КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2397/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 757/6752/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з ІНФОРМАЦІЯ_1 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.02.2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 06.04.2026 року включно, без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, стрільця 3-го відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.02.2026 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби або запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є невмотивованою, необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням норм процесуального закону та з неповним дослідженням всіх обставин провадження.

ОСОБА_7 одружений, на утриманні в якого перебуває малолітня дитина, та мати похилого віку, підозрюваний має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування.

Відповідно до медичних висновків смерть потерпілого наступила в поєднанні результатів нанесення останньому ударів в грудну клітину та голову. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 вказувалося, що між потерпілим та іншими мобілізованими відбулася бійка, під час якої потерпілий і отримав зазначенні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002811 від 10.05.2025 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 07.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 затримано ОСОБА_10 , як порушника військового обліку з 06.02.2025 року і за наслідками проведення цього ж дня військово-лікарської комісії останнього визнано придатним до проходження військової служби та переміщено до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.05.2025 року ОСОБА_10 направлено до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр, що у АДРЕСА_2 ), однак по причині алкозалежності та наслідків травми стегна останньому відмовлено у прийомі та повернуто до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ).

У подальшому, у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 відмовлявся підкоритись законним вимогам військовослужбовців ТЦК та СП, продовжував бігати по автобусу та порушувати спокій присутніх осіб, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час ІНФОРМАЦІЯ_6, та місці (за вищезазначеним маршрутом руху автобуса), солдат ОСОБА_7 в присутності майора ОСОБА_11 (що був старшим за військовим званням) будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, виконуючи службові обов`язки за дорученням повноважного командування, будучи військовою службовою особою, тобто виконуючи організаційно-розпорядчі обов`язки під час виконання покладеного на нього завдання з поставки мобілізованих громадян до навчальних центрів та забезпечення їх повернення до Київського міського збірного пункту, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки хоча і не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перевищуючи свої службові повноваження, в умовах воєнного стану, розпочав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 кулаками в обличчя та тулуб (не менше 3 ударів), після падіння на підлогу ОСОБА_10 застосував до останнього щонайменше 3-4 удари електрошокером, схопивши останнього за голову обома руками бив щонайменше декілька разів вдарив головою об підлогу, наносив удари обома ногами по голові та по тулубу, під час того, як ОСОБА_10 вчиняв спроби піднятись на ноги наносив удари останньому кулаками та ногами по тулубу та голові, підошвою стопи натискав останньому на грудну клітину та таким же чином наносив удари, ставав ногами на грудну клітину останнього, такі дії вчиняв протягом тривалого часу, майже до прибуття до Київського міського збірного пункту, на прохання ОСОБА_10 зупинитись не реагував, по прибуттю до Київського міського збірного пункту (АДРЕСА_4) витягнув ОСОБА_10 з автобусу за ноги та залишив лежати на плацу, де і було констатовано смерть останнього судово-медичним експертом ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок поєднаної травми голови та грудей, переломів ребер, ушкодження внутрішніх органів, нападу з використанням тупого предмету.

Так, майор ОСОБА_11 за вищевказаних обставин (час, місце), виконуючи службові обов`язки за дорученням повноважного командування, будучи військовою службовою особою, тобто виконуючи організаційно-розпорядчі обов`язки під час виконання покладеного на нього завдання з доставки мобілізованих громадян до навчальних центрів та забезпечення їх повернення до Київського міського збірного пункту, будучи старшим вищевказаної команди, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки хоча і не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи за своїм військовим званням начальником по відношенню до солдата ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, не вжив жодних заходів, щодо припинення кримінального правопорушення пов`язаного із насильством, що вчинялось ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_10 маючи реальну змогу припинити незаконні насильницькі дії останнього вчинив бездіяльність.

ІНФОРМАЦІЯ_6 на плацу Київського міського збірного пункту (АДРЕСА_3) судово-медичним експертом було констатовано смерть ОСОБА_10 внаслідок поєднаної травми голови та грудей, переломів ребер, ушкодження внутрішніх органів, нападу з використанням тупого предмету, що є тяжким наслідком.

11.05.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 5 ст. 426-1, КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2025 року (справа № 757/21736/25-к) щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 07.07.2025 року.

30.06.2025 року постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2025 року (справа № 757/31765/25-к) щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.08.2025 року (включно).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2025 року (справа № 757/36444/25-к, пр. 1-кс-31142/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 11.10.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.10.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 11.11.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.10.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців, тобто до 11.02.2026 року.

04.02.2026 року стороні захисту, тобто підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та їх захисникам, на підставі доручення прокурора повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із чим розпочато виконання вимог статті 290 КПК України.

05.02.2026 року (клопотання датоване 04.02.2026 року) старший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, щодо ОСОБА_7 , без визначення розміру застави.

05.02.2026 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва частково задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 5 ст. 426-1, КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, слід зазначити, що дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді та не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 06.04.2026 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про передачу ОСОБА_7 на особисту поруку, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3