Справа № 405/8149/25
провадження № 1-кс/405/3340/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 м. Кропивницький

cлідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулася з вказаною вище скаргою до Подільського районного суду міста Кропивницького, в обґрунтування якої зазначила, що до прокуратури Кіровоградської області 26.12.2025 року нею було подано заяву про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просила допитати її як потерпілу та провести ДНК-експертизу між нею та її родичами по батьківській лінії.

Заявник у судове засідання з`явилася, надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що заявниця ОСОБА_3 звернулася до Кіровоградської обласної прокуратури із заявою, в якій повідомила про обставини судового процесу, під час якого, на її думку, прокурором ОСОБА_5 у судовому засіданні було вчинено кримінальне правопорушення. Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 , під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 повідомив слідчому судді неправдиву інформацію про те, що заявниця мала сімейні стосунки зі своїм батьком, тобто проживала з ним як жінка та чоловік. Заявниця наполягає, що такі відомості не відповідають дійсності, таким вчинком прокурор розповсюдив відносно неї неправдиву інформацію без наявності на то підстав, чим завдав їй моральних страждань. Крім того, із заяви ОСОБА_3 вбачається, що в Компаніївському районному суді Кіровоградської області слухається цивільна справа за її позовом до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відповідно до якої заявниця стверджує, що під час засідань у вказаній цивільній справі ОСОБА_6 також повідомляв неправдиву інформацію про те, що заявниця проживала зі своїм батьком як жінка та чоловік, що не відповідає дійсності та завдало їй моральних страждань.

Відповідно до поданої заяви до Кіровоградської обласної прокуратури заявник просила допитати її як потерпілу та провести ДНК-експертизу між нею та її родичами по батьківській лінії, при цьому заявниця не просила прокурора вносити відповідні відомості про зазначену вище подію до ЄРДР.

Отже, слідчим суддею відзначається, що згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ст. 214 КПК України вбачається, що після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у справі № 818/1526/18 вказує (постанова від 30.01.2019), що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчим суддею з`ясовуються обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

За приписами ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Зміст ст. ст. 25, 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку із змістом ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Будь-яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень.

Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Тобто прокурор зобов`язаний проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частини КК України, таке діяння підпадає.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Водночас слідчий суддя враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших), і виступає індикатором початку застосування процесуальної норми ч. 1 ст. 214 КПК України.

Отже, якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладена позиції узгоджується з практикою Верховного Суду. Зокрема в постанові від 20.04.2023 № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення.

Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18), зазначено, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18) сформовано висновки, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Слідчий суддя зауважує, що в провадженні Компаніївського районного суду перебуває цивільна справа № 404/6631/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Судове засідання призначено на 12.03.2026 на 13.00 годину.

Ухвалою суду від 05.06.2025 відмолено у задоволені клопотання позивача про призначення ДНК експертизи.

Таким чином, порушення кримінального провадження відносно слідчого, прокурора, з підстав незгоди з процесуальними діями або рішеннями саме по собі не може вказувати на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

За правилами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, беручи до уваги досліджені під час розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_7