УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2026 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2026 року за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Вознесенська Миколавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною загальною освітою, одруженому, військовослужбовцю, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 09 січня 2026 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві надійшло повідомлення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про те, що на лінію «102» зателефонував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який повідомив, що близько 14 днів тому він скоїв вбивство материного співмешканця, прізвище та ім`я якого він не знає; подія сталася у м. Сміла Черкаського району Черкаської області.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 15 березня 2025 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника сапера 3-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Починаючи з 22 грудня 2025 року, ОСОБА_4 тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , у своєї матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із її співмешканцем - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24 грудня 2025 року близько 18 години за вказаною адресою під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який супроводжувався штовханиною, в ході якого у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область його обличчя, після чого останній впав на підлогу, та ОСОБА_4 наніс йому ще не встановлену на даний час в ході досудового розслідування кількість ударів кулаками лівої та правої руки в обличчя, що призвело до смерті останнього.

09 січня 2026 року о 10 годині 49 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615, КПК України.

09 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

- карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

- електронною реєстраційною карткою про кримінальне правопорушення від 09 січня 2026 року;

- протоколом огляду місця події від 09 січня 2026 року;

- протоколом невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України від 09 січня 2026 року;

- постановою слідчого від 09 січня2026 року про визнання речовим доказом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09 січня 2026 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09 січня 2026 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 09 січня 2026 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 09 січня 2026 року;

- протоколом огляду від 09 січня 2026 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0000010 в їх сукупності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні останнім кримінального правопорушення, що відповідно до ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 К України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконний вплив на свідків, експертів в цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 К України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років,у під тягарем можливої кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , являється військовослужбовцем, який Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 15 березня 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника сапера 3-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Підорюваний ОСОБА_4 тричі вчиняв самовільне залишення військової частини та на момент вчинення кримінального правопорушення також ухилилявся від проходження військової служби.

ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, не надав допомоги потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу; про вчинення ним кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 повідомив правоохоронні органи лише через два тижні після його вчинення останнім.

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину також пов`язаного із вчиненням насильницьких дій, та відбував реальне покарання протягом 2000 - 2007 років.

Але, підозрюваний ОСОБА_11 на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, який вчинений останнім умовах воєнного стану в Україні, і знову вчинений підозрюваним із застосуванням насильницьких дій.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.1) ч.1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Також наявні обставини, які свідчать про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій з метою знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_4 разом з іншими особами перенесли та приховали труп потерпілого, знищили частину речей і предметів, які могли бути використаними як докази у вказаному кримінальному провадженні (зокрема, частини килиму з наявними на них слідами речовини бурого кольору).

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 000010 проводяться слідчі, процесуальні дії, направлені на встановлення місцезнаходження речей та предметів, які можуть бути використаними у вказаному кримінальному провадженні в якості речових доказів, а отже, на даний час не встановлено, де зберігаються частина слідів кримінальних правопорушень та речових доказів, які ще не вилучені, при цьому підозрюваному достеменно відомо місцезнаходження і доля цих речей, що беззаперечно свідчить про наявність ризику передбаченого п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в яких містяться дані про адреси проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Свідками у вказаному кримінальному провадженні зокрема, є дружина та мати підозрюваного ОСОБА_4 , які надали викривальні покази.

Враховуючи що свідками, які надали викривальні покази у кримінальному провадженні № 0000010, є близькі родичі та члени сім`ї підозрюваного існує високий ступінь ризику впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, згідно протоколів допиту свідків, покази вищевказаних свідків у вказаному кримінальному провадженні відрізняються за змістом та зазначеними в них фактичними обставами вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 заявлені в клопотанні вимоги про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 К України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років,у під тягарем можливої кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , являється військовослужбовцем, який Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 15 березня 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника сапера 3-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Підорюваний ОСОБА_4 тричі вчиняв самовільне залишення військової частини та на момент вчинення кримінального правопорушення також ухилилявся від проходження військової служби.

ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, не надав допомоги потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу; про вчинення ним кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 повідомив правоохоронні органи лише через два тижні після його вчинення останнім.

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину також пов`язаного із вчиненням насильницьких дій.

Але, підозрюваний ОСОБА_11 на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, який вчинений останнім умовах воєнного стану в Україні, і знову вчинений підозрюваним із застосуванням насильницьких дій.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.1) ч.1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Також наявні обставини, які свідчать про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій з метою знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_4 разом з іншими особами перенесли та приховали труп потерпілого, знищили частину речей і предметів, які могли бути використаними як докази у вказаному кримінальному провадженні (зокрема, частини килиму з наявними на них слідами речовини бурого кольору).

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 000010 проводяться слідчі, процесуальні дії, направлені на встановлення місцезнаходження речей та предметів, які можуть бути використаними у вказаному кримінальному провадженні в якості речових доказів, а отже, на даний час не встановлено, де зберігаються частина слідів кримінальних правопорушень та речових доказів, які ще не вилучені, при цьому підозрюваному достеменно відомо місцезнаходження і доля цих речей, що беззаперечно свідчить про наявність ризику передбаченого п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в яких містяться дані про адреси проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Свідками у вказаному кримінальному провадженні зокрема, є дружина та мати підозрюваного ОСОБА_4 , які надали викривальні покази.

