Справа № 466/6675/25
Провадження № 1-кп/466/390/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 21.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 21.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Від прокурора ОСОБА_3 поступило клопотання про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на два місяця, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились. Також зазначає, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як передбачено ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у клопотанні прокурора є обґрунтованою і достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, виходячи з ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини .

Суд також враховує, що згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.

На думку суду, продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне у відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити заставу у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застава є альтернативним видом запобіжного заходу, який на думку суду в тій же мірі, що і тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У разі внесення суми застави, на обвинуваченого слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися з м. Львова без дозволу суду; не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177,183, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк тримання під вартою строком на 60 днів з 18 березня 2026 року до 16 травня 2026 року включно.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 25 (двадцять п`ять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 75700 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень).

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися з м. Львова без дозволу суду;

3) не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

5) здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення покладених обов`язків заставу буде звернуто в дохід держави.

Дані обов`язки діють на строк не більше двох місяців.

На ухвалу суду протягом п`яти діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1