МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Справа № 370/187/25

Провадження № 1-кп/370/8/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Макарові Київської області кримінальне провадження № 0000001 від 01 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06 листопада 2018 року Ірпінським міським судом Київської області за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, статтею 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 01 січня 2024 року близько

18 год 15 хв проходив поруч з магазином «EVA-3306» Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ», який розташований за адресою: вулиця Димитрія Ростовського, 42/1, селище Макарів Бучанського району Київської області, де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, повторно, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання негативних наслідків, умисно, в умовах воєнного стану, зайшов до приміщення магазину «EVA-3306» Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» та у відділі парфумерії взяв з торгівельних полиць товар, а саме: парфумовану жіночу воду «Lanvin Eclat d'Arpege» 100 мл вартістю 1 075,98 грн, туалетну воду жіночу «Trussardi Delicate Rose» 100 мл вартістю 1 243,21 грн, туалетну воду чоловічу «Trussardi Uomo» 100 мл вартістю 1 208,37 грн, парфумовану жіночу воду «Trussardi Donna» 50 мл вартістю 1 014,56 грн, але не розрахувався за них, минув касову зону, залишив приміщення магазину «EVA-3306» ТОВ «РУШ». Однак його злочинні дії були викриті працівниками магазину, але незважаючи на їх вимоги негайно припинити протиправні дії та повернути викрадене майно, ОСОБА_6 , тримаючи викрадений товар, побіг вздовж вулиці Димитрія Ростовського в селищі Макарів Бучанського району Київської області, де був зупинений небайдужим громадянином.

У результаті злочинних дій ОСОБА_6 . Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» магазину «EVA-3306» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4 542 гривні 12 копійок.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, визначеного частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та під час допиту надав такі показання.

Того дня, 01 січня 2025 року, він приїхав до Макарова на маршрутці близько 18 год, оскільки у нього була запланована зустріч із особою, яка мала його підвезти до Києва у справах. Однак, коли від зупинки він йшов у напрямку центра Макарова, він почув якийсь галас та метушню й побачив знайомого йому чоловіка на прізвисько « ОСОБА_8 », який йому сказав лягти на землю, але ОСОБА_6 його не послухав й пішов у протилежну сторону, як йому було відомо до місця, де було розташоване колишнє відділення поліції. Після чого, його затримали працівники поліції, які попросили його щось підписати, пообіцявши відпустити. У магазин «Єва» він того вечора не заходив. Вважає, що після перевірки його особи, працівники поліції дізнались, що він раніше судимий за крадіжку, а тому його затримали та повели до магазину.

Зі свого боку, захисник твердив, що вина його підзахисного у вчиненні інкримінованому йому злочині не доведена, оскільки працівники поліції привели

ОСОБА_6 у кайданках у магазин «Єва», якого працівники магазину побачили, а наступного дня були залучені до процедури пред`явлення особи для впізнання за фотознімком та впізнали у ОСОБА_6 грабіжника, що не відповідає вимогам статті 228 Кримінального процесуального кодексу України, а тому протокол впізнання особи за участю працівників «Єви» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не може бути допустимим доказом.

Крім того, захисник зазначив, що показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 не може бути належним доказом, оскільки свідок за станом здоров`я незрозуміло та нечітко висловлювався.

Згідно із статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України суд дослідив докази у визначеному порядку: дослідження письмових доказів, дослідження відеодисків, допит свідків, допит обвинуваченого.

Під час судового розгляду, суд дослідив, у порядку статті 358 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні, письмові матеріали, долучені стороною обвинувачення: дані, зафіксовані у протоколах слідчих дій, постанови та інші процесуальні документи.

Крім того, з дослідженого судом, долученого DVD-R диску з камери відеоспостереження магазину «Єва» вбачається, що до магазину зайшов чоловік, одягнений у чорну куртку, у штани темного кольору із візерунком сірого кольору типу «камуфляж», «пікселі», на голові шапка та капюшон, обличчя частково закрито шарфом, взутий у чорні спортивні черевики, у руках білий поліетиленовий пакет. Підійшов до полиць із парфумами. У цей час, одна із продавчинь пішла за цим чоловіком і спостерігала за ним. Взявши з полиці парфуми, чоловік пройшов повз неї, тримаючи парфуми в руках, працівниця пішла за ним.

