УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102 КК України, про арешт майна яке належить ТОВ «Солейленд Девелопмент» ().

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указами Президента України від 18.11.2023 № 758/2023 та від 01.05.2025 № 268/2025 до громадян України ОСОБА_4 (колишній Прем`єр-Міністр України) та його сина ОСОБА_5 (бізнесмен, також має громадянство рф) застосовані санкції, передбачені ст. 4 Закону України «Про санкції».

Так, з метою уникнення можливого запровадження санкційних обмежень по відношенню до активів ОСОБА_4 та його сина ОСОБА_5 , останній безоплатно передав підконтрольним особам, а саме: ОСОБА_6 права австрійської компанії «Garda Hadels-und Beteiligungs GmbH», яка через ТОВ «Аккорд фінанс» (, кінцевим бенефіціарним власником до 09.07.2017 був ОСОБА_6 , з 10.10.2017 підприємство припинено) та ТОВ «Дукат-Інвест» (, кінцевими бенефіціарними власниками з 2012 до 2023 року були кіпрська компанія «Garden mills limited» та британська компанія «Boulet sales LP», керівником з 14.09.2010 до 12.10.2010 був ОСОБА_7 ) володіла 100% корпоративних прав ТОВ «Бетель» (), яка в свою чергу володіє офісним приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Басейна, буд. 7-Б, загальною площею 761,3 кв. м.

Також встановлено, що австрійська компанія «Garda Handels - und-Beteiligungs Gmbh», яку ОСОБА_5 22.02.2014 безоплатно відступив шляхом дарування ОСОБА_6 , володіє італійською фірмою «Agosto 2012 s.r.l.» та ПАТ «ВКП «Металіст» у м. Макіївці Донецької області і будинком у м. Відні Австрійської Республіки.

Крім того, встановлено, що родина ОСОБА_4 до 2014 року мала відповідну частку у макіївському ПАТ «ВКП «Металіст», акціонером якого був ОСОБА_6 .

Прокурор в своєму клопотанні також зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що кіпрська компанія «Aspelta trading limited», яка зареєстрована 06.11.2009, має ідентифікаційний номер в реєстрі - HE 257407, юридичну адресу: Stasinou, 1, Mitsi Building 1, Floor 1, Flat 4 Eleftherias Square 1060, Nicosia, Cyprus.

Власником 100% статутного капіталу компанії «Aspelta trading limited» у період з 24.01.2012 до цього часу є белізька компанія «Lynnfield Enterprises Limited», яка має юридичну адресу: Newtown Barracks BELIZE MARINA TOWERS, SUITE 303, Belize City, Belize.

Крім того, встановлено, що белізька компанія «Lynnfield Enterprises Limited» з 06.03.2013 до цього часу є власником 100% статутного капіталу компанії «Soleiland holdings LTD».

Водночас, з 13.03.2021 кінцевими бенефіціарними власниками белізької компанії «Lynnfield Enterprises Limited» є ОСОБА_6 (50% статутного капіталу) та ОСОБА_7 (50% статутного капіталу).

Також встановлено, що кіпрська компанія «Soleiland holdings LTD», яка зареєстрована 02.09.2009, має ідентифікаційний номер в реєстрі - HE 254411, юридичну адресу: Stasinou, 1, Mitsi Building 1, Floor 1, Flat 4, Freedom Square, 1060 Nicosia, Cyprus (таку ж саму адресу, що і кіпрська компанія «Aspelta trading limited»).

Крім цього, ОСОБА_7 у період часу з 2016 до 2021 років був представником кіпрської компанії «Soleiland holdings LTD», в тому числі з 19.11.2009 до 01.08.2023 щодо ТОВ «Солейленд Девелопмент» та з 01.08.2012 до цього часу ТОВ «Фінансові системи СМ», статутним капіталом яких володіло зазначене кіпрське підприємство.

Також встановлено, що ТОВ «Солейленд Девелопмент», яке зареєстроване 19.11.2009, має ідентифікаційний номер в реєстрі - 36845020, юридичну адресу: м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, офіс 38/1.

Тобто, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є кінцевими бенефіціарними власниками белізької компанії «LYNNFIELD ENTERPRISES LIMITED», яка у період часу з 06.03.2013 до цього часу є власником 100% статутного капіталу кіпрської компанії «Soleiland holdings LTD», яка в свою чергу у період часу з дати заснування ТОВ «Солейленд Девелопмент» (), а саме: з 19.11.2009 до 01.08.2023 була її засновником.

Водночас встановлено, що у період часу з 2016 до 2019 роки представником ТОВ «Солейленд Девелопмент» () був ОСОБА_8 , який є довіреною особою родини Азарових.

Крім цього встановлено, що кіпрська компанія «Soleiland holdings LTD» з 01.08.2012 до цього часу є власником 100% статутного капіталу ТОВ «Фінансові системи СМ».

Також встановлено, що ТОВ «Фінансові системи СМ» станом на 25.06.2025 перебуває в стані припинення, зареєстроване 01.08.2012, має ідентифікаційний номер в реєстрі - 38233916, юридичну адресу: м. Київ, вул. Крутий Узвіз, буд. 6/2, корпус літера А.

Крім цього, сталий зв`язок родини Азарових з громадянами України ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх зв`язок між собою підтверджується виданими відповідними довіреностями у різні роки.

