 24.03.2025, 06.10.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 11.03.2024 зупинено.

Постановами слідчого СУ ГУНП в Харківській області віл 13.03.2024, 23.09.2024, 24.03.2025, 06.10.2025, 31.03.2026 досудове росзілудвання у кримінальному провадженні №0000357 від 11.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 відновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2025 надано дозвіл на затримання з метою доставки до Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.02.2026, 30.02.2026 о 19.30 год. ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2026.

31.03.2026 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується: протоколом прийняття заяви від 03.07.2023; показаннями потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_21 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; рапортом співробітника СКП Чугуївського РУП ГУНП в Харківської області від 04.07.2023; рапортом заступника начальника ВБ в Харківській області (з дислокацією в м. Харків) 2 управління ГУ ВБ СБУ від 07.07.2023; протоколами огляду місця події від 07.07.2023; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.07.2023; протоколом обшуку від 15.07.2023; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2024 за участю ОСОБА_14 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 29.01.2024; висновком експерта №СЕ-19/121-23/26121-ВЗ від 05.12.2023; висновком експерта №СЕ-19/121-23/16093-БЛ від 26.10.2023.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_6 уродженець м. Харкова, громадянин України, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти власності, вчинене в умовах воєнного стану, поєднані з погрозою застосування насильства, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, будучи обізнаним про наявність даного кримінального провадження, перебував по даному кримінальному провадженню у розшуку, затриманий на підставі ухвали суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 36 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.05.2026 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що останньому повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 36 (тридцять шість) днів - до 05 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 31 березня 2026 року до 05 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1