Провадження № 11-сс/824/782/2026Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю

скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою гр. ОСОБА_6 від 22.09.2025 року.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що скарга ОСОБА_6 та долучена до неї заява про вчинення кримінальних правопорушень не містять інформації, яка б вказувала на наявність у діях посадових осіб Фастівського РУП ГУНП у Київській області та прокурорів Фастівської окружної прокуратури Київської області, кримінальних правопорушень за ст. 364, 396 КК України. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві ОСОБА_6 достатніх даних, які б свідчили, що дійсно вчинені кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, зобов`язати посадових осіб ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 22.09.2025.

Зазначає, що судом не вказано дату реєстрації його скарги, а також, що його не вчасно повідомлено про судовий розгляд.

Крім того, вказує, що суд не вправі посилатись на ст. 1 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), а відтак, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Встановлено, що ОСОБА_6 22.09.2025 звернувся до ДБР із заявою про вчинення посадовими особами Фастівського РУП ГУНП у Київській області та прокурорами Боярського відділення Фастівської окружної прокуратури Київської області, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000190, кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 396 КК України.

Відомості до ЄРДР внесено не було, у зв`язку з чим ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що аналізуючи зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 396 КК України, вона не містять інформації, яка б вказувала на наявність у діях посадових осіб Фастівського РУП ГУНП у Київській області та прокурорів Фастівської окружної прокуратури Київської області, вказаних кримінальних правопорушень.

Отже, оскільки повідомленняне містило в собі даних про склад кримінальних правопорушень, відомості до ЄРДР внесені не були.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки сам по собі факт чи припущення щодо вчинення злочину не має жодних правових наслідків без його належного обґрунтування. Аналіз змісту поданих ОСОБА_6 документів як до органу досудового розслідування так і до суду свідчить, що він висловив своє бачення і припущення на підставі аналізу наявної у нього інформації, не надаючи при цьому жодних доказів на підтвердження події чи складу злочину, що в свою чергу є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Доводи ОСОБА_6 про те, що в ухвалі не вказано дату реєстрації його скарги, а також, що його не вчасно повідомлено про судовий розгляд є безпідставними, оскільки дата скарги жодним чином не впливає на суть розгляду скарги та ОСОБА_6 було вчасно повідомлено про розгляд скарги шляхом поштового відправлення та надіслання повідомлення на засоби зв`язку (а.п.21).

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя