У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000154 від 24.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 24.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що надійшло з 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області, службові особи та власники ТОВ «Турбінні запасні частини» () та ТОВ «Українська енергосилова компанія» () вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів (проектно-конструкторської документації щодо паротурбінного обладнання) представникам держави-агресора.

Встановлено, що до початку повномасштабної агресії рф проти України службові особи ТОВ «Українська енергосилова компанія» на систематичній основі експортували продукцію власного виробництва (частини до парових турбін: лопатки, діафрагми, колодки, клапани, пружини, сегменти бандажу, кільця ущільнюючі тощо) на адресу компанії ООО «Невская Силовая Компания» (ИНН , ОГРН 583, г. санкт-петербург, рф).

При цьому, встановлено, що після початку повномасштабної агресії рф проти України, службові особи вказаних компаній, реалізуючи власні інтереси, в інтересах урядових організацій та спецслужб рф, з метою забезпечення держави-агресора аналогічною продукцією, що виробляє вітчизняна компанія, будучи обізнаними про заборону вивозу товарів з України на митну території рф, впровадили протиправну схему із пособництва у виробництві підконтрольною компанією на території рф власної продукції для потреб підприємств ВПК та критичної інфраструктури держави-агресора, шляхом передачі проектно-конструкторської документації та надання технічних рекомендацій і консультацій з її виробництва та експлуатації.

Зокрема, з цією метою директором ТОВ «Українська енергосилова компанія» громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано ТОВ «Турбінні запасні частини».

В подальшому, будучи директором та власником ТОВ «Турбінні запасні частини» ОСОБА_5 реалізуючи власні інтереси, з метою забезпечення держави-агресора продукцією інтелектуального змісту, впровадив протиправну схему передачі проектно-конструкторської документації критично важливої продукції, на адресу пов?язаної компанії ООО «Турбинные запасные части» (ОГРН 253, ИНН , рф, м. санкт-петербург, ул. матроса железняка, 57, пом. 111-Н, оф. 1, директор та засновник ОСОБА_6 ) для потреб підприємств військово-промислового комплексу та критичної інфраструктури держави-агресора.

За наявними даними, директор ТОВ «Турбінні запасні частини» ОСОБА_5 на систематичній основі передає інформацію технічно-інтелектуального характеру головному інженеру ООО «Турбинные запасные части» ОСОБА_7 , який в подальшому її використовує з метою виробництва критично-важливих деталей для об?єктів критичної інфраструктури рф.

Відповідно до отриманих даних, ОСОБА_5 з метою передачі представникам країни-агресора проектно-конструкторської документації щодо паротурбінного обладнання, частково її замовляє у працівника філії Харківського Центрального конструкторського бюро із створення, модернізації і реконструкції тепломеханічного обладнання електростанцій «Енергопрогрес» ТОВ «Котлотурбопром» (), мешканця м. Харків - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того також встановлено, що ОСОБА_8 після початку повномасштабної агресії рф проти України, реалізуючи власні інтереси, будучи обізнаним про заборону вивозу товарів з України на митну території рф, впровадив аналогічну протиправну схему із пособництва у виробництві компаніями рф власної продукції для потреб підприємств ВПК та критичної інфраструктури держави-агресора, шляхом передачі проектно-конструкторської документації та надання технічних рекомендацій і консультацій.

Так, встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 , реалізуючи власні інтереси, з метою забезпечення держави-агресора продукцією інтелектуальної форми, впровадив протиправну схему передачі, технічних креслень критично важливої продукції, на адресу ООО «Турбинные запасные части» та ООО «Комтек-Енергосервіс» для потреб підприємств військово-промислового комплексу та критичної інфраструктури держави-агресора.

Як свідчать отримані оперативні дані, ОСОБА_8 на систематичній основі передає інформацію технічно-інтелектуального характеру головному інженеру ООО «Турбинные запасные части» громадянину рф - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , та працівнику ООО «Комтек-Енергосервіс» громадянину рф ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , які в подальшому її використовують з метою виробництва критично-важливих деталей для об?єктів критичної інфраструктури рф (зокрема, креслення шпонок для Назаровской ГРЭС; технічні рекомендації для Аркагалинской ГРЭС тощо).

