Номер провадження: 11-кп/813/137/26
Справа № 504/1817/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.12.2021 у к/п № 0000409 від 28.04.2020 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.

Строк покарання у виді обмеження волі вирішено обчислювати ОСОБА_7 з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. до 06 год. наступної доби із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 7191,8 грн., стягнуті з ОСОБА_7 на користь держави.

Долю речових доказів вирішено згідно зі ст. 100 КПК України та вирішено питання щодо арешту майна.

Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що, 28.04.2020 о 15 год., ОСОБА_7 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», д/н НОМЕР_1 прибув до с. Курісове, Лиманського району, Одеської обл., де на розі вул. Садової та Івана Франка помітив малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на вулиці, після чого у нього виник злочинний намір, направлений на викрадення малолітньої дитини.

На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_7 зупинив автомобіль на перехресті вул. Садової та Івана Франка с. Курісове Лиманського району Одеської обл., поруч з ОСОБА_9 , відкрив передні пасажирські двері в зазначеному автомобілі та, шляхом обману надання подарунку, покликав останню до автомобілю. Після того, як малолітня ОСОБА_9 підійшла до відкритих дверей, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на викрадення малолітньої людини, діючи умисно, нехтуючи вимогами ст.ст. 3, 10, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, та ст. 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, якою визначено, що ніхто не може піддаватися насильницькому зникненню, упевнившись, що поряд відсутні сторонні особи і за нею ніхто не спостерігає, схопив за ліву руку малолітню ОСОБА_9 та використовуючи фізичну силу, всупереч її волі затягнув до салону вказаного автомобілю, і як тільки остання опинилась у салоні автомобілю, закрив передні пасажирські двері та зник з місця вчинення злочину.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваним вироком у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, наводив відповідні доводи та просив вирок суду 1-ої інстанції в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Водночас, 16.02.2026 захисник ОСОБА_8 направила на адресу апеляційного суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке було підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 .

Законний представник потерпілої та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, із жодними клопотаннями до суду не зверталися.

При цьому, прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначене кримінальне провадження перебуває у провадженні апеляційного суду з 21.01.2022.

Водночас, ухвалою апеляційного суду від 20.10.2022 було задоволене клопотання захисника ОСОБА_8 та апеляційне провадження було зупинене на підставі ст. 335 КПК України до звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з військової служби.

Відтак, з метою розгляду клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, апеляційне провадження підлягає відновленню.

Проаналізувавши доводи клопотання захисника та дослідивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим. Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд провадження судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 146 КК України, який згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення та до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини;

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкримінований ОСОБА_7 злочин був вчинений 28.04.2020, відтак станом на 18.02.2026 строки давності закінчилися.

При цьому, доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив протягом цього строку нове кримінальне правопорушення або ухилився від суду стороною обвинувачення не надано.

За приписами ч. 2 ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Разом із тим, законний представник потерпілої та її представник, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 до апеляційного суду не з`явилися.

Проте, відповідно до правового висновку ККС ВС, викладеного в постанові від 14.01.2026 по справі № 454/3997/24 передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої сторони на таке звільнення. У випадку застосування положень ст. 49 КК (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності) є обов`язковим для суду, а тому позиція потерпілих у цьому кримінальному провадженні не є вирішальною.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути питання стосовно звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не зважаючи на неможливість з`ясування думки потерпілої сторони із зазначеного питання.

Відтак, з урахуванням того, що строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні на теперішній час закінчились, апеляційний суд вважає, що існують підстави для задоволення клопотання захисника та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України.

Водночас, ч. 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 9 ст. 100 КПК України передбачає, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне вирішити питання щодо долі речових доказів та скасувати арешти, накладені на майно ухвалами слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської обл.

Водночас, ч. 1 ст. 126 КПК України визначає, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як вбачається з матеріалів справи, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень в даному к/п складають 7191,8 грн.,

При цьому, норми чинного кримінального процесуального закону не містять регулювання порядку розподілу процесуальних витрат у випадку ухвалення судом рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності.

Натомість, в цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, сформульовану в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладену у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), відповідно до якої якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У вищевказаній постанові Об`єднана палата ККС ВС дійшла висновку про те, що важливого значення у механізмі розподілу процесуальних витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні набуває питання про те, хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилася, а також те, чи входить проведення експертизи до сфери службових обов`язків залученого експерта, чи є експерт співробітником державних експертних установ.

Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) залучення експерта саме стороною захисту.

Враховуючи те, що ініціатором проведення експертного дослідження у зазначеному кримінальному провадженні був саме орган досудового розслідування, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що згідно з приписами ч. 2 ст. 122 та ст. 124 КПК України, витрати на проведення експертизи в розмірі 7191,8 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 та покладаються на державу.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право також скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів доходить переконання про необхідність часткового апеляційної скарги прокурора, скасування оскаржуваного вироку суду стосовно ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження з мотивів, викладених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 100, 124, 284, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Відновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.12.2021.

