ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 671/465/26

Провадження № 11-сс/820/182/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за його заявою від 04.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заява ОСОБА_6 від 04.03.2026 не містить виклад обставин можливого кримінального правопорушення, які б могли бути кваліфіковані за відповідними статтями (ст. 197-1 КК України) Особливої частини КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого, судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність посадових осіб Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення. Уважає, її незаконною та постановленою з неправильним застосуванням норм кримінально процесуального закону. Зазначає, що закон не передбачає проведення попередньої перевірки заяви або оцінки достатності наведених у ній обставин до внесення відомостей до ЄРДР. Уважає, що достатньою підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність у заяві відомостей, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Стверджує, що у його заяві від 04.03.2026 викладено конкретні факти, зокрема: факт зведення бетонного фундаменту під тимчасову споруду (МАФ) за адресою: м. Волочиськ, вул. Незалежності, район будинку №5; побудову заглибленого бетонного фундаменту в охоронній зоні підземних комунікацій, впритул до кришки люку каналізації; не оформлення підприємцем права на землю; факт перебування землі у комунальній власності; відсутність дозволу на капітальне будівництво; суперечність між фактичним будівництвом фундаменту та рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради №68 від 13.02.2025 року, яким передбачено встановлення без фундаментної тимчасової споруди; Зазначає, що рішення №68 від 13.02.2025 дозволяє виключно безфундаментну споруду. Вказує, що наявність фундаменту є порушенням проектної документації та Наказу Мінрегіону №244. Переконує, що Дії, вчинені підприємцем підпадають під ознаки ч. 4 ст. 197-1 КК України, оскільки порушено умови використання земельної ділянки. На думку апелянта, вказані обставини потребують обов`язковій перевірці в межах досудового розслідування. Крім того, слідчим суддею не було взято до уваги його додаткові письмові пояснення, в яких зазначалось, що рішення виконавчого комітету прийнято на користь підприємця ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_8 заступника начальника відділу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що свідчить про можливий конфлікт інтересів та потребує перевірки у межах досудового розслідування. Звертає увагу, що за аналогічних обставин слідчим суддею місцевого суд у справі №671/464/26 було задоволено його скаргу та зобов`язано внести відомості до ЄРДР.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення заявника ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення та вважав рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2026 ОСОБА_6 звернувся до Волочиської окружної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого б ст. 197-1 КК України. У своїй заяві зазначив, що ОСОБА_7 здійснила самочинне будівництво бетонного фундаменту під тимчасову споруду (МАФ) поблизу будинку № 5, по вул. Незалежності, в м. Волочиськ. Встановлення фундаменту здійснено без наявного дозволу на капітальне будівництво, оскільки рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 13.02.2025 № 68 дозволено лише тимчасову споруду.

Листом керівника Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 04.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено, що його звернення з приводу можливих неправомірних дії ОСОБА_7 , які виразилися у самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, не містять достатніх даних та обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вбачається.

Слідчий суддя, перевіривши всі доводи скарги ОСОБА_6 , відмовив у її задоволенні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді та вважає безпідставними і необґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_6 .

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного потерпілим, заявником чи виявленого з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року, у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що немає підстав для задоволення, поданої ОСОБА_6 апеляційної скарги, оскільки слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення не містить виклад фактичних обставин можливого кримінального правопорушення, які б могли бути кваліфіковані за відповідними статтями (ст. 197-1 КК України) Особливої частини КК України.

Як убачається зі змісту поданої заяви, апелянт посилається на те, що в районі будинку АДРЕСА_1 , підприємцем ОСОБА_7 влаштовано бетонний фундамент, встановлення якого здійснено без наявного дозволу на капітальне будівництво, оскільки рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради №68 від 13.02.2025 дозволяло лише тимчасову безфундаментну споруду. Фактично зводиться капітальна будівля на фундаменті, що суперечить рішенню та паспорту прив`язки. Вказані дії підприємця містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 197-1 КК України(самовільне зайняття земельної ділянки та самочинне будівництво), оскільки влаштовано бетонний фундамент без відповідного дозволу, що перевищує межі, наданого рішенням виконавчого комітету №68 дозволу.

Однак такі твердження фактично ґрунтуються лише на припущеннях заявника та не підтверджені належними об`єктивними даними.

Відповідно до положень ч.1-ч.4 ст.197-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за:

1. Самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

2. Самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

3. Самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті. 4. Самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині другій цієї статті, або вчинене особою, раніше судимою за таке саме кримінальне правопорушення або кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню відомості про кримінальне правопорушення лише у разі, якщо у заяві або повідомленні містяться обставини, що можуть свідчити про вчинення такого правопорушення. Водночас, у заяві апелянта відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про наявність обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, зокрема щодо самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

Крім того, як встановлено слідчим суддею, рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 13.02.2025 № 68 «Про надання дозволу на видачу паспорта прив`язки для встановлення безфундаментної стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» надано дозвіл ОСОБА_7 на видачу паспорта прив`язки для встановлення безфундаментної стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 .

За таких обставин твердження апелянта про самовільність зайняття ФОП ОСОБА_7 земельної ділянки є безпідставним.

Долучення ОСОБА_6 фотознімків, у судовому засіданні апеляційного суду, в якості доказу облаштування заглибленого бетонного фундаменту, не можуть бути прийняті судом як належні та достатні докази наявності кримінального правопорушення, оскільки такі матеріали не дають можливості достовірно встановити технічні характеристики споруди та не підтверджують факт самовільного зайняття земельної ділянки чи здійснення капітального будівництва.

Твердження заявника про те, що слідчим суддею належним чином не було взято до уваги його додаткові пояснення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують законність постановленого слідчим судового рішення.

Апеляційна скарга не містить нових доказів, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, в діях підприємця ОСОБА_7 .

Доводи зводяться до переоцінки обставин та суб`єктивного трактування процесуальних норм.

Посилання апелянта на те, що за аналогічних обставин слідчим суддею Волочиського районного суду Хмельницької області у справі №671/464/26 було задоволено його скаргу та зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР апеляційним судом відхиляються, оскільки сама по собі наявність інших судових рішень, якими, за інших обставин, було задоволено подібні скарги, не є підставою для автоматичного задоволення апеляційних вимог у даній справі, так як судові рішення про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР приймаються з урахуванням конкретних обставин справи та мають індивідуальний характер, а не прецедентний.

Доказів, які б стверджували протилежне заявником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а ті, на які посилається ОСОБА_6 , ґрунтуються виключно на вільному тлумаченні норм законодавства, що широкому тлумаченню не підлягає та не може бути визнано належними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали є безпідставними.

За наведених обставин, слідчий суддя правильно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Волочиської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, підстав вважати, що в заяві ОСОБА_6 містяться відомості саме про злочин, і є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, немає, так як відсутнє фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2