13 лютого 2026 рокуСправа № 337/6689/25 Номер провадження 1-кп/337/196/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,який перебував на посаді водія їдальні взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого:остання судимість 20.12.2024 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, звільнений за ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 28.02.2022 №47 рядового ОСОБА_4 призначено на посаду: водія їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України), солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок,суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України,бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби , маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

10.09.2022 в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби ,самовільно залишив місце несення служби, а саме дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не вживав ,про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця несення служби до 15.07.2025.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, про те що 10 вересня 2022 будучи військовослужбовцем за мобілізацією він залишив місце несення служби у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки у нього виник конфлікт з командиром військової частини. Він викликав таксі та поїхав. Наміру повертатися до військової частини у нього не було, до органів командування він не звертався, не повідомляв місце свого перебування.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст.408 КК України, оскільки він в умовах воєнного стану вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової служби з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття у скоєному.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що він повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст.50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Оскільки нормами ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 75 Кримінального кодексу України встановлено пряму заборону застосування цих статей у кримінальних провадження за ст.408 КК України, ці питання судом не вирішуються.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 20.12.2024року був засуджений Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, звільнений за ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, а подія даного кримінального правопорушення мала місце до дня постановлення зазначеного вироку, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання із застосуванням приписів ч. 4 ст. 70, ст.72 КК України.

Витрати на залучення експертів та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст.72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 грудня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України та за цим вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 27 листопада 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1