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_8 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.12.2021, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України на підставі п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000409 від 28.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 7191,8 грн. віднести на рахунок держави.

Арешт майна - автомобіля марки «Mercedes Benz» 1990 р.в., білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , ключів від даного автомобіля, технічного паспорту НОМЕР_2 , що накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 01.05.2020 (справа № 504/1145/20, провадження 1-кс/504/462/20) скасувати.

Арешти, накладені на майна ухвалами слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 01.05.2020 (справа № 504/1145/20, провадження 1-кс/504/461/20) (справа № 504/1145/20, провадження 1-кс/504/475/20), (справа № 504/1145/20, провадження 1-кс/504/474/20) - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Mercedes Benz» 1990 р.в., білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , ключі від цього транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_10 .

Речові докази: кулькову ручку, блакитного кольору з іграшкою «кактус» та прозорим ковпачком, блокнот для записів з маркуванням «КОЙЬІН ДЕПТЕР», 96 аркушів, формат А6, ST-3532, рожево-зеленого кольору, блокнот для записів, 80 аркушів, формат А6, на спіралі, з маркуванням «KRAFT SERIE», коричневого кольору, коробку настільної гри з назвою «Менеджер», упакований дерев`яний механічний Зд пазл «Вантажівка», з маркуванням «WOOD NRICK», в опечатаному стані, коробку червоно-синього кольору з маркуванням «WENDER parts» в якій металева автомобільна запчастина, відрізок тканини темно синього кольору, з плямами білого кольору, розміром 2,5 метри х 2 метри, мобільний телефон «SAMSUNG» в корпусі чорного кольору, ІМЕЙ НОМЕР_3 , без сім-картки, мобільний телефон «SAMSUNG» в корпусі білого кольору, ІМЕЙ НОМЕР_4 , ІМЕЙ НОМЕР_5 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 , балон з фарбою чорного кольору з маркуванням «Champion tag1», об`ємом 400 мл, балон з фарбою сірого кольору з маркуванням «Мotip silver wheel», об`ємом 600 мл, ноутбук чорного кольору марки «Аser» моделі ICL500, без акумуляторної батареї. мобільний телефон, носії цифрової памяті, коробки до мобільних тедлефонів, сім карти, Dooge X9 Pro, чорного кольору без сімкарти, без карти пам`яті в чорному шкіряному чохлі та у чорній коробці, коробку від мобільного телефону марки «Samsung Galаxi» S Plus, записник, правовстановлюючі документи, мобільний телефон марки "Dooge" моделі "Х9 Pro", чорного кольору без сім карти, з номером ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , без карти пам`яті, у чорному шкіряному чохлі та у чорній коробці; коробка від мобільного телефону марки "Samsung" моделі "Galaxy S II Plus", білого кольору, з інструкцією до телефону; сім-карта мобільного оператора "UMC"; стартові пакети мобільних операторів: "Київстар", без сім-карти, з номером штрих коду НОМЕР_9 , та з номером штрих коду НОМЕР_20; мобільного оператора "Київстар", без сім-карти, з номером карти НОМЕР_10 ; мобільного оператора "Лайф", без сім-карти, з номером карти НОМЕР_11 ; мобільного оператора "Київстар", без сім- карти, з номером карти НОМЕР_12 ; мобільного оператора "Лайф", без сім-карти, з номером карти НОМЕР_13 ; мобільного оператора "Лайф", без сім-карти, з номером карти НОМЕР_14 ; DVD диск, синього кольору, з написом "Відкрий свій час задоволення"; флеш носій, чорного кольору; флеш носій, чорного-червоного кольору, з маркуванням "SanDisk"; флеш носій, червоно-сірого кольору, з маркуванням "DT 101 G2", 8 Гб; картка пам`яті, норного кольору, з номером 0631150; лист з нотаткою аккаунту "Скайп", мобільний телефон марки "Нокіа", чорного кольору без сім карти, з номером ІМЕІ: НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки 'Нокіа", синього кольору без сім карти, без аккумулятору, з номером ІМЕІ: б НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-C3520", рожевого кольору, без сім карти, з номером ІМЕІ: НОМЕР_17 ; мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-19105", чорного кольору, з картою мобільного оператора "МТС", з мікро картою пам`яті, 1 Гб, з номером ІМЕІ: НОМЕР_18 ; талон до посвідчення водія № НОМЕР_19 ; поліс обов`язкового страхування ЦПВ ТЗ серії АЕ/3635258 та серії АЕ/7047720; записник в чорній шкіряній обкладинці - повернути ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4