Справа № 307/297/26
Провадження № 1-кс/307/114/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тячів заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 заявила відвід судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України справа №307/297/26). Заяву про відвід мотивує тим, що ОСОБА_5 , яка являється потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, до жовтня 2025 року була визначена присяжним у Тячівському районному суді Закарпатської області на протязі п`яти років, та такі обставини викликають обґрунтовані сумніви в заінтересованості та неупередженості судді, які могли проявитися в результаті участі в судових засіданнях, прийнятті рішень по кримінальних провадженнях або участь судді ОСОБА_4 в судових засіданнях, які пов`язані з цим провадженням. Крім того, суддя ОСОБА_4 приймала участь в розгляді цивільної справи №307/4387/23, провадження №2/307/810/23, де позивачамем була ОСОБА_5 , яка неодноразово була залучена як присяжний для здійснення правосуддя в Тячівському районному суді Закарпатської області та у вказаній цивільній справі брала участь як позивач. Вказаний правовий спір у цивільній справі, де один з позивачів була ОСОБА_5 , подавала позов до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третіх осіб: Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури про встановлення позадоговірної відповідальності держави за неналежне виконання обов`язку та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачі, в тому числі і ОСОБА_5 , посилалися на те, що через неналежне виконання лікарями Тячівської районної лікарні своїх професійних обов`язків, а саме: неналежно встановленого діагнозу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невірно обраного плану лікування, спричинило смерть ОСОБА_6 . За вказаним фактом працівниками СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатські області 14 травня 2019 року внесено відомості до ЄРДР №0000436 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України і досудове слідство у даному кримінальному провадженні триває на даний час. Заявник ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_6 , та являється потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Остання зверталася до суду у цивільній справі про встановлення позадоговірної відповідальності держави за неналежне виконання обов`язку та стягнення моральної шкоди, саме при допущенні порушень вимог КПК у цьому ж провадженні, де ОСОБА_3 було обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України. В подальшому, 23 вересня 2023 року, суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у цивільній справі №307/4387/23, провадження № 2/307/810/23 позов задовольнила частково, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 та інших позивачів 200000 (двісті тисяч) гривень, та двом по 100000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а в іншій частині позову було відмовлено. 23 січня 2024 року Закарпатським апеляційним судом у цивільній справі №307/4387/23 рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 та інших позивачів до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України було відмовлено. З урахуванням того, що суддя ОСОБА_4 заінтересована в результатах розгляду вказаного кримінального провадження, а також з інших обставин, які викликають сумнів в її неупередженості, та з метою недопущення в учасників судового провадження сумнівів щодо об`єктивного та неупередженого розгляду справи суддею, вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про відвід підтримала та просить її задовольнити.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з"явилися, що не є перешкодою для розгляду заяви про відвід в їх відсутності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, заяву про відвід судді ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України справа №307/297/26).

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що потерплою у вказаному провадженні є також ОСОБА_5 .

Згідно наказу голови Тячівського районного суду Закарпатської області №67-1.4 від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_5 допущено до виконання обов`язків присяжного Тячівського районного суду Закарпатської області з 04 жовтня 2022 року.

В подальшому, наказам голови Тячівського районного суду Закарпатської області №60-1.4 від 22 вересня 2025 року ОСОБА_5 увільнено від виконання обов`язків присяжного Тячівського районного суду Закарпатської області, у зв`язку зі закінченням троку повноважень.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Cтаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожен має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі "Білуха проти України ", рішення від 09.11.2006 року, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі "Ветштан проти Швейцарії ", рішення від 28.10.1998 року у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні від 28.10.1998 у справі Кастільйо Алгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain, заява № 28194/95) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Статтею 80 КПК України визначено, зокрема, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Нормами ч.5 ст.80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Відповідно до ст.127 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статус та гарантії прав присяжного визначені в ст.ст.63, 68 Закону, відповідно до яких присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. На присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що присяжний під час здійснення правосуддя за своїм статусом прирівняний до судді.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_5 , яка є потерпілою в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, тривалий час, з 04 жовтня 2022 року до 22 вересня 2025 року, виконувала обов`язки присяжного у Тячівському районному суді Закарпатської області, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження, враховуючи засади кримінального процесуального закону, пов`язані з безсторонністю суду та справедливим розглядом справи, з метою уникнення конфлікту інтересів та усунення корупційних ризиків, суд вважає, що заява обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, - задовольнити.

Відвести суддю Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України,

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000436 від 14 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України (справа №307/297/26), передати на розгляд іншому судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 06 березня 2026 року.

Головуючий ОСОБА_1