Справа № 138/219/26
Провадження №11-сс/801/127/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2026 про застосування у кримінальному провадженні № № 0000041, внесеного до ЄРДР 27 січня 2026 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучинець Мурованокуриловецького району (Могилів-Подільського району) Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше судимого Могилів-Подільським міськрайонним судом за вироком від 15.01.2025 за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 09 год. 42 хв. 27.03.2026. Дія ухвали закінчується о 09 год. 42 хв. 27.03.2026.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2026 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 домашній арешт в нічний час доби з 18-00 год. по 08-00 год ранку, клопотання слідчої СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Згідно клопотання слідчого встановлено наступне.

ОСОБА_7 26.01.2026 близько 16:00 год., перебував за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , де разом із ним у квартирі також перебували дружина ОСОБА_10 та пасинок ОСОБА_11 .

Під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у ОСОБА_7 виник умисел позбавити їх життя, у зв`язку з чим останній почав словесно погрожувати їм фізичною розправою.

Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю ОСОБА_11 викликав працівників поліції.

Прибувши орієнтовно о 16:17 год. 26.01.2026 за місцем виклику - квартири АДРЕСА_2 , співробітники Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області встановили вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_11 , склали за вказаним фактом протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_7 , який полягав у забороні контактувати з постраждалою особою.

Після від`їзду працівників поліції, будучи розлюченим фактом їх виклику, не стримуючи свої емоції та не відмовившись від наміру позбавити життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 повторно почав погрожувати позбавити їх життя із застосування сокири.

27.01.2026 орієнтовно о 04:00 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 взяв сокиру та після появи ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс їй гострою частиною сокири один удар по верхній частині голови, розуміючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді можливої смерті ОСОБА_10 від удару у життєво важливий орган, та тим самим спричинивши тілесні ушкодження у виді - закритої черепно-мозкової травми та рубленої рани волосистої частини голови.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , тримаючи сокиру та не зупинившись на скоєному, ОСОБА_7 , побачивши ОСОБА_11 , наніс йому гострою частиною сокири один удар по верхній частині голови, розуміючи та усвідомлюючи, що удар у життєво важливий орган спричинить його смерть, та тим самим завдав тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми та рубленої рани волосистої частини голови.

У цей час, захищаючись від нападу та рятуючи своє життя ОСОБА_10 вибігла із квартири та почала кликати на допомогу, у зв`язку із чим ОСОБА_12 , який проживав по сусідству, викликав працівників поліції.

Заподіюючи, із використанням гострої частини сокири, удари по голові ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 передбачав, що ця частина тіла людини є життєво важливим органом і такі удари можуть спричинити смерть людини, та бажав настання цих наслідків у вигляді смерті двох осіб, таким чином діяв із прямим умислом.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозра відносно ОСОБА_7 належним чином необгрунтована, не підтверджується жодними доказами.

Слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу необгрунтовано, в чому саме полягає недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам та не вказано, які саме докази доводять існування кожного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник звертає увагу на те, що самі по собі обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що унеможливлює обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, суд вірно обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні № 0000041, внесеного до ЄРДР 27 січня 2026 року ОСОБА_7 27.01.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Крім того, на етапі розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується, як особливо тяжкий злочин, в період іспитового строку визначеного за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.01.2025 року, обставини кримінального правопорушення, та дійшов вірного висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний з метою уникнення відповідальності, враховуючи тяжкість злочину може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з якими перебуває у близьких родинних стосунках, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника ОСОБА_6 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства .

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що дає право слідчому судді не визначати заставу підозрюваному.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4