Справа № 183/2309/26
№ 1-кс/183/335/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 08 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_7 погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000339 від 08 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.03.2026 року приблизно о 11:40 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «SkodaFabia р.н. НОМЕР_1 під час виїзду з прилеглої території, здійснюючи маневр повороту праворуч допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Гетьманська з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок ДТП пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було госпіталізовано до ЦРЛІЛ Самарівського район діагноз ЗЧМТ, забій геморагічних лобних часток, САК, множинні переломи кісток обличчя й склепіння черепа, гемосинус, звідки перенаправлено до лікарні Мечникова.

08 березня 2026 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

08 березня 2026 року в ході проведення огляду місця пригоди було оглянуто автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та вилучено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання ТЗ, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Зіни Білої, 157.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

08 березня 2026 року автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки, автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану транспортного засобу, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт транспортного засобу у даному кримінальному провадженні є необхідним.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майнаОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що проти накладення арешту на транспортний засіб не заперечує, однак просив дозволити користування вказаним автомобілем, пославшись на те, що має матір похилого віку, яку потрібно періодично відвозити до медичної установи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000339 від 08 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 07.03.2026 року приблизно о 11:40 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «SkodaFabia р.н. НОМЕР_1 під час виїзду з прилеглої території, здійснюючи маневр повороту праворуч допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Гетьманська з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок ДТП пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було госпіталізовано до ЦРЛІЛ Самарівського район діагноз ЗЧМТ, забій геморагічних лобних часток, САК, множинні переломи кісток обличчя й склепіння черепа, гемосинус, звідки перенаправлено до лікарні Мечникова.

08 березня 2026 року в ході проведення огляду місця пригоди було оглянуто автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та вилучено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання ТЗ, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Зіни Білої, 157.

08 березня 2026 року автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого, слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 08 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «SkodaFabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , з обов`язковою забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

Зобов`язати уповноважений орган реєстрації прав на рухоме майно внести відповідні відомості про арешт майна до Єдиного Державного реєстру транспортних засобів.

Вказаний транспортний засіб зберігати на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Зіни Білої, 157.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000339 від 08 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1