Провадження № 1-кс/202/8486/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001100 від 9.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчої СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001100 від 09.10.2025 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001100 від 09.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2025 року ОСОБА_6 , спільно з іншими невстановленими особами, перебуваючи на території пункту розподілу військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив командиру 3 штурмового батальйону НОМЕР_2 окремого штурмового полку в/ч НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_7 пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 8 000 доларів США за надання можливості вивезення військовослужбовця ОСОБА_8 з військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_6 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , який діяв під контролем співробітників 2 відділу 5 управління ДВКР СБ України, передав йому грошові кошти в сумі 8 000 доларів США за вчинення останнім дій, спрямованих на вивезення підлеглого йому військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 з території військової частини до АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

17.10.2025 року ОСОБА_6 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

18.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2025 року, вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro», сірого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Під час проведення огляду мобільного телефону «Iphone 15 Pro», вилученого у підозрюваного, виявлено видалені переписки, які мають доказове значення у досудовому розслідуванні.

За результатом проведеної комп`ютерно-технічної експертизи з мобільним телефоном «Iphone 15 Pro» встановлено, що серед інформаційного наповнення вбудованої пам`яті мобільного телефону виявлені файли графічних та відео форматів; Інтернет-браузер «Safari Internet Browser» та збережені записи історії відвідування Інтернет ресурсів; програмний застосунок «WhatsApp», в котрому є збережені записи листування та файли в них; програмний застосунок «Telegram», інформаційне наповнення котрого заблоковано; програмний застосунок «Viber» та «Signal»; програмний застосунок «Threema», в котрому виявлені збережені записи, що можуть мати істотне значення для матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи, що мобільний телефон містить листування, зображення, документи та інші файли, котрі є доказами вчинення кримінального правопорушення, є ризик знищення або втрати вказаної інформації без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт.

Тому, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон «Iphone 15 Pro», версія IOS «18.6.2», серійний номер НОМЕР_3 .

Прокурор під час розгляду клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 та його представник, адвокат ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що питання щодо накладення арешту на вказаний телефон уже було предметом розгляду, за результатом котрого було відмовлено у задоволення клопотання про накладення арешту на мобільний телефон. Крім того, ухвалою слідчого судді Індустірального районного суду м. Дніпра від 12.11.2025 року зобов`язано слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути ОСОБА_6 мобільний телефон«Iphone 15 Pro», котрий в подальшому так і не було повернуто.

Вислухавши учасників судового процессу, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001100 від 09.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, за фактом надання неправомірної вигоди командиру військової частини НОМЕР_1 , за сприяння ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

17.10.2025 року ОСОБА_6 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

17.10.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro», сірого кольору, у вимкненому стані.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2025 року мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro», сірого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

18.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 18.10.2025 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу з мобільним телефоном «Iphone 15 Pro».

Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/104-25/42721-КТ від 18.11.2025 року серед інформаційного наповнення вбудованої пам`яті мобільного телефону «Iphone 15 Pro» виявлені файли графічних та відео форматів; Інтернет-браузер «Safari Internet Browser» та збережені записи історії відвідування Інтернет ресурсів; програмний застосунок «WhatsApp», в котрому є збережені записи листування та файли в них; програмний застосунок «Telegram», інформаційне наповнення котрого заблоковано; програмний застосунок «Viber» та «Signal»; програмний застосунок «Threema», в котрому виявлені збережені записи, котрі можуть мати істотне значення для матеріалів кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимоги ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання про накладення арешту на мобільний телефон «Iphone 15 Pro», версія IOS «18.6.2», серійний номер НОМЕР_3 , враховується, що постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2025 року вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні; відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/104-25/42721-КТ від 18.11.2025 року, серед інформаційного наповнення вбудованої пам`яті мобільного телефону «Iphone 15 Pro» виявлені файли графічних та відео форматів; Інтернет-браузер «Safari Internet Browser» та збережені записи історії відвідування Інтернет ресурсів; програмний застосунок «WhatsApp», в котрому є збережені записи листування та файли в них; програмний застосунок «Telegram», інформаційне наповнення котрого заблоковано; програмний застосунок «Viber» та «Signal»; програмний застосунок «Threema», в котрому виявлені збережені записи, котрі можуть мати істотне значення для кримінального провадження, тому приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вказане майно може містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження.

Та обставина, що раніше слідча вже зверталася з клопотання до слідчого судді про накладення арешту на вказаний мобільний телефон і їй було відмовлено у задоволені такого клопотання, не спростовує висновків про необхідність і можливість накладення арешту за цим клопотанням, оскільки в ньому містяться нові обставини, на обґрунтування яких слідча звернлася до суду.

Визнання вказаного майна речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro», версія IOS «18.6.2», серійний номер НОМЕР_3 , котрий було вилучено 18.10.2025 року під час особистого обшуку ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1