Справа № 757/4446/25-к Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4554/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.12.2024 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень,-

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,-

визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлений час та місці, здійснили телефонний дзвінок з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та представившись співробітниками ТЦК та СП в ході телефонної розмови повідомили останній про те, що її брат ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , нібито затриманий працівниками ТЦК та СП та для того щоб його відпустили необхідно заплатити грошові кошти в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень на що ОСОБА_12 погодилась.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , прибули за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , де ввівши останню в оману, попросили її надати грошові кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень для звільнення нібито затриманого працівниками ТЦК та СП її брата - ОСОБА_13 .

На указане прохання ОСОБА_12 будучи введеною в оману, погодилась та передала грошові кошти в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень, 200 (двісті) доларів США, що станом на 30.09.2024 відповідно до офіційного курсу валют встановленим Національним банком України складає 8 233 (вісім тисяч двісті тридцять три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок та 200 (двісті) Євро, що станом на 30.09.2024 відповідно до офіційного курсу валют встановленим Національним банком України складає 9 190 (дев?ять тисяч сто дев?яносто) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомили останній, що указаної суми недостатньо, у зв?язку із чим, вона будучи введеною в оману, передала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ювелірні прикраси, а саме: Каблучку виготовлену з золота 583 проби, вагою без урахування вставки 4,46 грам з вставкою каменю «Корунд» синтетичний, вартістю 8993 гривні 55 копійок, каблучку виготовлену з золота 583 проби, вагою без урахування вставки 3,33 грам, з вставкою каменю «Корунд» синтетичний, вартістю 6714 гривні 91 копійок, каблучку виготовлену з золота 750 проби, вагою без урахування вставки 3,1 грам з вставкою каменю Алмаз (діамант), вартістю 8041 гривня 77 копійок, каблучку виготовлену з золота 583 проби, вагою без урахування вставки 1,55 грам з вставкою каменю «Берил», вартістю 5721 гривня 62 копійки, пару сережок виготовлених з золота 583 проби, вагою без урахування вставки 2,47 грам, з вставкою каменю Алмаз (діамант), вартістю 4980 гривні 73 копійки, пару сережок виготовлених з золота 583 проби, вагою без урахування вставки 1,82 грам, з вставкою каменю «Берил», вартістю 6746 гривень 75 копійок, годинник виготовлений з золота 583 проби, загальною вагою 20,18 грами, чистою вагою золота 2 грам, вага без урахування вставок з вставкою каменю Алмаз (діамант), вартістю 24197 гривень 88 копійок, годинник виготовлений з золота 583 проби, загальною вагою 18,11 грам, чистою вагою золота 14 грам, без вставок, вартістю 28230 гривень 86 копійок, каблучку виготовлену з золота 583 проби, вагою 3,05 грам, без вставок, вартістю 11187 гривень, 38 копійок, ланцюжком виготовленим з золота 583 проби, вагою 11,14 грам без вставок, вартістю 40861 гривня 46 копійок, загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи СЕ-19/111-24/74567-ТВ від 20.12.2024 склала 145676 (сто сорок п?ять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 91 (дев?яноста одну) копійку.

Отримавши від ОСОБА_12 указані грошові кошти та прикраси, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покинули місце вчинення злочину після чого, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 223 101 (двісті двадцяти трьох тисяч сто одної) гривні 91 (дев`яносто одної) копійки.

У вказаний спосіб, ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, винним у вчиненні якого визнається.

Крім цього, за вказаних обставин, ОСОБА_8 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, винним у вчиненні якого визнається.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 01.10.2024 до 17.04.2025, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2024 року та від 24.02.2025 стосовно ОСОБА_7 - скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 9 948 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 01.10.2024 до 17.04.2025, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2024 року та від 24.02.2025 стосовно ОСОБА_8 - скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 9 948 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та не відповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинувачених внаслідок м'якості. Ухвалити новий вирок, яким виключити щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання обвинувачених. Призначити ОСОБА_14 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі па строк 5 років. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинувачених, апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням 75 КК України, яка не підлягала застосуванню, та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, внаслідок м`якості.