Разом із цим, в ході виконання оперативними співробітниками 2-го відділу ГВ ЗНД Управління доручення в порядку ст.ст. 39-41 КПК України встановлено, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зберігаються документальні матеріали, щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Турбінні запасні частини», ТОВ «Українська енергосилова компанія», Харківського Центрального конструкторського бюро із створення, модернізації і реконструкції тепломеханічного обладнання електростанцій «Енергопрогрес» ТОВ «Котлотурбопром», як між собою так і іншими суб`єктами господарювання, що залучені до протиправної схеми передачі матеріальних ресурсів та інших активів (проектно-конструкторської документації щодо паротурбінного обладнання) представникам держави-агресора за період з 24.02.2022 по теперішній час, в тому числі первинні фінансово-господарські документи, довіреності, документи бухгалтерського та податкового обліків, господарські договори (купівлі-продажу, надання послуг тощо), додаткові угоди до договорів, додатки до договорів, специфікації, проектно-конструкторська документація (креслення), технічні рекомендації, вантажні митні декларації та додатки до них, товарно-транспортні накладні, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), інвойси, пакувальні листи, заявки на перевезення ТМЦ, та інші документи, які підтверджують факти передачі проектно-конструкторської документації ТОВ «Турбінні запасні частини», ТОВ «Українська енергосилова компанія», Харківського Центрального конструкторського бюро із створення, модернізації і реконструкції тепломеханічного обладнання електростанцій «Енергопрогрес» ТОВ «Котлотурбопром» до РФ; персональні електронно-обчислювальні машини та інші електронні прилади (флеш-накопичувачі, диски для лазерних систем зчитування, дискети, жорсткі диски та ін.), на яких зберігається або може зберігатись інформація із відомостями щодо вчинення вказаного злочину, що не можливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи; мобільні телефони, інші засоби зв`язку та сім-карти; інші документи та предмети (записники, блокноти, зошити) з відомостями, що свідчать про вчинення зазначеного вище злочину, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

18.09.2025 року у період часу з 7 год. 03 хв. по 14 год. 54 хв. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтава від 15.09.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено речі і документи ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон Xiaomi 11 Lite блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 з сім-картою з номером НОМЕР_7 ; грошові кошти на загальну суму 31611 (тридцять одна тисяча шістсот одинадцять) доларів США та 3015 (три тисячі п`ятнадцять) євро; ноутбук Lenovo S/N: PF3F6K9K; системний моноблок DELL № 00114169 JQXPZB.

Вищевказані телефон, ноутбук, системний моноблок та грошові кошти визнані речовими доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також органу досудового розслідування необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаного телефону, оскільки він може містити відомості, які не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Згідно відповіді оперативного підрозділу готівкові кошти у сумі 31611 доларів США та 3015 євро фактично є коштами, що набуті ОСОБА_8 за сприяння інших причетних осіб, внаслідок ведення злочинної діяльності на шкоду інтересам України.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 18.09.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зберігання вищевказаних речей і документів у його власника може спричинити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів підозрюваним та/або його близькими родичами та/або особами, які проживають разом з ним, що зашкодить встановленню судом об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч.1 ст.1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів, слідів кримінального правопорушення, забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, прокурор просить накласти арешт на майно ОСОБА_8 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що грошові кошти сумою 29000 доларів США належать ОСОБА_10 , які він передав для ОСОБА_11 і не мають відношення до ОСОБА_8 . Ці обставини стороною обвинувачення не досліджувалися, тому вважав, що прокурором не доведено належності цих грошей саме ОСОБА_8 , а також того, що останні одержані ним в результаті протиправної діяльності. На думку адвоката, прокурором взагалі не доведено, що в діяннях ОСОБА_8 вбачаються ознаки вчинення розслідуваного злочину, оскільки матеріали провадження не містять жодних даних, які б свідчили про передачу ним продукції саме особам, які представляють інтереси держави-агресора. В частині арешту мобільного телефону, адвокат зазначив, що доказом є не сам мобільний телефон, а інформація, що міститься у ньому. Така інформація органом досудового розслідування вже вилучена, тому вважав безпідставними твердження прокурора про необхідність проведення з мобільним телефоном експертних досліджень. Звернув увагу на те, що під час обшуку оперуповноважений досліджував інформацію, що міститься у вилученому ноутбуці, здійснював певні дії з метою пошуку та виявлення інформації, що може мати слідчий інтерес, відновлював втрачені дані, крім того, в подальшому був проведений огляд ноутбуку, тому, на переконання адвоката, необхідна інформація органом досудового розслідування вже зафіксована, а отже, арешт відповідних матеріальних носіїв є недоцільним. В зв`язку з викладеним, просив відмовити в задоволенні клопотання в частині арешту грошових коштів у іноземній валюті - доларах США, а також мобільного телефону та ноутбуку. Стосовно арешту вилучених грошових коштів у валюті євро - не заперечував.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши позицію представника власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 24.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

В ході досудового розслідування 18.09.2025 року старшим слідчим в особливо важливих справах СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_12 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 15.09.2025 року в період часу з 07 год. 03 хв. до 14 год. 54 хв. було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi 11 Lite блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 з сім-картою з номером НОМЕР_7 ; грошові кошти на загальну суму 31611 (тридцять одна тисяча шістсот одинадцять) доларів США та 3015 (три тисячі п`ятнадцять) євро; ноутбук Lenovo S/N: PF3F6K9K; системний моноблок DELL № 00114169 JQXPZB, що зафіксовано відповідним протоколом обшуку від 18.09.2025 року (а.с.9-16).

На вказаний протокол обшуку адвокатом ОСОБА_4 було надано зауваження (а.с.15).

Постановою старшого слідчого ОСОБА_12 від 18.09.2025 року виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000154 від 24.04.2025 року (а.с.18).

19.09.2025 року в період часу з 10 год. 00 хв. до 20 год. 45 хв. старшим оперуповноваженим в ОВС 2-го сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області ОСОБА_13 було проведено огляд вилученого мобільного телефону Xiaomi 11 Lite блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 з сім-картою з номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 , в ході якого у ньому виявлено листування з особами, які за твердженнями сторони обвинувачення являються представниками держави-агресора.

Як слідує зі змісту клопотання, підставою та метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а також необхідність у проведенні відповідних судових експертиз.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, що вилучене в ході проведення обшуку майно є доказом злочину, має ознаки речового доказу, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та може бути використане як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження достатньою мірою підтверджується наявність необхідності розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

На переконання слідчого судді, вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 майно відповідає ознакам речових доказів, оскільки це майно може містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, які мають значення для даного кримінального провадження, і ці обставини стануть предметом перевірки під час подальшого досудового розслідування. Крім того, мобільний телефон є необхідним для проведення з ним комп`ютерно-технічної експертизи.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Доводи адвоката про відсутність підстав для арешту грошових коштів, вилучених у іноземній валюті - доларах США з тих підстав, що вони не належать саме ОСОБА_8 і жодним чином не пов`язані з розслідуваним кримінальним провадженням, мають законне джерело походження, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки належність та походження вказаних грошових коштів повинні бути перевірені в ході досудового розслідування.

З урахуванням обставин, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і які потребують доказування, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав уважати, що спірні грошові кошти могли бути такими, що одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього.

Відтак, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів наявність правових підстав та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо не ї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом із цим слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпаде потреба.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Xiaomi 11 Lite блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 з сім-картою з номером НОМЕР_7 ; грошові кошти на загальну суму 31611 (тридцять одна тисяча шістсот одинадцять) доларів США та 3015 (три тисячі п?ятнадцять) євро; ноутбук Lenovo S/N: PF3F6K9K; системний моноблок DELL № 00114169 JQXPZB, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 жовтня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1