Справа № 493/446/26
Провадження № 1-кп/493/138/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000020, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, військовослужбовця військової служби, призваного по загальній мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 1 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому звані солдат, мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 31.07.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 263 ч. 2 КК України до штрафу в сумі 850 грн (штраф сплачений 14.07.2014 року);

2) 06.08.2014 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки;

3) 20.03.2015 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 26.02.2018 року;

4) 22.06.2018 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до трьохроків позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 22.06.2021 року;

5) 18.12.2025 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850 грн (штраф сплачений 27.02.2026 року);

6) 04.02.2026 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 1700 грн (штраф не сплачений);

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2026 року в період часу з 19:00 год по 20:00 год, більш точного часу дізнанням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, знаходячись в одній із кімнат свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_3 і перебуваючи в положенні стоячи навпроти останнього на відстані витягнутої руки, умисно із значною силою кулаком правої руки наніс ОСОБА_3 один удар в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечував проти такого розгляду.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого, у якій ОСОБА_3 надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, за місцем служби характеризується негативно, на обліку лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з 2018 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю Синдром залежності», раніше неодноразово судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, а остаточне покарання слід призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за новим вироком, невідбутого покарання за попереднім вироком Балтського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року у виді штрафу.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 04.02.2026 року, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 110 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

СУДДЯ