ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання від 30.09.2025 представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2024 у справі № 991/3374/24 (провадження № 1-кс/991/3409/24) у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.07.2022,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2025 на розгляд слідчого судді надійшло клопотання від 30.09.2025 представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 (далі - заявник) , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2024 у справі № 991/3374/24 (провадження № 1-кс/991/3409/24) у кримінальному провадженні № 0000084 від 19.02.2025 (виділеному з кримінального провадження № 0000169 від 07.07.2022).

Заявник обґрунтовував соє клопотання тим, що арешт має бути скасовано відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки він був накладений необґрунтовано.

Заявник уважав, що накладення арешту на майно за відсутності обґрунтованої підозри в причетності ОСОБА_4 до злочину у кримінальному провадженні застосування відносно неї будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження (в тому числі, у вигляді арешту майна), є невмотивованим втручанням у її право мирно володіти майном.

Також, заявник уважав, що, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності ОСОБА_4 , а також з огляду на тривалість арешту майна та завершення досудового розслідування, подальше обмеження права розпорядження майном буде непропорційним втручанню у право власності ОСОБА_4 .

Клопотання подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду ( далі - ВАКС) згідно із статтями 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді ВАКС.

У судовому засіданні заявник подане клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Детектив НАБУ в судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, надав письмові пояснення, в яких проти задоволення клопотання заперечував з огляду на визнання майна речовими доказами, та з огляду на те, що майно перебуває на експертизі, та надав суду письмові докази на підтвердження висловлених заперечень.

Неявка заявника та детектива не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив.

Національним антикорупційним бюро України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.07.2022.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 24.04.2024 у справі 991/3374/24 (провадження 1-кс/991/3409/24), за клопотанням детектива, накладено арешт (шляхом заборони розпорядження) на майно, в тому числі на: автомобіль марки Мегсеdes-Веnz E 53 АМG, д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , та автомобіль марки Мегсеdes-Веnz GLE 63S, д.н.з. НОМЕР_3 , 2021 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Набуття права власності на вказане майно відбулося на підставі договору про поділ майна подружжя від 27.12.2022.

Постановою прокурора від 19.02.2025, виділено з матеріалів досудового розслідування №0000169 від 07.07.2022 в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, які зареєстровано в ЄРДР за № 0000084.

07.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000084 від 19.02.2025 відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та цього ж дня в цьому провадженні було завершено досудове розслідування.

Таким чином убачається, що за наслідками розгляду кримінального провадження № 0000084 по суті, до ОСОБА_5 відповідно до положень ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України може бути застосована конфіскація майна.

Отже майно, власницею якого на цей час є ОСОБА_4 (з огляду на його статус у минулому, як спільної сумісної власності подружжя), за оцінкою слідчого судді може бути предметом можливої конфіскації в разі ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 .

За версією слідства злочинна діяльність слідства злочинна діяльність ОСОБА_5 розпочалася в жовтні 2021 року, тобто, задовго до моменту укладення договору про поділ майна подружжя від 27.12.2022.

Тобто, потреба у застосуванні відповідного засобу забезпечення кримінального провадження на цей час вочевидь не відпала.

З вищенаведеного вбачається, що чинний арешт майна ОСОБА_7 , який накладено, у тому числі, з метою забезпечення його можливої конфіскації в разі ухвалення обвинувального вироку, є правомірним, та таке обмеження не є свавільним, та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, враховуючи, що досягнення мети кримінального провадження неможливо в інший спосіб, окрім як застосування такого заходу, та потреба в такому заході не відпала.

Слідчий суддя не приймає до уваги твердження заявника про те, що підставою для скасування арешту може бути те, що, за взаємною згодою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя від 27.12.2022, відповідно до якого сторони, будучи у зареєстрованому шлюбі, погодили розподіл майна, набутого у шлюбі, на праві спільної сумісної власності.

З матеріалів провадження вбачається, що під час поділу майна подружжя вочевидь не було враховано наявний публічно-правовий інтерес стосовно майна, яке належало до спільної сумісної власності та було предметом поділу, оскільки до цього майна за наслідками розгляду цього кримінального провадження можливе застосування конфіскації в частині, яка належала ОСОБА_5 у спільній власності подружжя.

Належна оцінка наведеної обставини можлива лише з урахуванням сукупності обстави за наслідками розгляду кримінального провадження.

З цієї ж підстави не можуть бути прийняті до уваги посилання заявника на положення абзацу 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, оскільки визначення статусу ОСОБА_4 , як добросовісного набувача майна, може відбутися лише на наслідками розгляду кримінального провадження № 0000084 по суті.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги твердження заявника, що накладення арешту було безпідставним з огляду на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000084 завершено 07.03.2025, та у пред`явленій ОСОБА_5 підозрі від 07.03.2025 перелічено конкретне майно, яке на думку сторони обвинувачення, інкриміноване як набуте злочинним шляхом (об`єкти нерухомості), а спірне майно не включено до цього переліку.

Як вже було зазначено, за наслідками судового розгляду кримінального провадження № 0000084, зокрема, може бути прийнято рішення про конфіскацію майна ОСОБА_5 , може бути розглянуте питання щодо можливої конфіскації усього майна, належного ОСОБА_5 (у тому числі, яке належало ОСОБА_5 у минулому, та, можливо, було переоформлено на колишню дружину з метою уникнення його конфіскації, незалежно від того, чи було таке майно предметом учинення злочину, або чи було таке майно набуте злочинним шляхом).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України саме на заявника в цьому випадку покладається обов`язок доведення того, що арешт на майно був накладений безпідставно, або, що у арешті цього мана відпала потреба. Водночас, заявник наведених обставин не довів.

Твердження заявника про тривалість досудового розслідування, та, відповідно, надмірно тривале обмеження права власності ОСОБА_4 саме по собі, відповідно до положень абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України не є підставою для скасування арешту.

Оцінюючи загальний строк досудового розслідування в цьому випадку слідчий суддя виходить з того, що з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, складності та інших обставин провадження № 0000084, з урахування дотримання відповідних положень КПК України щодо строків досудового розслідування, приходить до висновку, що відповідний строк є розумним.

З метою оцінки дотримання належного балансу інтересів слідчий суддя також враховує, що чинний арешт накладено на спірний майно у найменш обтяжливий спосіб, без обмеження власнику права користування таким майном, а лише в частині обмеження розпорядження майна з метою запобігання його відчуженню, зміні або знищенню.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба в дії цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час не відпала, цей захід є співмірним, та таким, що належним чином відображає баланс інтересів окремої особи та суспільства (з огляду на конкретні обставини набуття цього майна ОСОБА_4 , та необхідність оцінки цих обставин, за наслідками розгляду кримінального провадження, з огляду на всю сукупність здобутих слідством доказів).

Таким чином, в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання від 30.09.2025 представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2024 у справі № 991/3374/24 (провадження № 1-кс/991/3409/24) у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.07.2022, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1