Справа № 750/431/26
Провадження № 1-кс/750/519/26
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією к м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001567 від 06.09.2024, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення вказаного клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши, що він дійсно залишив військову частину, але не переховувався, весь час перебуваючи вдома.

Захисник заперечувала проти задоволення вказаного клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку з такого.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001567 від 06.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В ході розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 69 від 09.03.2024 рядового ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби курсант ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби ОСОБА_5 , 17.06.2024 у порушення вимог ст.ст.17,65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце розташування військової частини АДРЕСА_2 .

Станом на 20.12.2025 місцезнаходження солдата ОСОБА_5 було не відоме, останній переховувався від органу досудового розслідування та не вживав жодних заходів до повернення до військової частини для продовження несення обов`язків військової служби, а тому 20.12.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та оголошено у розшук, в подальшому отримано відповідну ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігів про затримання підозрюваного, виконання якої доручено ГУНП в Чернігівській області.

11.02.2026 ОСОБА_5 виявлено в м. Ніжин працівниками поліції та останній затриманий в цей день о 14 год. 10 хв. відповідно до ст.191 КПК України, досудове розслідування в той же день відновлено.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: актом службового розслідування; витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про проходження служби ОСОБА_5 , що підтверджує його статус військовослужбовця; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Згідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги характер вчиненого протиправного діяння, його тяжкість, також враховані вік підозрюваного, стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан згідно наявних даних. Отже, враховуючи наведене вище, а також особу підозрюваного, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тому ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованим. Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані, як свідки, зокрема, військовослужбовців зазначеної військової частини. Окрім цього, підозрюваний має певне коло зав`язків, у тому числі з керівництвом та службовими особами військової частини, здобутих в силу проходження ним військової служби, та може використовувати їх у своїх інтересах для протиправного впливу на свідків, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення. Показання свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на вказаних свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі тощо.

Також існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може полягати у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин поважності відсутності у військовій частині, а також інших висунутих ним у подальшому версій.

Крім того, ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що злочинна діяльність ОСОБА_5 має триваючий характер та фактично продовжувалась до його фактичного затримання. Вказаний ризик також підвищується слабкими соціально-побутовими зв`язками та неодноразовим вчиненням правопорушень ОСОБА_5 у тому числі кримінально-караних.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст.176 КПК України, з врахуванням позицій, як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду учасниками справи, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

У зв`язку з викладеним клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає, клопотання слідчого, погоджене прокурором, є доведеним і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 02.04.2026р. без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 14 год. 10 хв. 11.02.2026.

Строк закінчення дії ухвали 02 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1