Справа № 484/4882/21
Провадження № 1-кп/484/24/26
Ухвала

13.02.2026 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000440 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_8 , представника заявника адвоката ОСОБА_4

встановив

у провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №№0001039 №0000440 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 КК України.

12.02.2026 року представником заявника - ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про скасування арешту. В обґрунтування якого, зазначено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.03.2020 року № 490/10124/19 задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області, подане в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000440, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України , накладено арешт на майно в тому числі на вантажний автомобіль «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 .

На момент накладення арешту вантажний автомобіль «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 належав ОСОБА_9 . Однак, в подальшому, право користування вказаним автотраснспортним засобом перейшло до ОСОБА_3 на підставі Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 25.10.2023 за № 1595.

Таким чином, ОСОБА_3 є законним власником майна, на яке, у тому числі, накладено обмеження. Строк дії довіреності три роки, тобто до 25.10.2026.

Дійсним повідомляє, що ОСОБА_3 є третьою особою щодо майна якої вирішувалось питання про арешт.

Вважає, що подальша потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт безпосередньо на вантажний автомобіль «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на даний час повністю відпала.

На даний час досудове розслідування завершено, а обвинувальний акт передано на розгляд суду. Вважає, що на даній стадії судового розгляду потреба у подальшому застосуванні арешту на майна відпала, а його збереження у стані обмеження права власності є необґрунтованим. Вказаний арешт позбавляє ОСОБА_3 права зареєструвати вантажний автомобіль «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 за собою. Тривале обмеження права власності (понад 4 років з моменту накладення арешту) без остаточного рішення суду є надмірним тягарем. Метою арешту було збереження майна як речового доказу. Оскільки справа вже перебуває в суді, всі необхідні слідчі дії, огляди та експертизи щодо вказаного автомобіля вже проведені слідством на етапі досудового розслідування. Таким чином, подальше перебування автомобіля під арештом жодним чином не сприяє встановленню істини у справі, оскільки його технічні характеристики та ідентифікаційні номери вже зафіксовані в матеріалах справи.

Вважає, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. ОСОБА_3 , як поточний власник майна (а також попередній власник ОСОБА_9 ), не мають статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Їм не вручалося повідомлення про підозру, та будь-яка причетність власників автомобіля до вчинення кримінального правопорушення не встановлена.

Арештом безпідставно порушуються права ОСОБА_3 щодо володіння, користування і розпоряджання своєю власністю «Мерседес Актрос», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, досудовим розслідуванням не встановлено та не доведено існування достатніх підстав вважати, що арештований транспортний засіб «Мерседес Актрос», д.н.з. НОМЕР_1 є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.03.2020 (Справа №490/10124/19) арешт на майно, а саме: вантажний транспортний засіб «Мерседес Актрос», д.н.з. НОМЕР_1 , перешкоджає власнику ОСОБА_3 володіти і розпоряджатися своєю власністю, а очевидна істотна причина для утримання цього майна державою відсутня. Враховуючи викладене, з урахуванням завдань кримінального провадження, вбачає відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у володіння майном третьої особи, а отже, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту майна.

Під час судового засідання, представник заявника підтримала подане клопотання та просили його задовольнити, суду пояснила, що арештований автомобіль знаходиться у постійному користуванні заявника ОСОБА_3 на підставі посвідченого доручення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Прокурор, під час судового засідання, проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що арештований автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, судовий розгляд у кримінальному провадженні триває, тому можливість процесуальних дій з цим автомобілем під час судового розгляду не виключена, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, ч.2 цієї статті встановлює, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК визначено, що:

- підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом;

- арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

З доданої копії ухвали вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.03.2020 року № 490/10124/19 задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області, подане в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000440, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та накладено арешт на майно в тому числі на вантажний автомобіль «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 . Зазначеною ухвалою місце збереження автомобіля не визначено.

25.10.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було посвідчено доручення за № 1595 відповідно до якого, ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 представляти його інтереси з питань експлуатації, обслуговування, розпорядження, переобладнення ТЗ та користування належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 марки «Мерседес Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 саме того автомобіля, який перебуває в арешті в рамках даного кримінального провадження.

Порушення ухвали про арешт автомобіля (відчуження, передача третім особам, користування попри заборону) є незаконним і може призвести до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України («Невиконання судового рішення») або ст. 388 («Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт»).

Будь-які дії з приводу розпорядження арештованим майном є нікчемними, тому дії власника, який порушив арешт мають бути перевірені прокурором.

За вище викладених обставин, суд зауважує, що у заявника відсутнє право звернення до суду з даним клопотання, а прокурору слід провести перевірку, що збереження речових доказів у даному кримінальному провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 174, 369 КПК України, суд

постановив

у задоволенні клопотання відмовити.

Прокурору направити копію даної ухвали для перевірки порушення ухвали про арешт майна з мотивів зазначених в мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя