Єдиний унікальний номер судової справи 678/980/25
Номер провадження №1-кп-678-96/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В`язовець Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

встановив:

На розгляді Летичівського районного суду Хмельницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечує щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо задоволення клопотання прокурора, просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого суддя враховує вимоги п. 3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, усвідомлює тяжкість висунутого обвинувачення, а також те, що їй загрожує покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачена переховуватиметься від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, зокрема, маючи для цього всі можливості, зможе виїхати на непідконтрольні Україні на даний час території (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Існує також обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже обвинувачена ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, які містять анкетні дані, адреси проживання потерпілих та свідків, які надали показання, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, та вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів. У відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що обвинувачений у разі не продовження запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Суддя погоджується із доводами прокурора, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, адже під час військового стану вчинила злочин проти авторитету органів державної влади.

За цих обставин, суддя погоджується з доводами клопотання, що ризики, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, не зникли і не зменшились, продовжують існувати на даний час.

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, суд вважає, що забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Перевіривши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, керуючись ст. ст. 177-178, 331 КПК України суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. по час дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області без дозволу прокурора чи суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;

5) утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, крім як у присутності прокурора та суду в ході судового розгляду;

6) заборонити відвідування з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Хмельницької області;

Ухвала діє до 08 лютого 2026 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до змісту ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1