Справа № 953/1411/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

УСТАНОВИВ:

10.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою звернувся представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за колективною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 , передбаченого ст. 190 КК України та ст. 357 КК України від 27.01.2026.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 27.01.2026 року до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області заявниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно протиправних дій ОСОБА_8 , які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України та ч.3 ст. 357 КК України по відношенню до потерпілого ОСОБА_3 .

У заяві зазначалось, що ОСОБА_8 , діючи від імені ОСОБА_3 за довіреністю, яку отримала шляхом обману, продала належну йому квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 своїй доньці - ОСОБА_9 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 28.10.2025 року за реєстровим № 365.

Вказані дії, на думку заявників, містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України: Шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, заявники стверджували, що з метою реалізації свого злочинного умислу на протиправне заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_8 , скориставшись його похилим віком, заволоділа важливими особистими документами ОСОБА_3 , а саме паспортом, ідентифікаційним кодом, банківською карткою, правовстановлюючими документами, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на належне йому нерухоме майно та перестала виходити на зв`язок.

Вказані дії на думку скаржника містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

27.01.2026 року, ОСОБА_5 отримано талон-повідомлення єдиного обліку №2229 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Станом на день подання скарги, відсутня інформація про внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, згідно повідомлення чергової частини, матеріал перевірки заяви №2229 передано на розгляд службі дільничних інспекторів.

Таким чином, оскільки колективна заява про вчинення кримінального правопорушення подана до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, посадові особи відповідного районного управління поліції були зобов`язані розглянути та ухвалити відповідне рішення відносно поданої колективної заяви. Водночас, посадові особи ХРУП №1 ГУНП в Харківській області не вжили жодних заходів задля внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та за таких умов, досудове розслідування наразі не розпочинається через бездіяльність посадових осіб.

11.02.2026 від першого заступника начальника управління поліції начальника слідчого відділу полковника поліції ОСОБА_11 до суду надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що згідно обліків ІКС ІПНП, 27.01.2026 близько 13.29 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо можливих неправомірних дій з боку дружини дідуся по відношенню до майна останнього. Дана заява була зареєстрована в ІКС ІПНП за №2228 від 27.01.2026 та доручена до розгляду поліцейськими відділу кримінальної поліції. На сьогоднішній день рішення не прийнято. У зв`язку з чим, заява ОСОБА_5 від 27.01.2026 за викладеними в ні обставинами не свідчить про вчинення діянь, що підпадають під ознаки будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України та таким чином не є заявою про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України, а тому відомості, викладені в ній не можуть бути внесені в ЄРДР.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині скарги просив проводити судове засідання без участі скаржника.

Відповідно до ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 27.01.2026 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, яка згідно талону-повідомлення єдиного обліку №008714 зареєстрована 27.01.2026 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення уповноважена особа на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати вказану заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Зі змісту заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 27.01.2026 вбачається, що вони просять зокрема вжити заходів щодо повернення майна; сприяти вжиттю заходів щодо визнання недійсним актового запису про шлюб ОСОБА_8 , складеного посадовою особою ОСОБА_12 .

Аналізуючи зміст вказаної заяви, слідчий суддя вважає, що, в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, вона не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21.08.2019 у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19), від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) зазначає, що система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Окрім наведеного, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 27.01.2026 року слідчий суддя вважає, що обставини викладені в ній випливають з цивільних правовідносин та розгляд зазначеної заяви має відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, скарга представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є не обґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Відтак, керуючись ст. ст. 2, 11, 22, 26, 214, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволені скарги представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1