Номер провадження 1-кс/754/566/26
Справа № 754/3921/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 10.02.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч. 1 ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , в якому слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що в період часу з 08.02.2026 року 16 години 30 хвилин по10.02.2026 року 06 годин 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно заволоділа транспортним засобом «Audi 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальної шкоди останньому (ЄО 11816).

У ході оперативного супроводження зазначеного кримінального провадження до слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов рапорт начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки ВКП Деснянського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів, за допомогою приватних камер відеоспостереження та комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» було встановлено ймовірний маршрут руху транспортного засобу «Audi 100», державний номерний знак НОМЕР_1 . За допомогою УОТЗ ГУНП у місті Києві, було проведено моніторинг по маршруту руху транспортного засобу та за результатом моніторингу було встановлено абонентські номери телефонів, які фіксувалися на місці скоєння та по маршруту руху транспортного засобу:

НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , НОМЕР_44 , НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 , НОМЕР_49 , НОМЕР_50 , НОМЕР_51 , НОМЕР_52 , НОМЕР_53 , НОМЕР_54 , НОМЕР_55 , НОМЕР_56 , НОМЕР_57 , НОМЕР_58 , НОМЕР_59 , НОМЕР_60 , НОМЕР_61 , НОМЕР_62 , НОМЕР_63 , НОМЕР_64 , НОМЕР_65 , НОМЕР_66 , НОМЕР_67 , НОМЕР_68 , . НОМЕР_69 , НОМЕР_70 , НОМЕР_71 , НОМЕР_72 , НОМЕР_73 , НОМЕР_74 , НОМЕР_75 , НОМЕР_76 , НОМЕР_77 , НОМЕР_78 , НОМЕР_79 , НОМЕР_80 , НОМЕР_81 , НОМЕР_82 , НОМЕР_75 , НОМЕР_83 , НОМЕР_84 .

Крім того, було встановлено коло осіб яким було відоме місцезнаходження транспортного засобу марки «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , та які мали до нього доступ: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_85 (власник вищевказаного транспортного засобу) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , користується абонентським номером НОМЕР_86 (син ОСОБА_5 ), останній відмовляється з`являтись до слідчого та давати покази, щодо зникнення вищевказаного транспортного засобу; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , користується абонентським номером НОМЕР_87 (товариш ОСОБА_7 ).

Враховуючи вищевикладене, з метою розкриття даного кримінального правопорушення, відпрацювання місця вчинення злочину та встановлення осіб, які можливо причетні до вказаного кримінального правопорушення, встановлення свідків та очевидців, які перебували на місці вчинення даного кримінального правопорушення, а також маршруту руху викраденого транспортного засобу необхідно отримати інформацію, а саме: дату, час і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місця перебування абонентів зазначених телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, індикатора і інформації про GPRS трафік з урахуванням нульових дзвінків вказаних номерів телефонів, деталізацію зв`язків ІМЕІ в якому використовувались вказані абонентські номери в період часу з 01.02.2026 по 16.02.2026 з прив`язкою до місцевості абонентів А та Б, так як перевірити вказані обставини в ході досудового розслідування іншим чином, на даний час, неможливо.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Клопотання слідчого розглядається відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи про тимчасовий доступ до яких клопоче слідчий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, з-поміж іншого, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємниця спілкування, невтручання у приватне життя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України.

При цьому, звертаючись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, заявник, поміж іншого, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6 ч.2 ст. 160 КПК).

Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, тощо.

Так, відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_7 " та екстрених служб за телефонними номерами НОМЕР_88 , НОМЕР_89 , НОМЕР_90 , НОМЕР_91 та 104; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання.

Слідчий в клопотанні просить надати доступ до речей і документів, а саме до інформації про телефонні з`єднання 89 абонентів, яка знаходяться у володінні:

ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за період часу з 01.02.2026 по 16.02.2026.

Лише в тому випадку, якщо сторона кримінального провадження, крім передбачених ч.5 ст. 163 КПК України обставин також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.131, ч. 3 ст. 132 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів, як вид заходу забезпечення кримінального провадження, може бути застосований виключно, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено того, що користувачі номерів мобільних телефонів, про доступ до яких клопоче слідчий, можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення за наведених в клопотання обставин. Крім того слідчим не зазначено в клопотанні, яким чином за допомогою отриманої інформації буде виконано завдання кримінального провадження та встановлено особу правопорушника. Так само не зазначено фактів, які привели слідчого до переконання, що особа, яка є причетною до вчинення вказаного правопорушення, взагалі користується мобільним телефоном та що її мобільний телефон був активним у момент вчинення правопорушення.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Так, на можливу причетність когось із користувачів вищезазначених телефонних номерів до вчинення кримінального правопорушення, слідчий посилається на рапорт заступника начальника ВКП Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 який і надав органу досудового розслідування перелік з 89 абонентських номерів, по маршруту руху транспортного засобу. Однак, ні сам рапорт, ні докази, на підтвердження інформації викладеної у ньому, - до клопотання не додано.

Тобто із клопотання взагалі не вбачається порядок та підстави формування слідчим переліку зазначених 89 телефонних номерів абонентів.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні такого правопорушення.

Натомість, жодної інформації щодо порядку, способу та джерела отриманих відомостей, що зазначені у клопотанні, матеріали провадження не містять.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: рівність перед законом і судом (п.3 ч.1 ст. 7); повага до людської гідності (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України); таємниця спілкування (п. 7 ч. 1 ст. 7 КПК України); невтручання у приватне життя (п. 8 ч. 1 ст. 7 КПК України).

З наведеного вбачається, що слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а отже слідчий суддя не вбачає можливості надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 10.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 290 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10