Справа №506/898/25
Провадження по справі №1-кс/498/12/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року с-ще. Велика Михайлівка Одеська область

Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще. Велика Михайлівка Одеської області заяву ОСОБА_3 про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000431 від 23.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року з Одеського апеляційного суду до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000431 від 23.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування заявленого відводу заявник ОСОБА_3 зазначила, що 14 жовтня 2025 року відносно неї завідомо невинної громадянки України, сестри учасника бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини та збереження конституційного ладу України у кримінальному провадженні № 0000468 від 12.10.2024 року, щодо якого внесено зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2025 року та присвоєно новий номер № 000431, складено так званий обвинувальний акт. Не зважаючи на невідповідність сфальшованого щодо заявниці так званного обвинувального акту та подану про це заяву, 10 грудня 2025 року суддя Окнянського райсуду Одеської області ОСОБА_5 відмовила в задоволенні клопотання щодо повернення цього акту зазначивши, що прокурором дотримано вимоги КПК при його складанні. Про це надала ухвалу заявниці 16 грудня 2025 року. Твердження судді про відповідність вимогам КПК так званого обвинувального акту не відповідає дійсності, адже для підтвердження аналогічності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, що не передбачено п/п 1 п. 5 ч.1 ст. 291 КПК України та п/п3 п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, достатньо простого співставлення повторюваного змісту у різних абзацах один з одним. Наголошуючи на не відповідності так званого обвинувального акту вимогам п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, заявниця зазначила про повну тотожність тексту, який би мав бути відмінним один до одного у відповідних розділах. Однак із тексту так званого акту вбачається, що обвинувачення не вдрізняє викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, від формулювання обвинувачення. Вказана чітко виявлена невідповідність проігнорована суддею. А висновки судді, здійснені нею в мотивувальній частині рішеня , заперечують не спростовні факти об`єктивної реальності- ідентичність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення та вказують на змову з стороною обвинувачення, обвинувальний ухил у відправлянні правосуддя. Однак, у стороннього спостерігача, спроможного відстежити ідентичність викладу тексту так званного обвинувального акту щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення , які за законом мають бути різними, виникають об`єктивні сумніви щодо неупередженості судді, яка цю очевидну ідентичність відкидає. Тим самим відкидає об`єктивну істину, що лежить в основі відправлення правосуддя. Тим самим суддя самоусунулась від функції відправляння правосуддя, фактично виступивши стороною обвинувачення, що не дотримується КПК.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026, заява про відвід судді розподілена судді ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свою заяву про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за її обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та просила її задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Крім того зазначила, що суддя ОСОБА_5 призначала та відкладала судові засідання під час розгляду заяви про її відвід.

Представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та просив її задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши заяву про відвід, матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Стаття 75 КПК України містить обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Вказана правова норма передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 , судом не встановлено будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів заявником ОСОБА_3 не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що доводи ОСОБА_3 в неупередженості судді та її необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що доводи ОСОБА_3 у недостатній неупередженості та об`єктивності судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями прийнятими суддею в ході розгляду кримінального провадження №000431 від 23.07.2025 року, порядком ведення судового процесу, що в свою чергу не є підставами для заявлення відводу судді, тому доводи заявника ОСОБА_3 суд визнає безпідставними.

За встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу судді, суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду кримінальних проваджень, а інші обставини, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 або її об`єктивності, заявником не надано.

Суд також вважає на необхідне звернути увагу, що саме головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, послідовністю вчинення процесуальних дій (ст.321 КПК України), а в разі незгоди з процесуальними рішеннями суду, який розглядає справу, заявник ОСОБА_3 вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а в разі неможливості їх оскаржити під час судового розгляду, внести заперечення на такі рішення до апеляційної скарги поданої на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи по суті, а не заявляти про недовіру суду.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України для задоволення відводу судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 , суд визнає доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у заяві про відвід безпідставними, та які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду кримінального провадження №000431 від 23.07.2025 року, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Окнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000431 від 23.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1