печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно підозрюваних та третіх осіб з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

Явка сторін кримінального провадження

Від прокурора у кримінальному провадженні надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

За клопотанням прокурора, з метою забезпечення дієвості арешту, відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-1, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у період з 2017 року по лютий 2024 року, діючи у складі організованої групи, брав активну участь у створенні та управлінні шкідливим програмним забезпеченням «IcedID». За допомогою цього вірусу здійснювалося несанкціоноване втручання в комп`ютерні мережі іноземних фінансових установ, викрадення персональних даних та незаконне заволодіння коштами громадян, за що Федеральною прокуратурою та ФБР США відносно нього розпочато кримінальне переслідування (справа № CRM-182-77857), а самого ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

З метою уникнення кримінальної відповідальності та екстрадиції до США, навесні 2024 року ОСОБА_4 організував інсценування власної смерті шляхом фальсифікації матеріалів впізнання невстановленого трупа, на підставі чого отримав свідоцтво про смерть. Надалі, для вільного пересування та легалізації свого перебування в Україні, він організував підроблення паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон на ім`я реально існуючої особи - ОСОБА_6 , які у жовтні 2024 року використав, пред`явивши їх працівникам поліції під час проведення обшуку за місцем свого фактичного проживання.

Одночасно, усвідомлюючи незаконний характер походження отриманих від кіберзлочинів коштів, ОСОБА_4 у період з грудня 2019 року по даний час здійснив їх легалізацію (відмивання) на території України. Шляхом систематичного вчинення правочинів він придбав низку об`єктів елітної нерухомості та дороговартісних транспортних засобів на загальну суму понад 62 млн грн, які з метою маскування фактичного володіння зареєстрував на своїх близьких родичів, колишніх дружин та довірених осіб.

В ході проведених слідчих дій та виконання доручень було встановлено осіб, які ймовірно причетні до вчинення даного кримінального правопорушення та сприяли ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у легалізації (відмиванні) коштів, одержаних злочинним шляхом, здійсненні операцій з рухомим та нерухомим майном, а також виведенні активів на криптоплатформи.

Зокрема, встановлено причетність ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає у АДРЕСА_1 ). Згідно з отриманою інформацією, він є партнером ОСОБА_4 та брав участь у вимаганні коштів від потерпілих на території США під час хакерських атак.

Для легалізації незаконно здобутих доходів ОСОБА_7 оформив на свою сестру, ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), однокімнатну квартиру загальною площею 48,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 (ЖК «Ліпінка»). Вказане майно було набуте на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2025 із заявленою вартістю 2 110 000 грн.

Також до вказаної діяльності ймовірно причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який значився за адресою: АДРЕСА_3 . Має у власності автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN чорного кольору, 2019 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . Згідно з матеріалами слідства, він виконував функцію «бухгалтера» у вказаній групі та безпосередньо відповідав за процеси виведення і відмивання незаконних коштів.

Наближеною до ОСОБА_9 особою, яка використовувалася ним для приховування фактичного володіння активами, є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . На нього та його дружину було оформлено низку об`єктів нерухомості та елітного автотранспорту.

Так, 19.12.2025 на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_10 набув у власність приміщення площею 18 кв. м (вартістю 30 000 грн) та чотирикімнатну квартиру загальною площею 242,9 кв. м (вартістю 1 835 000 грн), що розташовані в АДРЕСА_5 . Крім того, 30.04.2025 він придбав двокімнатну квартиру площею 71,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_6 (вартістю 5 077 900 грн). Також 25.11.2025 на його дружину, ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), було зареєстровано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER чорного кольору, 2025 року випуску (д.н.з. НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 ), заявленою вартістю 10 173 027 грн. Сам ОСОБА_10 користується автомобілем LEXUS LX 470 (д.н.з. НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_9 ), який перебуває у його власності.

Функції охоронця ОСОБА_7 , а також підставної особи для купівлі майна за незаконні кошти, виконував ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_10 ), який проживає у АДРЕСА_7 та є власником квартири у Київській області ( АДРЕСА_8 ). На нього 11.04.2024 було зареєстровано автомобіль LEXUS RX 450H+ зеленого кольору, 2023 року випуску (д.н.з. НОМЕР_11 , VIN: НОМЕР_12 ). Також 31.10.2025 на його сестру, ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), зареєстровано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_9 . Крім того, ОСОБА_12 фактично користується автомобілем TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (д.н.з. НОМЕР_13 , VIN: НОМЕР_14 ), який із 02.10.2020 формально перебуває на обліку ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_15 ).

