УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 185/2507/21

провадження № 51-611ск26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_4 і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційного суду, прокурор подав на нього касаційну скаргу.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, сторона обвинувачення висловлює незгоду з оцінкою доказів (висновків експертів, показань представника потерпілого та свідків тощо), наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, ніж дав суд апеляційної інстанції, що у розумінні ст. 433 КПК не може бути предметом касаційного розгляду.

Прокурору, який подав касаційну скаргу, потрібно врахувати те, щовідповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, у касаційній скарзі прокурора не наведено конкретних аргументів про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 , яке взагалі не призначалося за випрадувальним вироком, хоча вказує їх серед підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Якщо прокурор вважає, що суди неправильно застосували кримінальний процесуальний закон, чим істотно його порушили, визнаючи докази недопустимими, то він повинен чітко вказати про який доказ йдеться і яке положення КПК порушив чи неправильно застосував суд у ході вирішення питання про його недопустимість.

Окрім цього, прокурор з урахуванням суті інкримінованого у цьому провадженні кримінального правопорушення, повинен вказати яким чином визнання такого доказу недопустимим вплинуло чи могло вплинути на висновки суду про винуватість особи у цьому кримінальному провадженні.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати прокурору.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5