Прокурор звертає увагу на те, що призначивши покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення останніх без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Відтак, призначаючи обвинуваченим покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд фактично жодним чином не обґрунтував мотивів такого рішення. В оскаржуваному вироку підставами звільнення ОСОБА_16 та ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням суд зазначив тяжкість вчиненого ними злочину, ставлення обвинувачених до вчиненого, які за період попереднього ув`язнення осмислили свої дії, пом`якшуючу їх покарання обставину - щире каяття та обставину, яка обтяжує їх покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Окрім цього, місцевим судом належним чином не враховано підвищений ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення в умовах воєнного стану. Без належної оцінки суду лишились ті обставини, що з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення обвинувачені використали найбільш несприятливий для суспільства час. тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та особи обвинувачених.

Прокурор, зазначає, що судом фактично не взято до уваги конкретні обставини кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_17 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку. Підвищена суспільна небезпека подібних злочинів обумовлена тим, що особа похилого віку не здатна залежно від свого віку чи інших причин, чинити серйозне протистояння злочинцеві. В кінцевому результаті вчинення злочину полегшується, а спричинення шкоди підвищується. Також, у цій обставині, яка обтяжує покарання, відображається і така сторона винної особи, як аморальність та безсердечність.

Відповідно до фактичних обставин справи, обвинувачені в період дії воєнного стану розробили злочинний план, слідуючи якому, під надуманим приводом проникли до квартири потерпілої 1936 року народження, де шляхом обману заволоділи її заощадженнями та дорогоцінними прикрасами, чим завдали їй значної шкоди.

Також, прокурор зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених - щире каяття. Щире каяття означає добровільну критичну оцінку особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. В даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність таких обставин, як щире каяття. Визнання вини обвинуваченими (один з яких затриманий з незаконно отриманим майном) свідчить про те, що останні підтиском беззаперечних доказів намагаються уникнути справедливого покарання за вчинений злочин.

Проте, у ході судового розгляду не здобуто даних, які дозволяють обґрунтовано застосувати до обвинувачених інститут звільнення від відбування покарання. Саме тому суд не зміг послатися на них у вироку.

Крім того, прокурор зазначає про те, що виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неможливе без застосування до них реального покарання у виді позбавлення волі. Безпідставне застосування до них положень ст. 75 КК України може викликати відчуття безкарності та спровокувати вчинення нових кримінальних правопорушень як ними, так і іншими особами. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинувачених з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Тому, за таких обставин прокурор вважає, що вирок суду першої іспанці підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, внаслідок м`якості. Крім цього, з мотивувальної частини вироку належить виключити щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання обвинувачених.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в частині призначеного покарання, без виключення щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання,

пояснення захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та правильності кваліфікації їх дій за ч. 3 ст. 309 КК України учасниками судового провадження також не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині неправильного звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень ч. 1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є: рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років; переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставинах кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на можливість виправлення обвинувачених без відбування призначеного покарання.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має хронічне захворювання - вірус імунодефіциту людини, є інвалідом ІІ-групи, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме 09.12.2024 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, який хоч і сплачено, проте судимість вважається також, яка в силу п. 5 ст. 89 не погашена.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що призначенні покарання поза належною увагою суду залишились конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом першої інстанції належним чином не враховано підвищений ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану щодо особи похилого віку.

Як слідує з матеріалів провадження, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період дії воєнного стану розробили злочинний план, слідуючи якому, під надуманим приводом проникли до квартири потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де шляхом обману заволоділи її заощадженнями та дорогоцінними прикрасами, чим завдали їй значної шкоди.

Як слушно зазначає прокурор, підвищена суспільна небезпека подібних злочинів обумовлена тим, що особа похилого віку не здатна залежно від свого віку чи інших причин, чинити серйозне протистояння злочинцеві. В кінцевому результаті вчинення злочину полегшується, а спричинення шкоди підвищується.

Не врахувавши із належною повнотою вказані обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання та з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, у тому числі, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Також підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За змістом ч. 1 ст. 420 КПК України, підставою для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції є, зокрема, необхідність застосування більш суворого покарання.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу частково, просив її задовольнити лише в частині призначеного покарання без ухвалення рішення за вимогами апеляційної скарги про виключення щирого каяття, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

На підставі наведеного, вирок Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 615, 404,405,407,418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвали в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання в ході звернення вироку суду до виконання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання в ході звернення вироку суду до виконання.

В решті вирок Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4