За пошук так званих «дропів» для виведення незаконних коштів за вказівкою ОСОБА_4 відповідав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (РНОКПП НОМЕР_16 ), зареєстрований у АДРЕСА_10 . Він має у власності та користується автомобілем AUDI A4 чорного кольору, 2021 року випуску (д.н.з. НОМЕР_17 , VIN: НОМЕР_18 ).

Силовою підтримкою пов`язаних осіб та вирішенням проблемних питань із правоохоронними органами займався давній знайомий ОСОБА_4 - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (РНОКПП НОМЕР_19 ).

Наприкінці 2025 року, не маючи достатніх офіційних доходів, він оформив на своє ім`я квартиру в АДРЕСА_11 (ЖК «Great») вартістю 3 399 859 грн. Водночас на його дружину, ОСОБА_17 , були зареєстровані автомобіль TOYOTA CAMRY 2023 року випуску (д.н.з. НОМЕР_20 , VIN: НОМЕР_21 ) та квартира в АДРЕСА_12 (ЖК «Паркові озера 2») вартістю 2 500 000 грн.

З метою приховування цього майна, 05 та 06 лютого 2025 року вказані автомобіль та квартира на Воскресенській були перереєстровані на брата дружини - ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), при цьому ОСОБА_16 продовжив фактично користуватися вказаним автомобілем.

Постановою від 23.02.2026 вищевказані активи ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Мотиви слідчого судді

при вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК); (4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК); (5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК); (6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (7) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження.

Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до ч. 4. ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України, - третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється також ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, за ст. 209 КК України злочином визнається набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

На сьогодні у сторони обвинувачення наявні обґрунтовані підстави вважати, що вищевказані активи, рухоме та нерухоме майно, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 набуті незаконним шляхом.

Наведене у сукупності свідчить про наявність у вилученого автомобіля ознак речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Дослідивши матеріали справи та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов висновку, що, з огляду на те, що предметом досудового розслідування є незаконне заволодіння коштами громадян та їх подальша легалізації (відмиванні) коштів, одержаних злочинним шляхом, здійсненні операцій з рухомим та нерухомим майном, зазначене майно відповідає ознакам речового доказу, оскільки могло бути об`єктами, набутими кримінально протиправним шляхом, фактично є предметом вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень та є легалізованим доходом від незаконної діяльності а тому підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, на даній стадії кримінального провадження, коли тривають слідчі дії і не всі обставини можуть бути встановлені відразу, унеможливить відчуження майна на користь добросовісних набувачів та забезпечить баланс між необхідністю досягнення цілей і завдань кримінального провадження та правами власників.

При цьому, власники майна не позбавлені в подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

На підставі викладеного вище слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора в повному обсязі.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження за № 0000319 від 06.02.2024 арешт на майно, у тому числі таке, що перебуває у власності третіх осіб, із забороною права його відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- однокімнатну квартиру загальною площею 48,7 кв. м (житлова площа - 17,9 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_22 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , чорного кольору, 2019 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- нежитлове приміщення площею 18 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100), яке на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

- чотирикімнатну квартиру загальною площею 242,9 кв. м (житлова площа - 112,1 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

- двокімнатну квартиру загальною площею 71,3 кв. м (житлова площа - 31,7 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

- автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , чорного кольору, 2025 року випуску який на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_23 ;

- автомобіль «LEXUS LX 470», державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_9 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

- автомобіль LEXUS RX 450H+, державний номерний знак НОМЕР_11 , VIN: НОМЕР_12 , зеленого кольору, 2023 року випуску який на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_10 ;

- однокімнатну квартиру загальною площею 35,1 кв. м (житлова площа - 15,2 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яка на праві власності належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_24 ;

- автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, державний номерний знак НОМЕР_13 , VIN: НОМЕР_14 , чорного кольору, 2020 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_15 ;

- автомобіль AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_17 , VIN: НОМЕР_18 , чорного кольору, 2021 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_16 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_11 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві власності належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_19 ;

- автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_20 , VIN: НОМЕР_21 , чорного кольору, 2023 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_12 (ЖК «Паркові озера 2»), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві власності належить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП: НОМЕР_25 .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1