Враховуючи що свідками, які надали викривальні покази у кримінальному провадженні № 0000010, є близькі родичі та члени сім`ї підозрюваного існує високий ступінь ризику впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, згідно протоколів допиту свідків, покази вищевказаних свідків у вказаному кримінальному провадженні відрізняються за змістом та зазначеними в них фактичними обставами вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин в умовах воєнного стану в Україні із застосуванням насильницьких дій, просив не визначати розмір застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначив, що підозра є необґрунтованою; прокурором та слідчим не доведено належними достатніми доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У підозрюваного ОСОБА_4 одружений, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, зазначив, що не мав на меті умисного вбивства потерпілого; підтримав захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000010, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000010 внесені до реєстру 09 січня 2026 року за фабулою: «До ТУ ДБР у м. Києві надійшло повідомлення з ГУНП в Черкаській області, про те, що на лінію 102 зателефонував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (військовослужбовець НГУ), котрий повідомив, що близько 14 днів тому, він скоїв вбивство материного співмешканця, прізвище та ім`я якого він не знає, подія сталася у м. Сміла Черкаського району Черкаської області» - правова кваліфікація ч.1 ст. 115 КК України.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 09 січня 2026 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві надійшло повідомлення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про те, що на лінію «102» зателефонував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який повідомив, що близько 14 днів тому він скоїв вбивство материного співмешканця, прізвище та ім`я якого він не знає; подія сталася у м. Сміла Черкаського району Черкаської області.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 15 березня 2025 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника сапера 3-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Починаючи з 22 грудня 2025 року, ОСОБА_4 тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , у своєї матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із її співмешканцем - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24 грудня 2025 року близько 18 години за вказаною адресою під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який супроводжувався штовханиною, в ході якого у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область його обличчя, після чого останній впав на підлогу, та ОСОБА_4 наніс йому ще не встановлену на даний час в ході досудового розслідування кількість ударів кулаками лівої та правої руки в обличчя, що призвело до смерті останнього.

09 січня 2026 року о 10 годині 49 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615, КПК України.

09 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

- карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- повідомленні про підозру від 09 січня року;

- електронній реєстраційній картці про кримінальне правопорушення від 09 січня 2026 року;

- протоколі огляду місця події від 09 січня 2026 року;

- протоколі невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України від 09 січня 2026 року;

- постанові слідчого від 09 січня2026 року про визнання речовим доказом;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 09 січня 2026 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 09 січня 2026 року;

- протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 09 січня 2026 року;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 09 січня 2026 року;

- протоколі огляду від 09 січня 2026 року,

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, який вчинений останнім в умовах воєнного стану в Україні.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 К України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років,у під тягарем можливої кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , являється військовослужбовцем, який Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 15 березня 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника сапера 3-го розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Підорюваний ОСОБА_4 тричі вчиняв самовільне залишення військової частини та на момент вчинення кримінального правопорушення також ухилявся від проходження військової служби.

ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, не надав допомоги потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу; про вчинення ним кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 повідомив правоохоронні органи лише через два тижні після його вчинення останнім.

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину також пов`язаного із вчиненням насильницьких дій.

Але, підозрюваний ОСОБА_11 на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, який вчинений останнім умовах воєнного стану в Україні, і знову вчинений підозрюваним із застосуванням насильницьких дій.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.1) ч.1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Також наявні обставини, які свідчать про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій з метою знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_4 разом з іншими особами перенесли та приховали труп потерпілого, знищили частину речей і предметів, які могли бути використаними як докази у вказаному кримінальному провадженні (зокрема, частини килиму з наявними на них слідами речовини бурого кольору).

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 000010 проводяться слідчі, процесуальні дії, направлені на встановлення місцезнаходження речей та предметів, які можуть бути використаними у вказаному кримінальному провадженні в якості речових доказів, а отже, на даний час не встановлено, де зберігаються частина слідів кримінальних правопорушень та речових доказів, які ще не вилучені, при цьому підозрюваному достеменно відомо місцезнаходження і доля цих речей, що беззаперечно свідчить про наявність ризику передбаченого п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в яких містяться дані про адреси проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Свідками у вказаному кримінальному провадженні зокрема, є дружина та мати підозрюваного ОСОБА_4 , які надали викривальні покази.

Враховуючи що свідками, які надали викривальні покази у кримінальному провадженні № 0000010, є близькі родичі та члени сім`ї підозрюваного існує високий ступінь ризику впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, згідно протоколів допиту свідків, покази вищевказаних свідків у вказаному кримінальному провадженні відрізняються за змістом та зазначеними в них фактичними обставами вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

- карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Слідчим і прокурором доведено належними, достатніми, достовірним доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам застосуванням іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 К України, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, який вчинений останні в умовах воєнного стану в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин в умовах воєнного стану в Україні із застосуванням насильницьких дій, прокурор в судовому засіданні просив не визначати розмір застави.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000010, досліджених слідчим суддею безпосередньо, підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину також пов`язаного із вчиненням насильницьких дій, та відбував реальне покарання протягом 2000 - 2007 років.

Але, підозрюваний ОСОБА_11 на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно ч.6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, який вчинений останнім умовах воєнного стану в Україні, і знову вчинений підозрюваним із застосуванням насильницьких дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 196, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2026 року за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 09 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 , для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді, в частині доставки підозрюваного ОСОБА_4 до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», покласти на РКС ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений 12 січня 2026 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1