З дослідженого відеозапису з бодикамери поліцейського, вбачається, що затриманий поліцейськими обвинувачений, одягнений у чорну куртку, темні спортивні штани із візерунком «камуфляж», на шиї шарф. Одяг співпадає із одягом чоловіка, зафіксованого на диску з камери відеоспостереження магазину. На відео також зафіксовано, що під час поверхневого огляду обвинуваченого був присутній свідок ОСОБА_11 із парфумами у руках.

Прокурор в суді доводив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення показаннями свідків обвинувачення, які надали такі показання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що коли був поблизу магазину «Єва» побачив, як продавець бігла та кричала: «Стій!» до невідомого чоловіка, який йшов попереду. Він побіг за цим чоловіком, наздогнавши його вихопив пакет, а чоловік побіг далі, за яким він також побіг.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що займає посаду поліцейського офіцера громадського порядку. Того вечора 01 січня 2025 року перебував на чергуванні, патрулював із іншими працівниками поліції у парку «Молодіжний», який розташований поряд з магазином «Єва». Перехожих у цей час майже не було, оскільки зазвичай люди перебувають у своїх помешканнях після святкування Нового року. До них підбігла жінка і вказала на чоловіка, який біг і повідомила, що він викрав з магазину парфуми. У чоловіка був темний одяг. Він з напарником почав його переслідувати вздовж парку, чоловік біг у зворотною сторону від магазину «Єва». На якомусь етапі погоні, цей чоловік опинився у парку, де вони його і затримали. Звернув увагу, що шапки і капюшона на ньому не було, незважаючи, що на вулиці було холодно. Коли його наздогнали, парфумів у нього не було. Після затримання був проведений поверхневий огляд, особу встановили за паспортом, яким виявився обвинувачений ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що перебувала у той день 01 січня 2025 року у патрульному наряді, займала посаду дільничного офіцера поліції. Патрулювання проводили з напарниками біля ялинки у парку «Молодіжний», коли до них підбігла консультант магазину «Єва» і вказала на чоловіка, який біг у темному одязі. Свідок ОСОБА_13 бачила силует цього чоловіка. Її напарники почали його переслідувати, а вона залишилась в оглядовій зоні. Втікача також переслідував невідомий їй чоловік, який через якийсь час підійшов з духами. Вона пішла до магазину, щоб спитати на яку суму був викрадений товар і викликала слідчо-оперативну групу.

Свідок ОСОБА_14 , повідомив суду, що на той час займав посаду старшого інспектора відділення поліції № 3 Бучанського РУП та перебував у патрулюванні у парку «Молодіжний», коли продавець магазину підійшла і повідомила про крадіжку та вказала на чоловіка, який біг вздовж парку у зворотній бік від магазину «Єва», у сторону місця розташування колишнього відділення поліції, він його почав переслідувати. Чоловік був удягнений у темний одяг. На його думку, оскільки втікач погано знав місцевість, у процесі погоні він знову потрапив до парку «Молодіжний», де він з напарником його вже наздогнали і затримали. Затриманою особою виявився обвинувачений ОСОБА_6 .

Також, суд допитав працівників магазину «Єва» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_9 повідомила, що працює продавцем-касиром. 01 січня 2025 року у торговому залі перейшла до стелажів з парфумами і побачила чоловіка, який взяв з полиць парфуми та пішов у бік каси, але пройшов повз касу і вийшов з магазину. Вона вийшла за ним і крикнули йому: «Ви куди?», але він не озирнувся і пішов далі. У цей час підійшла напарниця ОСОБА_15 , якій вона вказала на нього. ОСОБА_15 почала його переслідувати, а вона повернулась до магазину. Вона бачила, що невідома особа побігла в сторону парку «Молодіжний». Пізніше інший чоловік приніс 4 шт парфумів.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що працює адміністратором торгового залу. Перебувала у службовому приміщенні, де спостерігала за залою з відеоспостереження і побачила, як чоловік вийшов з магазину з парфумами. Вона вийшла на вулицю, де ОСОБА_16 вказала їй у яку сторону він пішов. Вона пішла за ним, при цьому йому кричала зупинитись, але він не озирався. Наздогнавши його, вона торкнулась його плеча і він повернувся до неї, а потім побіг. Коли він повернувся до неї, вона запам`ятала його очі. Запам`ятала, що чоловік був одягнений у чорну куртку, штани чорно-сірі, чорні кросівки, на голові капюшон. У цей момент вона побачила поліцейських, яким вказала на нього та повернулась до магазину.

