Провадження № 11-сс/824/1185/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 від 12.09.2025 року не містить викладу обставин, що дозволяли б дійти однозначного висновку про вчинення кримінального правопорушення, адже в ній не наведено жодних конкретних відомостей щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення будь-якого кримінального правопорушення, які можуть бути перевірені під час проведення досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали. На підтвердження своїх вимог зазначив, що слідчий суддя проігнорував вимоги ст. 25 КПК України, за змістом якої прокурор зобов`язати розпочати досудове розслідування у випадку виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення та вжити всі заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що свідчить про те, що у прокурора відсутні законні підстави для відмови у прийнятті заяви про вчинення кримінального правопорушення та початку досудового розслідування. Також вказав, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 214 КПК України, за змістом якої випливає, що головною підставою для внесення відомостей до ЄРДР є подача та отримання заяви про кримінальне правопорушення, а тому на стадії розгляду скарги слідчий суддя не має повноважень перевіряти відомості, зазначені у заяві, на відповідність диспозиції статті Особливої частини КК України, так само орган досудового розслідування позбавлений можливості перевіряти обставини, викладені у заяві, до внесення відомостей в ЄРДР. Вважає, що подана ним заява адресована уповноваженій особі, містить викладення обставин, які вказують на вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію, а тому вказані в ній відомості підлягали внесенню до ЄРДР в строк, передбачений ст. 214 КПК України, а слідчий суддя мав ухвалити рішення про задоволення його скарги. За таких обставин просить суд оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд. Також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06.10.2025 року, оскільки копію оскаржуваної ухвали він отримав електронною поштою лише 15 листопада 2025 року.

ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Уповноважена особа Офісу Генерального прокурора до суду також не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06 жовтня 2025 року підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні заявник присутній не був, а копію оскаржуваної ухвали він отримав 15.11.2025 року, що підтверджується долученими до апеляційної скарги додатками. Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів апеляційної скарги додатків, ухвала слідчого судді від 06.10.2025 року підписана ЕЦП ОСОБА_1 10.11.2025 року, що також підтверджує доводи ОСОБА_6 про отримання ним копії оскаржуваної ухвали лише 15.11.2025 року та, відповідно, ознайомлення зі змістом цієї ухвали лише з цього часу. Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 20.11.2025 року. Несвоєчасне отримання копії ухвали слідчого судді та ознайомлення з її змістом є, на думку колегії суддів, поважними причинами пропуску ОСОБА_6 строку на її апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що його заява від 12.09.2025 року не містить викладу обставин, що дозволяли б дійти однозначного висновку про вчинення кримінального правопорушення, адже в ній не наведено жодних конкретних відомостей щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення будь-якого кримінального правопорушення, які можуть бути перевірені під час проведення досудового розслідування.

Слідчим суддею фактично визнано те, що заява ОСОБА_6 за своєю суттю та змістом не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах закону. Так, за змістом ч. 1 ст. 214 КПК Українислідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь-яка заява чи повідомлення адресовані слідчому, дізнавачу чи прокурору, а лише та заява чи повідомлення, яка містить відповідну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить вимог до форми та змісту заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, із змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою регламентовано перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР можливо зробити висновок про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим чи заявником, а також достатню кількість інформації, яка дає можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Проаналізувавши заяву ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у цій заяві не викладені обставини, які би указували на вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлювало виконання слідчим, прокурором вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Із таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення. Так, слідчим суддею не було порушено вимог ч. 1 ст. 370 КПК України, оскільки ухвалене рішення ґрунтується на вимогах закону, прийняте у межах наданої слідчому судді компетенції та є належним чином вмотивованим. Слідчим суддею не було зроблено жодних висновків про відсутність складу кримінального правопорушення. Аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали дає підстави стверджувати про те, що слідчим суддею зроблені висновки щодо заяви ОСОБА_6 на предмет віднесення її до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Колегія суддів, на підтвердження висновків слідчого судді, відмічає те, що дійсно заява ОСОБА_6 , копія якої долучена до матеріалів судового провадження, не містить викладу обставин, які дають підстави зробити висновок про наявність кримінального правопорушення та прийняти рішення про попередню його кваліфікацію за ст. 367 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України головною підставою для внесення відомостей до ЄРДР є подача та отримання заяви про кримінальне правопорушення, а тому на стадії розгляду скарги слідчий суддя не має повноважень перевіряти відомості, зазначені у заяві, на відповідність диспозиції статті Особливої частини КК України, а орган досудового розслідування позбавлений можливості перевіряти обставини, викладені у заяві, до внесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність ознак складу кримінального правопорушення дійсно повинно перевірятися після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проте вказане не виключає того, що в розумінні ст. 214 КПК України подана заява про кримінальне правопорушення повинна мати ознаки заяви про кримінальне правопорушення, які вказані вище, наявність саме яких указує на необхідність внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4