У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 20.11.2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт у рамках кримінального провадження №0000722, на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події від 19.11.2025 року, за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 89, на майданчику паркування ТЦ «Дасторія», а саме на: транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

З внесеного прокурором клопотання зазначалось, що 19.11.2025 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 89, було виявлено транспортний засіб марки Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході перевірки було виявлено можливі ознаки підробки номерного позначення кузову автомобіля. Дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 20.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

19.11.2025 року під час огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 89, на майданчику паркування ТЦ «Дасторія», було виявлено транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який залишений без нагляду. В ході перевірки транспортного засобу було виявлено імовірні ознаки підробки номерного позначення кузову, який в подальшому було поміщено на спеціальний майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10а.

Встановлено, що власником транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , являється громадянка ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта від 23.12.2025 року № СЕ -19/107-25/14312-КДТЗ за результатами судової експертизи з комплексного дослідження транспортних засобів і документів що їх супроводжують, проведеної в кримінальному провадженні № 0000722 зазначається :

- номерне позначення кузова * НОМЕР_2 * транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , нанесено заводським способом в місці передбаченому заводом виробника.

- на поверхні номерного майданчика в межах розташування символів позначення номера кузова * НОМЕР_2 * відсутні ознаки втручання на поверхню металу.

Адвокат вважає, що на даний час відпали підстави для подальшого застосування арешту майна, оскільки:

- автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить слідів злочину;

- транспортний засіб не підлягає спеціальній конфіскації;

- автомобіль не є предметом кримінального правопорушення;

- усі необхідні слідчі (процесуальні) дії з автомобілем вже проведені, та не потребують подальшого обмеження права власності.

У зв`язку з вищевикладеним, адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номерне позначення кузова * НОМЕР_3 *.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судове засідання надала заяву про розгляд клопотання без їх участі. Вимоги клопотання підтримали у повному обсязі та просили таке задоволити.

Прокурор у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також долучив до поданої заяви копію постанови про закриття кримінального провадження.

Дослідивши зміст поданого клопотання та додані до нього матеріали, подані учасниками заяви зокрема, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Відтак, з урахуванням положень п.7 ч.2 ст.131, ч.4 ст.132 КПК України, чинність ухвали слідчого судді про арешт майна з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, припиняється.

При цьому, слідчий суддя враховує, що припинення чинності арешту майна і скасування арешту майна не є тотожніми поняттями, оскільки скасування арешту здійснюється за правилами ст.174 КПК України під час досудового розслідування, або судового провадження у випадках, визначених вказаною нормою. Натомість, припинення чинності арешту відбувається в силу закону в разі закриття кримінального провадження і, при цьому, розгляд цього питання не відноситься до повноважень слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено, що згідно постанови дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 31.12.2025 року, кримінальне провадження №0000722 закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, чинність ухвали слідчого судді від 15.12.2025 року, постановленої у рамках вказаного кримінального провадження про арешт нерухомого майна, а саме: транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номерне позначення кузова * НОМЕР_3 , припинено, в силу ч.4 ст.132 КПК України.

Такі висновки також зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 554/2506/22.

Так, постановою від 15.04.2024 року, ОП ККС ВС зауважила, наступне:

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( lex posterior generalis non derogat priori speciali ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходить ОП ККС щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Відтак, порушене у клопотанні адвокатом ОСОБА_3 питання про скасування арешту вищевказаного нерухомого майна, за наявності постанови про закриття кримінального провадження, суперечить положенням кримінального процесуального закону та не відноситься до предмета розгляду слідчого судді.

З цих підстав, а також, враховуючи те, що чинність арешту нерухомого майна припинено в силу закону, то слідчий суддя вважає, що правові підстави для скасування арешту такого майна відсутні.

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 20.11.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1