Провадження № 1-кс/554/3172/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене Начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карпилівка, Ківерцівського району, Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого провідним лікарем Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 29.05.2024 р.,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . З поданого клопотання слідує, що згідно Положення про Лубенське районне управління Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Полтавській області (Лубенське РУ ГУ ДПСС в Полтавській області) до основних завдань та функцій управління віднесено зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за переміщенням тварин, організовує здійснення заходів для дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу харчових продуктів, тварин, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, засобів ветеринарної медицини, засобів догляду за тваринами та супутніми об`єктами, штамів мікроорганізмів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування, координує діяльність спеціалістів ветеринарної медицини незалежно від їх підпорядкування. Зокрема до управління уповноважено обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до закону господарську діяльність юридичних та фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних вимог законодавства, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров`ю людей і тварин, складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, передавати на розгляд Головного управління відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення, брати участь у їх розгляді.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки №1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_4 являється службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника Лубенського РУ ГУ ДПСС в Полтавській області, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки

№ 1 до ст. 364 КК України та примітки № 2 до ст. 368 КК України, займав відповідальне становище та здійснював функції представника влади, являючись одночасно суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2025 ОСОБА_8 , який зареєстрований як фізична особа підприємець (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , основна класифікація видів економічної діяльності 01.47 розведення свійської птиці), з метою дотримання вимог Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів», «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 27 «Про затвердження Порядку видачі, відмови у видачі, анулювання, тимчасового припинення дії, переоформлення та поновлення дії експлуатаційного дозволу, форми експлуатаційного дозволу та визначення такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» звернувся з письмовою заявою до ГУ ДПСС в Полтавській області з метою отримання експлуатаційного дозволу для провадження діяльності на потужностях (об`єктах) переробки неїстівних продуктів тваринного походження, яку було зареєстровано в ГУ ДПСС в Полтавській області за вхідним № Вх-1689-25 від 17.02.2025.

У подальшому 20.02.2025 видано наказ № 248-ОД про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), відповідно до якого для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері безпечності харчових продуктів створено комісію у складі: ОСОБА_4 начальника Лубенського РУ ГУ ДПСС в Полтавській області та ОСОБА_9 головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Лубенського РУ ГУ ДПСС в Полтавській області. Пунктом 2 цього ж наказу вказано, комісії, в межах повноважень, провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) 25.02 26.02.2025 року із застосування засобів відеофіксації на потужності фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Цього ж дня створено посвідчення (направлення) на проведення планового (позапланового) заходу державного контролю стосовно дотримання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин № 121 від 20.02.2025.

Після цього, у ОСОБА_4 , як керівника районного управління ГУ Дерпродспоживслужби в області, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за видачу експлуатаційного дозволу.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання 27.02.2025, близько 10:19 год., перебуваючи в службовому кабінеті розташованому в адміністративному приміщенні який використовується Лубенським районним управлінням ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул. Лікарняна, 11 вимагав та одержав від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 60000 (шістдесят тисяч) гривень за не створення штучних перешкод у здійсненні підприємницької діяльності останнім, та видачу експлуатаційного дозволу.

У подальшому, головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Лубенського РУ ГУ ДПСС в Полтавській області ОСОБА_9 , на виконання вказівок ОСОБА_4 , складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно дотримання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукті № 7від 26.02.2025, а саме позапланового заходу оператора ринку ФОП ОСОБА_8 , потужності якого розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зазначено відсутність порушень вимог законодавства.

За результатами позапланового заходу та складеного акту, 28.02.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області видано наказ № 293-ОД про присвоєння реєстраційного номеру a-UA-53-04-126-II-SH-CP бійні свійської птиці, потужності з розбирання та обвалювання м`яса свійської птиці фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ) та видано експлуатаційний дозвіл від 28.02.2025 року.

Слідчим зазначається, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища,поєднане з вимаганням неправомірної вигоди кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27 лютого 2026 року ОСОБА_4 , у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами.

Слідчим зазначається, що на теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку чим, у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані. Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих працівників територіальних підрозділів ГУ ДПСС в Полтавській області та Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини ГУ ДПСС в Полтавській області на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на вже допитаних свідків та інших свідків, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення тиску на вказаних осіб з боку підозрюваного. Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Вказане також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим зазначається, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного

ОСОБА_4 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення, ч. 3 ст. 183 КПК України, у випадку визначення розміру застави, з метою запобігання вищевказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде відповідати пропорційності одержаної неправомірної вигоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, прохали обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник зауважив, що відносно підозрюваного вже обрано запобіжний захід у виді застави, який він добросовісно виконує. Указане кримінальне провадження розслідується із травня 2024 року та ОСОБА_4 було відомо про це, проте він не має жодного наміру ухилятися від слідства та суду. Вважає, що будь-які ризики відсутні. Розмір застави вважає не помірним. Зазначив, що ОСОБА_4 позитивно характеризується. Паспорт для виїзду за кордон ним здано на виконання обов`язків за попереднім запобіжним заходом.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що слідчими слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 29.05.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

27.02.2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цим Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується, із доводами прокурора про існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, так як кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Можливість незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні обумовлена тим, що підозрюваний може особисто чи через третіх осіб з числа діючих працівників територіальних підрозділів ГУ ДПСС в Полтавській області та Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини ГУ ДПСС в Полтавській області вплинути на надання неправдивих показань, зокрема вже допитаних свідків та інших свідків, у тому числі з мотивів помсти за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з такого.

Підозрюваний раніше не судимий, щодо нього уже застосовано запобіжний захід у виді застави, який він виконує, не допускаючи жодних порушень, на виклики до слідчого, прокурора та суду з`являється на першу вимогу. Підозрюваний має постійне місце проживання та роботи. Позитивно характеризуєтьсяза місцем роботи.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - одержанні службовою особою неправомірної вигоди у сумів 60 000 грн та на даний час має офіційний дохід у розмірі близько 9 000 грн, що підтверджуєтиься Формою ОК-7 з реєстру застрахованих осіб Державного реєсмтру ЗДСС

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання не містить будь-якого обґрунтування, крім тяжкості кримінального правопорушення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Однак тяжкість кримінального правопорушення сама по собі не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст.194 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у виді застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що забезпечить дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вказаного та положень ч. 5 ст. 182 КПК України, застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 166 400 грн, не буде непомірною для підозрюваного та є достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. При цьому, недоцільним є визначення обов`язку, передбаченого п.8 ч.5 вказаної статті, оскільки підозрюваним 06.08.2025 року здано на зберігання до Лубенського відділу УДМС у Полтавській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме розмірі 166 400 гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0015950 , В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у виді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 26 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1