Справа № 953/1059/25
Провадження № 1-кп/953/608/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

представника потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської оружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 30.11.2023 про відсторонення від посади

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малево Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово відстороненого від посади помічника ректора з адміністративних питань Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0000286 від 30.11.2023 року за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_10 за ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

У період з 03.01.2012 року до 07.12.2023 року обвинувачений, обіймаючи посади проректора з науково-педагогічної роботи, ректора, першого проректора Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», будучи службовою особою, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, за попередньою змовою із працівниками приватної фірми «ВЕКТОР-93» ОСОБА_12 (засновник та директор) та ОСОБА_11 (виконроб) організували схему заволодіння бюджетними коштами. За планом співучасників злочину до експлуатаційно-технічного відділу університету було зараховано 9 осіб на посади робітників з обслуговування приміщень, котрі у подальшому фактично не знаходилися на своїх робочих місцях і не виконували посадових обов`язків, проте на підставі підроблених офіційних документів завізованих ОСОБА_10 службових записок та підписаних ним наказів отримували заробітну плату та премії. Отримуючи від зазначених осіб банківські картки, на які нараховувалися відповідні виплати, обвинувачені обготівковували кошти і розпоряджалися ними на власний розсуд.

Унаслідок спільних узгоджених злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Національному аерокосмічному університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» завдано матеріальної шкоди на загальну суму 14 235 981 грн. 90 коп.

На стадії підготовчого судового засідання прокурор у справі ОСОБА_14 звернувся до суду з клопотанням про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_10 від посади помічника ректора з адміністративних питань Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». В обґрунтування клопотання державний обвинувач посилається на такі обставини.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчинення тяжких та особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень. Обґрунтованість відповідного обвинувачення підтверджено низкою письмових доказів, у тому числі протоколами за результатами слідчих дій та висновками експертиз, а також показаннями ряду свідків. На переконання прокурора, перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_10 може продовжити кримінально протиправну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, у тому числі тих, що перебували або перебувають у його підпорядкуванні, з використанням свого службового становища та пов`язаних з цим можливостей, а також досвіду роботи і соціальних зв`язків.

На клопотання прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 подав заперечення, що аргументовано такими доводами і міркуваннями. Твердження державного обвинувача про існування ризиків протиправного впливу обвинуваченого на свідків не підтверджені жодними доказами, які б досліджувалися у судовому засіданні, і мають характер припущень. Ба більше, свідки не перебувають у підпорядкуванні ОСОБА_10 як помічника ректора з адміністративних питань, і відповідно, обвинувачений не має посадових повноважень чинити відповідний вплив. Крім цього, на стадії досудового розслідування, ОСОБА_10 вже було відсторонено від посади, термін застосування такого заходу сплив, і у подальшому впродовж тривалого часу обвинувачений не вдавався до жодних протиправних дій і не перешкоджав кримінальному провадженню. Водночас, заробітна плата, крім пенсії, є для ОСОБА_10 та його сім`ї єдиним джерелом доходу. Акцентується увага у запереченні і на тому, що є обвинувачений є заслуженим працівником освіти і науки, автором низки наукових праць, має численні державні нагороди, за місцем роботи характеризується виключно позитивно. В умовах збройної агресії Російської Федерації проти України ОСОБА_10 після пошкодження внаслідок ракетних обстрілів будівель університету організував роботи з їх відновлення, а також оперативний штаб з надання гуманітарної допомоги всім, хто її потребує, і нагороджений медалями «За оборону Міста-Героя Харків».

Прокурор ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Представник потерпілого висловилася про обґрунтованість клопотання прокурора і просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з міркувань, викладених у письмових запереченнях.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність. Звернув увагу на те, що він у Національному аерокосмічному університеті працював упродовж багатьох років, та вважає, що кримінальне переслідування і, зокрема, клопотання про відсторонення від посади спрямоване на усунення його від участі у конкурсі на посаду ректора.

Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним.

Заслухавши думки учасників судового процесу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання з огляду на таке.

У пункті 4 частини 2 статті 131 КПК України законодавець передбачає можливість відсторонення обвинуваченого від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на досягнення його дієвості.

Відсторонення від посади на підставі частини 1 статті 154 КПК України може бути здійснено щодо підозрюваного або обвинуваченого у вчиненні злочину. Як унормовано у частині 2 цієї ж статті, на стадії судового провадження таке відсторонення здійснюється на підставі рішення суду на строк не більше двох місяців.

За змістом частин 1 і 2 статті 157 КПК України необхідною умовою для відсторонення особи від посади є наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_10 поставлено за провину вчинення одного епізоду тяжкого та восьми епізодів особливо тяжких корупційних злочинів, які він упродовж одинадцяти років систематично вчиняв з використанням свого службового становища проректора з науково-педагогічної роботи, виконувача обов`язки ректора та ректора вищого навчального закладу.

