Справа № 740/887/26
Провадження № 1-кс/740/157/26
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

24 лютого 2026 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000090 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені сокиру з гумованим руків`ям та медичну аптечку з медикаментами.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Ніжинським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Ніжинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2026 до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , яка повідомила, що із приміщення укриття ПРУ № 95718 за адресою м. Ніжин, вул. Успенська, буд. 3-А, викрадено майно та інвентар, закупівлю якого здійснювало КП "СЕЗ".

20.02.2026 проведено огляд за адресою: м. Ніжин, вул. Синяківська, поблизу б.75Б, під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав співробітникам поліції сокиру з гумованим руків`ям, що вилучена та поміщена до спеціального пакету № PSP4262425, та медичну аптечку з медикаментами, що вилучена та запакована до спеціального пакету №7254296.

Вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави вважати, що зазначені у клопотанні речі у відповідності до ст. 98 КПК України відповідають критеріям речових доказів, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 171 КПК України і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на сокиру з гумованим руків`ям, що вилучена та поміщена до спеціального пакету № PSP4262425, та медичну аптечку з медикаментами, що вилучена та запакована до спеціального пакету № 7254296 під час проведення 20.02.2026 огляду за адресою: м. Ніжин, вул. Синяківська, поблизу б.75Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1