Номер провадження: 1-кс/712/4350/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, неодруженого, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не є, не працює, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.10.2024 вироком Соснівського районного суду міста Черкаси до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №0000867 від 19.08.2025,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №0000867 від 19.08.2025.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою засудженою протягом року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 КК України, близько 10:00 год, по вул. Чигиринський Шлях 81, с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область неподалік магазину «Делікат», шляхом знахідки, придбав без мети подальшого збуту, один згорток, обгорнутий клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, в середині якого знаходився один поліетиленовий пакетик, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини та з моменту придбання зберігав його при собі для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту, раніше придбаної ним кристалічної речовини, незаконно зберігав її при собі у правій кишені штанів в котрі він був одягнутий.

19.08.2025 близько 10 год. 33 хв. перебуваючи поблизу магазину «Делікат» по вулиці Чигиринський Шлях, 81 в с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область, ОСОБА_6 був помічений працівниками поліції, які виконували службові обов`язки по забезпеченню громадського порядку по території с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область, після чого в ході застосування до останнього превентивних заходів повідомив, що зберігає при собі заборонені в обігу речовини.

Так, 19.08.2025 у період часу з 12 год. 37 хв. до 12 год. 50 хв., в ході затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 2982 КПК України, останній добровільно видав працівникам поліції із правої кишені штанів, в котрі був одягнутий, один згорток, обгорнутий клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, в середині якого знаходився один поліетиленовий пакетик із кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/12427-НЗПРАП від 29.08.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якого становить 0,378 г., яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, не працюючий, інвалідом, депутатом, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС не являється, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.10.2024 Соснівським районним судом м. Черкаси, за ч. 1 ст. 309 КК до обмеження волі строком 1 рік, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

10.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підставою звернення до слідчого судді з даним клопотанням є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже розуміючи, що, у разі засудження його за вчинення інкримінованого йому злочині, йому загрожує покарання у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законодавством передбачено покарання у вигляді штрафу від двох до п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років, тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, вже раніше засуджений за вчинення злочину за ч. 2 ст. 309 КК України та щодо якого ухвалою слідчого судді було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Так, ОСОБА_6 , є раніше судимою особою за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням наркотичного засобу без мети збуту. Разом з тим, відносно ОСОБА_6 28.03.2025 до суду скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, що свідчить про системність вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів, на шлях виправлення після вчиненого раніше кримінального правопорушення не став, а від так будучи не ізольованим від суспільства, останній може і в подальшому вчиняти злочини.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_6 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, що майновий та сімейний стан підозрюваного дає йому можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт оскільки, він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків.

Беручи до уваги вищевикладене, орган досудового розслідування вважає, що наведені ризики не можуть бути мінімізовані жодним іншим запобіжним заходом, аніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні, просили його задовольнити у повному обсязі.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків не доведені, підозрюваний проживає за місцем реєстрації, на розгляді суду знаходиться обвинувальний акт, однак у провадженні підозрюваному обирався домашній арешт у нічний час доби, вважає, що цілодобовий домашній арешт у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000867 від 19.08.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України.

10.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом затримання особи, протоколами допиту свідків, висновком експерта, відомостями щодо наявності судимостей, іншими матеріалами справи.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що докази, надані органами досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні №0000867 від 19.08.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України, повідомленої ОСОБА_6 .

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, їх обґрунтування та надані на підтвердження цього докази, слідчим суддею враховано таке.

Існує ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. Про існування такого ризику свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк до трьох років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та суду. Водночас, слід врахувати, що підозрюваний є особою раніше судимою за вчинення аналогічного правопорушення, однак випадків вжиття ним заходів до переховування або нез`явлення за викликом до суду або органу досудового розслідування стороною обвинувачення не наведено.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 обґрунтовується тим, що останній не має власного постійного джерела доходу, засуджений 18.10.2024 вироком Соснівського районного суду міста Черкаси до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Крім того, відносно ОСОБА_6 28.03.2025 до суду скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України. Отже, наявність ризику можливого вчинення ОСОБА_6 аналогічних злочинів є доведеною.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, неодружений, має постійне місце мешкання, офіційно непрацевлаштований, є раніше судимою особою, кримінальне правопорушення вчинив у період іспитового терміну.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже, прокурором для обґрунтування можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинні були бути доведені, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Про наявність жодної із зазначених обставин прокурором у клопотанні, та у судовому засіданні не зазначено та не доведено.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового терміну, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, аніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, доказів неофіційного працевлаштування матеріали клопотання не містять, а тому цілодобовий домашній арешт не зашкодить соціальному життю підозрюваному, однак мінімізує ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість досягнення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків:

1) цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №0000867 від 19.08.2025 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.11.2025, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 11.11.2025, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому негайно після її оголошення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Черкаський РУП ГУНП у Черкаській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.09.2025 о 14:30.

Слідчий суддя ОСОБА_1