ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського від 05 січня 2026 року, якою звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, на підставі ст.81 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Кам`янського від 05 січня 2026 року задоволено подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, на підставі ст.81 КК України.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання строком 1 рік 3 місяці 19 днів нового кримінального правопорушення судом буде призначене покарання за правилами призначення покарань за сукупністю вироків та складання покарань, передбаченими ст.ст. 71, 72 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи подання суд першої інстанції вказав, що при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої, було досліджено поведінку засудженої ОСОБА_7 протягом усього строку відбування покарання, її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та до режиму відбування покарання, її активну участь у суспільному житті установи виконання покарань. Суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного їй вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 05 січня 2026 року та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що розгляд подання ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 судом першої інстанції зведено до формальної перевірки поведінки засудженої, ставлення до праці та кількості балів. Вказав, що судом першої інстанції зазначені негативні аспекти психологічної характеристики ОСОБА_7 , а також фактор ризику впливу на поведінку засудженої, однак жодної оцінки їм не надано. Зазначив, що судом першої інстанції взято до уваги висновок психолога, складений особою, щодо кваліфікації якої не надано жодного підтверджуючого документа і яка у своєму висновку підмінила поняття деструктивне у п.9 на імпульсивне, пункт 6 виклала так, що нервово-психічна стійкість у засудженої є незадовільною із-за дітей та застосування умовно-дострокового звільнення, пункт 12 фактично підтвердила, однак на підставі одного цього пункту прийшла до висновку, що у поведінці засудженої відсутні ознаки антисоціальних проявів. Зауважив, що і судом, і вищевказаним психологом взагалі проігноровано фактор ризику впливу на поведінку засудженої, який полягає у тому, що поведінка засудженої залежить від кола її спілкування, а тому прокурор вважає, що поки засуджена ОСОБА_7 перебуває в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» в колі засуджених, які працюють, то вона працює і режим відбування покарання не порушує, однак при потраплянні ОСОБА_7 в антисоціальне коло спілкування вона може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Засуджена та захисник ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, який залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, засуджена за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією у власність держави майна, яке є власністю останньої.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 грудня 2024 року на підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року за епізодом від 29 березня 2020 року за ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. Вважати засудженою вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України на підставі ч.1 ст.70, ч. 1,4 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю останньої.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 грудня 2024 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою звільнено від покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року та вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважати ОСОБА_7 засудженою за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Початок строку відбування покарання 06 квітня 2022 року, кінець строку 24 квітня 2027 року.

Як встановив суд першої інстанції ОСОБА_7 з 24 квітня 2020 року під час перебування в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризувалась задовільно, стягнень та заохочень не мала.

17 червня 2022 року прибула для подальшого відбування покарання до ДУ «Кам?янська виправна колонія (№34)». По прибутті була працевлаштована у майстернях установи в бригаді №54 підсобним робітником першого тарифного розряду, згодом за виробничою необхідністю була переведена на посаду бригадира, де і працює по теперішній час. При виконанні дорученої роботи постійно проявляє зацікавленість, працює на результат. Допомагає новоприбулим засудженим та недосвідченим швачкам у виконанні більш складних процесів при пошитті. Завжди проявляє ініціативу при виконанні додаткового об`єму роботи, чим подає позитивний приклад для інших працівників з числа засуджених. Має гарний показник КТУ 1,2-1,6.

Норм, що визначають порядок та умови відбування покарання дотримується свідомо, за період відбування покарання не має жодного стягнення. Має 9 заохочень у вигляді подяки за зразкову поведінку, добросовісне ставлення до праці, прийняття активної участі у житті відділення та своєю активною поведінкою була взірцем для інших засуджених.

З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин, завжди тактовна та ввічлива. У відділенні взаємовідносини будує правильно, конфліктних ситуацій не створює, з усіма засудженими підтримує дружні стосунки, має широке коло спілкування.

Соціально-корисну ініціативу в житті відділення засуджена проявляє на високому рівні, є головою санітарно-побутової секції у відділенні, приймає участь у заходах, що проходять в установі, останні з яких: пошиття концертних костюмів до конкурсу «Міс Весна 2025», спортивно-розважальний захід «Веселі старти», конкурсі «Боді арт», малюванні плакатів «Збережи природу».

Виявляє бажання та активно бере участь у роботах з благоустрою установи, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Залучена та бере активну участь у програмах виховного впливу, тематичні заходи відвідує із зацікавленістю, приймає активну участь та є активним учасником в обговореннях отриманого матеріалу, завжди прагне бути ведучою в ході самого заняття.

В свідомості засудженої відбулись позитивні зміни, внаслідок чого вона готова до самокерованої соціально-правової поведінки в суспільстві.

З рідними спілкується за допомогою інтернет-телефонії «Teams». Отримує від них допомогу у виді продовольчих посилок від рідних. Спілкування з рідними позитивно впливає на емоційний стан засудженої. Рідні чекають на засуджену вдома.

Згідно вироку вину у вчиненому визнавала частково, але під час проведеної соціально-виховної та психологічної роботи на даний час вину у скоєному злочині визнала повною мірою, звинувачує тільки себе, щиро кається. Питання побутового влаштування вирішено позитивно.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_7 , який зроблено комісією Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)», - засуджена довела своє виправлення та може бути представлена до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Твердження прокурора про те, що при потраплянні ОСОБА_7 в антисоціальне коло спілкування вона може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, є необґрунтованими, оскільки аналіз матеріалів провадження дозволяє дійти висновку, що у поведінці засудженої ОСОБА_7 дійсно мають місце позитивні тенденції, які у своїй сукупності доводять, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки дані про її особу, наявність позитивної характеристики та 9 заохочень свідчать про наявність достатніх підстав для її звільнення умовно-достроково від відбування покарання.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що судом першої інстанції взято до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженої, який складений особою, щодо кваліфікації якої не надано жодного підтверджуючого документа, оскільки відповідно «Методики визначення ступеня виправлення засудженого», затвердженої наказом Міністерства юстиції України19 січня 2023 року № 294/5, ступінь виправлення засудженого визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної згідно з методичними рекомендаціями, визначеними Міністерством юстиції України та з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, а також стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим, яка є складовою Щоденника індивідуальної роботи із засудженим, Щоденника соціально-виховної роботи із засудженим неповнолітнім, визначених Положенням про відділення соціально-психологічної служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року № 2300/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 листопада 2013 року за № 1863/24395 (далі - Щоденник), інформації, отриманої від уповноваженого органу з питань пробації (щодо засуджених, до яких відповідно до статті 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк), та відображається у висновку щодо ступеня виправлення засудженого (далі - висновок).

Складений проєкт висновку подається для подальшого обговорення та розгляду комісією, визначеною розділом VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року № 847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269.

Після обговорення результатів інформації, наведеної у проєкті висновку, комісією підсумовується загальний бал розділів ІІ-VІ та визначається відповідний ступінь виправлення засудженого, а саме:

якщо бал варіюється від «0» до «64» включно, то засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання на підставі статей 81, 82 Кримінального кодексу України;

якщо бал становить «65» та вище, то засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання на підставі статей 81, 82 Кримінального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що у підсумку висновку щодо ступеня виправлення засудженої зазначено, що засуджена набрала 24 бали, а в цілому за висновком - 89 балів, що свідчить про достатній ступінь виправлення під час відбування покарання.

Крім того, висновок комісії підписаний головою комісії та членами комісії.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, який, задовольняючи подання установи виконання покарань, дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського від 05 січня 2026 року, якою звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, на підставі ст.81 КК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4