Справа № 507/277/26
Провадження № 1-кп/507/22/2026
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 рокуселище Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області кримінальне провадження № №0000415 від 19.12.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобрик Другий Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Любашівським районним судом 13.01.2025 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до позбавленням волі строком на 5 років і на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти зведеного навчального батальйону «ГРАНІТ- 4» військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, у військовому званні «солдат», маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів за наступних обставин: 18 грудня 2025 року близько 17 годин 20 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, перебуваючи в домоволодінні належному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи злочинний умисел, який виник раптово, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно та з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102- IX від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 (затвердженого Законом України від 21.10.2025 №4643- IX), з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, будучи на кухні в будинку ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перейшов в одну із кімнат даного будинку звідки таємно викрав акустичну систему марки «Ailiang» моделі «UF-1021-DT» та покинувши будинок сховав її в чагарниках поблизу домоволодіння.

Заволодівши викраденою акустичною системою ОСОБА_3 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що дійсно 18 грудня 2025 року, близько 17 годин 20 хвилин, перебуваючи в домоволодінні належному ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись на кухні в будинку ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перейшов в одну із кімнат даного будинку звідки викрав акустичну систему марки «Ailiang» моделі «UF-1021-DT» та покинувши будинок сховав її в чагарниках поблизу домоволодіння В скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив суд призначити покарання ОСОБА_3 , згідно діючого законодавства.

Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 , правильно кваліфіковано за частиною четвертою ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, за місцем проходження служби характеризується негативно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра перебуває з 2023 року з діагнозом F-70, раніше судимий Любашівським районним судом 13.01.2025 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до позбавленням волі строком на 5 років, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються та в обвинувальному акті не встановлені.

На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих вину обставин, думки потерпілого про призначення покарання відповідно до закону, суд вважає, що ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України.

При цьому з урахуванням положень ч.1 ст.71КК України за сукупністю вироків необхідно призначити остаточне покарання ОСОБА_3 , шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Любашівського районного суду від 13.01.2025 року (справа 507/2833/24) у вигляді позбавлення волі, та приходить до висновку про не можливість його виправлення без реального відбування покарання.

В даному випадку, за переконанням суду, такий вид покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також при ухвалені вироку необхідно врахувати наступне.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.

З обвинуваченого ОСОБА_3 , належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1782 грн. 80 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349,368,370, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року (справа 507/2833/24) та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області:

- колонку чорного кольору з написом «Ailiang», яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659633; мобільний телефон марки «TECNO SPARK Go 2024» моделі «TECNO BG6», який поміщено до сейф - пакету NPU 5319988; колонку чорного кольору з надписом «Ailiang», яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659632 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши арешт на вказане майно, накладений на підставі ухвал слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 22.12.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-25/31595-ТВ від 23.12.2025 року в сумі 1782 грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: ОСОБА_1