Справа № 642/7525/23
Провадження № 1-кс/642/302/26
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2026 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про вжиття заходів безпеки щодо учасника кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

20.02.2026 до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 про застосування до нього захотів безпеки, в порядку ст. 206 КПК України, як потерпілого у кримінальному провадженні №0001164, шляхом зобов`язання служби судової охорони або відповідних правоохоронних органів забезпечити його фізичну безпеку під час перебування в приміщенні суду та безпосередньо після виходу з нього, супроводжуючи додому, до безпечного місця. В обгрунтування скарги послався на те, що 07.08.2025 після судового засідання представники прокуратури та поліції, зловживаючи його довірою, діючи в змові з представниками ТЦК, здійснили напад на нього та його викрадення біля приміщення суду, піддаючи фізичному та психологічному насильству.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

За приписами п "б" ст. 2 вищевказаного Закону потерпілий та його представник у кримінальному провадженні мають право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав.

Статтею 3 Закону визначено, що рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, зі змісту Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» вбачається, що рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею лише у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч.2 ст.206 КПК України).

Разом з цим, відомостей про внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_2 про його незаконне затримання/викрадення, слідчому судді не надано.

Суб`єктом звернення до суду зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України є особа, яка тримається під вартою, особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або особа не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 не є суб`єктом звернення до суду зі скаргою, відповідно до положень ст. 206 КПК України.

Частиною 6 ст.9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права її подавати.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 206, 304, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 про вжиття заходів безпеки щодо учасника кримінального провадження повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя