Справа № 587/2433/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005243 від 25 березня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Сумського районного суду Сумської області 19.05.2025 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання заявила клопотання про зупинення кримінального провадження до звільнення ОСОБА_5 з військової служби, оскільки на теперішній час він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про зупинення розгляду кримінального провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення судового провадження з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

У п. 2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к вказано, що способи тлумачення норм права не можна використовувати ізольовано один від одного. Надання переваги словесно-граматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці. Тому задля досягнення мети тлумачення правових норм доцільно використовувати способи тлумачення в їхній сукупності та комплексному взаємозв`язку. Наслідком ігнорування певних способів тлумачення норм, зокрема, функціонального, системного, порівняльного, може стати також превалювання формального підходу (форми) до розуміння над змістом (суттю) обставин кримінального провадження, які мають бути досліджені всебічно, повно та неупереджено для дотримання засади законності, передбаченої статтею 9 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 335 КПК України має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками зазначення у нормі відповідної підстави.

Із наведеного вище вбачається, що за змістом підстав для зупинення судового провадження, які передбачає ч. 1 ст. 335 КПК України, вони безпосередньо пов`язані з неможливістю забезпечити присутність обвинуваченого в судовому засіданні під час судового провадження.

При вирішенні питання зупинення судового провадження ключовим є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що за ч. 1 ст. 335 КПК України провадження зупиняється у разі коли обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Таким чином, словесно-граматичне тлумачення положень ст. 335 КПК України, свідчить про те, що в даному випадку не можуть бути застосовані норми ст. 335 КПК України, оскільки ОСОБА_5 на день правопорушення вже проходив військову службу за мобілізацією та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення зі спеціальним суб`єктом.

Таким чином, при вирішенні клопотання захисника суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військового кримінального правопорушення), кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є злочином зі спеціальним суб`єктом, який на час вчинення інкримінованого правопорушення уже перебував на військовій службі по мобілізації.

Також суд не може не враховувати, що обвинувачений ОСОБА_5 має об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку.

За таких обставин, відсутні об`єктивні перешкоди для розгляду кримінального провадження, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 214-315, 335, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зупинення кримінального провадження №0005243 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1