У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/914/26

№ 1-кс/183/160/26

09 лютого 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000184 від 08 лютого 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Самарівського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

представника

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 07 лютого 2026 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_3 , разом з раніше знайомими неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де побачили ОСОБА_11 , який йшов по вулиці у їх напрямку. В цей час у неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж), а саме: заволодіння майном, яке знаходиться у ОСОБА_11 при собі.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж), усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, неповнолітній ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_9 почали наносити удари по обличчю ОСОБА_11 , позбавивши останнього можливості чинити опір відкритому заволодінню майном, та надалі забрали з правої кишені його зимової куртки мобільний телефон марки «Samsung SM-S908U», IMEI: НОМЕР_1 , з лівої кишені зимової куртки навушники «Airpods», білого кольору, електронний пристрій для паління «ELF BAR G4 33000 PRO», які належать ОСОБА_11 .

Після чого неповнолітній ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_9 відкрито, утримуючи викрадене майно, з місця злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

08 лютого 2026 року відомості про кримінальне правопорушення СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000184 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08 лютого 2026 року, о 00 годині 50 хвилин, неповнолітнього ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який, свідчить те, що неповнолітній ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

З урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 висловив думку та погодився із клопотанням.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, не заперечує проти запобіжного заходу, факт подій 07.02.2026 року підтвердив.

Представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 вказав, що не заперечує проти заявленого клопотання, поведінка ОСОБА_5 за час перебування у їх закладі є негативною.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

08 лютого 2026 року о 00.50 год. на підставі положень ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано.

08 лютого 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 07.02.2026 року з фототаблицею, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2026 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2026 року, іншими документами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором на підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначено судом у разі визнання його вини, він маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню. Відтак вказаний ризик слідчий суддя вважає доведеними. Крім того, слідчим суддею взято до уваги що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, є неповнолітнім.

Отже, враховуючи всі обставини справи, наведені дані про підозрюваного, його неповнолітній вік, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому слідчий суддя зауважує, що мінімізувати зазначені слідчим ризики можливо покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Вважаю, що застосування більш м`яких запобіжних заходів особистого зобов`язання чи особистої поруки не відповідатиме обставинам справи та тяжкості обвинувачення, при цьому щодо особистої поруки ніхто із бажаючих (поручителів) до слідчого судді не звертався. Щодо застави, то з цього приводу до слідчого судді також не надійшло жодних клопотань, а з огляду на положення ст. 182 КПК України, суд з власної ініціативи не вправі самостійно обирати такий запобіжний захід без відповідного клопотання сторони провадження (крім випадків, передбачених ч.3 ст.183 КПК України).

Таким чином, саме такий застосований запобіжний захід є достатнім для запобігання переліченим у клопотанні ризикам, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Також, оскільки ОСОБА_5 обирається запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, його слід звільнити з-під варти після доставлення за місцем проживання згідно ст. 202 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком по 03 квітня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати цілодобово своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати своєчасно до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою.

Під час оголошення на території Дніпропетровської області сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» дозволити неповнолітньому ОСОБА_5 відлучатись з визначеного в клопотанні місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Строк дії вказаних обов`язків встановити по 03 квітня 2026 року включно.

Згідно ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 підлягає доставленню органами поліції за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підлягає звільненню з-під варти.

Ухвалу направити для виконання до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1