Як визначено у частині першій статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Суд, дослідивши та проаналізувавши у сукупності надані стороною обвинувачення докази, перевіривши їх належність та допустимість, встановив послідовність таких подій: з камер відеоспостереження, розташованих у магазині «Єва», чоловік, одягнений у чорну куртку, темні штани та чорні спортивні черевики, на голові шапка та капюшон, пів обличчя до носа закрите темним шарфом, тримав у руках товар.

З показань свідків, зокрема, ОСОБА_9 суд встановив, що коли цей чоловік не сплатив за парфуми, вона за ним вийшла на вулицю і бачила, як він йшов у напрямку парку. Коли до неї вийшла її колега ОСОБА_17 , вона вказала на цього чоловіка і ОСОБА_15 пішла за ним.

Вже з показань ОСОБА_17 суд встановив, що вона його переслідувала, наздогнавши, він озирнувся до неї й потім почав тікати від неї. Вона побачила поліцейських і вказала їм на нього, які почали його переслідувати.

З показань свідка ОСОБА_11 , суд встановив, що він бачив як ОСОБА_17 йшла за невідомим чоловіком і кричала йому зупинитись. Він побіг за цим чоловіком і вирвав у нього пакет. Чоловік почав тікати, і ОСОБА_11 побіг за ним.

З показань працівників поліції, суд встановив, що вони почали переслідувати чоловіка, на якого вказала продавець магазину, наздогнавши його, встановили його особу за паспортом, ним виявився обвинувачений ОСОБА_6 , затримали його і викликали слідчо-оперативну групу. Зокрема, з бодикамери поліцейського вбачається, що затриманий ними чоловік є обвинувачений ОСОБА_6 , одяг якого співпадає з одягом чоловіка, зафіксованого відеозаписі з камер магазину «Єва».

Як було зазначено, суд встановив послідовність подій, які відбулися 01 січня

2025 року, зафіксовані з відеокамер, які мають логічний зв`язок із показаннями свідків, доповнюють один одного та не суперечать між собою.

Водночас, проаналізувавши показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони є непослідовними та суперечливими, оскільки протирічать встановленим фактичним обставинам справи та спростовуються сукупністю досліджених доказів, а тому ставиться до них критично.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обсяг доказів, наданих стороною обвинувачення у своїй сукупності доводять про наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального злочину, визначеного частиною четвертої статті 186 Кримінального кодексу України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно,в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обвинувачення відносно ОСОБА_6 , зазначила, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину за частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України повністю доведена, дослідженими судом доказами та просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Призначаючи покарання, суд керується приписами частини другої статті 50 Кримінального кодексу України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також, згідно із статтею 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 Кримінального кодексу України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, визначені статтею 66 Кримінального кодексу України суд не встановив.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, суд не встановив.

Суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно.

Згідно із частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України грабіж, вчинений в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

З огляду на викладене, ураховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, ступінь суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у межах санкції частини четвертої статті 186 кримінального кодексу України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 374 Кримінального процесуального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, тож з метою виконання вироку та запобіганню спробам засудженого ухилитися від відбуття покарання до набрання вироком законної сили, ОСОБА_6 необхідно взяти під вартою в залі суду.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення суд вирішує на підставі частини п`ятої статті 72 КК України.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлений. Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 50, 65, 66, 67, 100, 368, 371, 373, 374, 376, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального злочину за частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Згідно із частиною п`ятою статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання строк перебування його під вартою з часу фактичного затримання 01 січня 2025 року до 27 березня 2025 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду негайно та утримувати у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 28 жовтня 2025 року.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на проведення судової експертизи відсутні.

Речові докази у справі: оптичний носій інформації DVD-R диск з файлами А07_1924 mp4; А08_1924 mp4; А03_1924 mp4 з записами з камер відеоспостереження, розташованих у магазині «Єва-3306» ТОВ «Руш»; оптичний носій інформації DVD-R диск з нагрудної бодикамери ОСОБА_14 від 01.01.2025 під назвою «Крадіжка Єва 01.01.2025 mp4» залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після завершення строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Суддя ОСОБА_1