УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 Справа №607/20837/25 Провадження №1-кс/607/5926/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України щодо виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 01.08.2025 надійшла в порядку ст. 206 КПК України скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку статті 206 КПК України з вимогами звільнити у в`язку із незаконним позбавленням волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із перебуванням у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_3 ), після чого доставили його до приміщення ТРЦ Марципан, що у АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де його утримують в підвальному приміщенні.

В обґрунтування поданої скарги вказує, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його словами, примусово утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.00 год. 07.10.2025.

В той же час у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002377 від 12.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого, отримав направлення на проходження ВЛК, нещодавно отримав постанову ВЛК, згідно якої він придатний до тилових військових частин, наразі займається пошуком нової військової частини, в силу своєї придатності, щоб отримати письмову згоду та виконати алгоритм ч.5 ст. 401 КК України, що також погоджено зі слідчим. Натомість статусу підозрюваного він не набув, ухвали слідчого судді чи судді про розшук та затримання його немає, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не складено протоколу про адміністративне чи кримінальне затримання, тобто тке затримання та утримання ОСОБА_4 є незаконним.

Виходячи з наведеного, скаржник просить постановити ухвалу, якою зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечити прибуття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та постановити ухвалу, якою визнати незаконним утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та негайно звільнити його з-під незаконного утримання, якщо даний орган державної влади не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

На виконання вимог ст. 206 КПК України слідчий суддя 01.08.2025 відкрив провадження у даній справі по розгляду скарги та постановив ухвалу викликати для участі в судовому засіданні уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_3 із матеріалами, які стали підставою для затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання скаржник адвокат ОСОБА_3 , не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час розгляду скарги, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Тернопільського зональному відділу ВСП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши заву про розгляд скарги за його відсутності, надавши слідчому судді письмові пояснення та матеріали від 08.10.2025, з яких випливає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 , прямує до слідчого ДБР (м. Суми) в рамках кримінального провадження за ст. 407 КК України для участі у процесуальних діях, який був призваний на військову службу по мобілізації, однак 05.01.2025 був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 .

За даних обставин слідчий суддя вважає, що неприбуття усіх учасників не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дослідивши долучені матеріали, дійшов наступних висновків.

Статтею 208 цього Кодексу встановлює виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як вбачається із отриманого судом листа від 08.10.2025 № 697/1/7950, підписаного начальником Тернопільського зонального відділу ВСП ОСОБА_6 , у ньому повідомляється, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 , прямує до слідчого ДБР (м. Суми) в рамках кримінального провадження за ст. 407 КК України для участі у процесуальних діях, який був призваний на військову службу по мобілізації, однак 05.01.2025 був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 .

На підставі рапорту командира взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 05.01.2025 складена доповідь про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем за мобілізацією в/ч ОСОБА_4 , яка надіслана до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.10.2025 працівниками Національної поліції України був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 як такий, відносно якого є відомості про самовільне залишення в/ч та був розміщений на території зонального відділу через необхідність з`ясування обставин вчиненого правопорушення за його згодою, в подальшому був направлений до батальйону резерву за його згоди, по прибуттю до якого в/ч НОМЕР_2 від поновлення та проходження військової служби відмовився.

Згідно ч. 1 Закону України, «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

В силу ч. 3 Закону основними завданнями Служби правопорядку є, зокрема: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що ОСОБА_4 не був затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відсутні дані про те, що останній продовжує незаконно утримуватись у розташуванні зазначених органів державної влади.

Крім цього, згідно норм КПК України, службові (посадові) особи зазначеної військової частини, у тому числі територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення з під варти після внесення застави.

Зі змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_4 не є особою, яка тримається під вартою, у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжного заходу, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку у ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуванням ними кримінального правопорушення у межах будь-якого кримінального провадження. Протокол про затримання згідно вимог КПК України та КУпАП стосовно нього не складався та таких відомостей слідчому судді не надано.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах виконання представниками даного органу державної влади своїх повноважень.

Відтак, ОСОБА_4 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Крім того, не встановлено фактів незаконного утримання особи службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів осіб службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при здійсненні ними свої повноважень для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Розгляд та оцінка даної заяви належить до дискреційних повноважень цього органу.

Тому, враховуючи наведене, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання та зобов`язання звільнити утримувану особу слід відмовити.

Керуючись ст. 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України щодо виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини та звільненння ОСОБА_4 у зв`язку із незаконним утриманням у ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику, прокурору,до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1