СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/165/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянняу кримінальному провадженні № 0002828 від 01.11.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, Грузія, грузина, громадянина Грузії, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації та проживання на території України, судимого:

26.04.2019 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці (покарання відбуте),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного у сховище, тобто за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин:

01.11.2021, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Ак. Палладіна, 24, шляхом пошкодження замка водійських дверцят, проник до автомобіля марки «Рута» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки намагався повторно, таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_8 , завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 679 гривень, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Так, ОСОБА_7 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, вирішив вчинити кримінальне правопорушення корисливого характеру з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом таємного проникнення до автомобілів інших осіб, які мають перешкоду у виді зачинених дверцят, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, 01.11.2021, близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_7 прибув до пр-ту Ак. Палладіна, 24 у м. Києві. Проходячи повз зупинку громадського транспорту станції метро «Академмістечко» він звернув увагу на припаркований біля зупинки автомобіль марки «Рута» д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого нікого не було.

Перебуваючи біля автомобіля Рута» д.н.з. НОМЕР_2 приблизно о 18 годині ОСОБА_7 , підійшов до автомобіля з боку водійських дверцят та будучи впевненим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою невстановленого предмету пошкодив замок водійських дверцят. Подолавши таким чином перешкоду, у вигляді зачинених дверцят, проник до салону автомобіля «Рута» д.н.з. НОМЕР_3 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 679 гривень.

Вчинивши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення

злочину до кінця, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину намагався втекти, однак довести свій злочин умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції із наявним при ньому викраденим майном, тобто у вчиненні закінченого замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з огляду на те, що сума викраденого яка інкримінується ОСОБА_4 становить 679 грн. івідноситься до дрібної крадіжки.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Мушукіа Роберт клопотань та заперечень проти закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння не заявляв та не подавав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн.

Тобто, із 09.08.2024 дрібною крадіжкою є адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - до 3028,00 грн.

Загальна сума викраденого майна ОСОБА_4 становить 679 грн.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказане дає суду підстави вважати, що має місце втрата чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність діяння, - викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вище у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки судом встановлено наявність згоди особи яка вчинила суспільно-небезпечне діяння на закриття кримінального провадження щодо нього за вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вартість якого на момент таких викрадень становила менше 3028,00 грн.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002828 від 01.11.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1