Зазначене, у сукупності з професійними зв`язками ОСОБА_10 , зумовленими його багаторічною роботою на керівних посадах в університеті, свідчить про реальність ризиків продовження обвинуваченим протиправної поведінки у разі перебування на посаді помічника ректора з адміністративних питань. Крім цього, навіть у разі відсутності прямого підпорядкування свідків ОСОБА_10 , зазначена посада надає йому додаткові важелі тиску на цих осіб, оскільки пов`язана з можливостями впливу на прийняття уповноваженими посадовими особами рішень з адміністративних, кадрових чи інших питань, які можуть стосуватися прав та інтересів свідків.

Оцінюючи ризик протиправного впливу на свідків, суд враховує визначену кримінальним процесуальним законом процедуру допиту цих осіб. Зокрема, під час досудового розслідування свідки дають показання слідчому, прокурору у порядку, визначеному ст. 224 КПК України, а на стадії судового розгляду справи допитуються усно у судовому засіданні згідно зі ст. ст. 352, 353 цього Кодексу. Відповідно до закріпленої у ст. 23 КПК України засади безпосередності судового процесу суд може використовувати як докази лише показання, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отримані у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Положення ч. 4 ст. 95 КПК України містять імперативну заборону обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім випадків, зумовлених режимом воєнного стану і визначених у ст. 615 КПК України.

В свою чергу, ч. 11 ст. 615 КПК України передбачено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у разі, якщо хід і результати допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За наведених обставин ризик впливу на свідків існує не лише під час зібрання доказів на початку досудового розслідування, а і зберігається під час судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань судом. Станом на зараз судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, відтак і свідки у судовому засіданні не допитані, а тому ризик протиправного впливу ОСОБА_10 на них є актуальним.

За таких обставин суд вважає доведеним, що перебування обвинуваченого на займаній посаді несе вагомі ризики продовження злочинної діяльності, а також тиску на свідків з метою схилити до показань на його користь, що може завдати значної шкоди інтересам кримінального провадження.

Позитивні характеристики ОСОБА_10 за місцем роботи, а також його активна громадянська позиція, гуманітарна діяльність, спрямована на допомогу постраждалим від збройної агресії Російської Федерації проти України, на що захисник посилається у запереченнях на клопотання прокурора, наведених ризиків не знижують.

Запобігти цим ризикам в інший спосіб, ніж шляхом тимчасового відсторонення ОСОБА_10 від посади, неможливо.

Застосовуючи відсторонення обвинуваченого від посади як захід забезпечення кримінального провадження, суд враховує, що такий захід становить втручання у право людини на доступ до трудової діяльності, відповідне право є одним із аспектів права на повагу до приватного життя й охоплюється сферою застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, критеріями правомірності втручання держави у зазначене право є:

- законність;

-легітимна мета захист національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, запобігання заворушенням чи злочинам, захист здоров`я чи моралі або прав і свобод інших осіб;

-пропорційність, тобто необхідність відповідного втручання у демократичному суспільстві і неможливість досягти наведених вище цілей у менш обтяжливий для людини спосіб.

Вказані орієнтири застосування статті 8 Конвенції сформовані послідовною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах: «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), пункти 165-167; «Акопян проти України» (Akopyan v. Ukraine) від 05.06.2014 року, заява № 12317/06, пункт 109; «Чорап проти Молдови» (Ciorap v. Moldova) від 19.06.2007 року, заява № 12066/02, пункт 104; «Халікова проти Азербайджану» (Khalikova v. Azerbaijan) від 22.10.2015 року, заява № 42883/11, пункт 128; «Чукаєв проти Росії» (Chukayev v. Russia) від 05.11.2015 року, заява № 36814/06, пункт 137; «Поровський проти Польщі» (Porowski v. Poland) від 21.03.2017 року, заява № 34458/03, пункт 171).

У зазначеній справі втручання у право ОСОБА_10 за статтею 8 Конвенції здійснюється на підставах і в порядку, передбачених національним кримінальним процесуальним законом пунктами 4 частини 2 статті 131, частинами 1 статті 154, частинами 1 і 2 статті 157 КПК України. Отже, згадане втручання відповідає критерію законності.

Відсторонення обвинуваченого від посади спрямоване на запобігання новим злочинам, а також захист прав і законних інтересів потерпілого та інших учасників кримінального провадження. Зазначене узгоджується з легітимною метою, визначеною у пункті 2 статті 8 Конвенції.

Водночас таке відсторонення чітко обмежене часовими рамками, не тягне звільнення з роботи, застосування відповідного заходу може бути оскаржено в апеляційному порядку, а у разі визнання пред`явленого обвинувачення недоведеним за підсумками судового розгляду ОСОБА_10 матиме законне право на компенсацію втраченого заробітку, у тому числі, за період тимчасового відсторонення від посади. Наведені гарантії в достатній мірі урівноважують обтяжливість для обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що тимчасове відсторонення обвинуваченого від посади є співмірним легітимній меті, тобто пропорційним, забезпечує справедливий баланс між правами ОСОБА_10 та захистом прав, свобод, законних інтересів інших осіб та держави і є необхідним у демократичному суспільстві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 154, 155, 156, 157 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської оружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 30.11.2023 року, про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_10 від посади задовольнити.

Відсторонити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади помічника ректора з адміністративних питань Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на строк два місяці до 21.09.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення,.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3