Так, ОСОБА_7 у період часу з 2016 до 2021 рік був представником кіпрської компанії «Soleiland holdings LTD», яка є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Фінансові системи СМ».

В свою чергу, ОСОБА_8 у період часу з 2016 до 2019 роки був представником ТОВ «Солейленд Девелопмент» (), а з 2016 до 2017 роки представником ТОВ «Фінансові системи СМ», кінцевим бенефіціарним власником яких до 2021 року була кіпрська компанія «Soleiland holdings LTD», у зв`язку з чим можна зробити висновок, що зазначені компанії виконували функцію номінального власника для приховування зв`язків активів з родиною Азарових.

Тобто, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично здійснювали постійний та повний контроль над ТОВ «Солейленд Девелопмент» та ТОВ «Фінансові системи СМ», у зв`язку з чим можна зробити висновок, що зазначені компанії та їх кінцеві бенефіціарні власники виконували функцію номінального власника для приховання зв`язків активів з родиною Азарових.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_7 працював в товариствах, які входили до групи підконтрольних родині Азарових компаній, а саме: в період часу з 10.09.2010 по 07.10.2010 працював на посаді директора ТОВ «Дукат-Інвест», з 2010 по 2013 роки в ТОВ «Аккорд Фінанс».

Також встановлено, що у 2012 році ОСОБА_5 видавав ОСОБА_7 довіреність (реєстраційний номер 38106857 від 27.08.2012) на користування транспортним засобом Porsche Cayenne Turbo, а у 2014 році ОСОБА_7 видав довіреність (реєстраційний номер 41369499 від 26.08.2014) ОСОБА_8 на користування та розпорядження судном «Гарант» марки Allante 565 Campion.

Таким чином, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що вищезазначені зміни в структурі власності ТОВ «Солейленд Девелопмент» () були зумовлені прагненням приховати зв`язки з активами у вигляді вищевказаних нежитлових приміщень, а також зберегти контроль через підконтрольних осіб родині Азарових, а саме: ОСОБА_8 (був фактичним представником, повіреним вищезазначених компаній), номінальних власників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до листа від 08.07.2025 №8/1/1-9016 ГУ «І» ДЗНД СБ України ТОВ «Солейленд Девелопмент» () належать на праві власності нежитлові приміщення торгово-офісного центру «ДАРНИЦЯ» загальною площею 10647,6 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Соборності (стара назва - проспект Возз`єднання), буд. 2/1А, нежитлові приміщення загальною площею 167,5кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Соборності (стара назва - пр. Возз`єднання), буд. 4, нежитлові приміщення загальною площею 130,1кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Миру, буд. 3.

30.07.2025 листом ГУ «І» ДЗНД СБ України №8/1/1-10443 на адресу Міністерства юстиції України скеровано необхідні матеріали з метою застосування щодо майна ТОВ «Солейленд Девелопмент» () санкцій, передбачених пунктом 11 статті 4 Закону України «Про санкції», а саме: «стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними», шляхом підготовки та направлення позовної (позовних) заяв до Вищого антикорупційного суду.

Постановою слідчого від 19.08.2025 вище вказане нерухоме майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000480 від 20.04.2022.

19.08.2025 слідчим Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 винесено постанову про визнання речовим доказам майна на яке прокурор просить накласти арешт.

Відтак, з метою збереження речових доказів, з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на нього арешт.

Також прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника майна та зацікавлених осіб з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане майно прокурор просить з метою збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що особи, які діють від імені фактичного власника ТОВ «Солейленд Девелопмент» () можуть вчинити дії щодо відчуження, приховування та передачі вказаного майна третім особам, що унеможливить виконання завдання арешту майна.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 від 19.08.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, враховуючи приписи процесуального закону, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання обґрунтовано та встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що у випадку його незастосування це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального правопорушення станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 20.04.2022, та в межах якого подано дане клопотання, а також фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення майна, яке постановою слідчого від 19.08.2025 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність і достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

В той же час, враховуючи, що прокурором не доведено, що накладення арешту в частині заборони користування ним буде сприяти забезпечення виконання такого арешту, а також сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 1102, ч. 4 ст. 1102 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно яке належить ТОВ «Солейленд Девелопмент» (), шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, без заборони користуватися ним, а саме, на:

-нежитлові приміщення торгово-офісного центру «ДАРНИЦЯ» загальною площею 10647,6 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Соборності (стара назва - проспект Возз`єднання), буд. 2/1А:

?нежитлові приміщення загальною площею 1320 кв.м. №№ 128, 129, 142-146, 148-156 (в літ.А) (5-й поверх), договір купівлі-продажу 23.12.2009, дата державної реєстрації: 18.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлові приміщення загальною площею 7920,4 кв.м. №№ 185 по 228 (в літ.А) (підвал - номера приміщень з 185 по 228 включно, приміщення МСК №№І-VII; 1 поверх - номера приміщень з 1 по 50 включно, приміщення МСК №№ І-VII; 2 поверх - номера приміщень з 51 по 73 включно; 3 поверх - номера приміщень з 74 по 94 включно; 4 поверх - номера приміщень з 95 по 127 включно; 5 поверх - номера приміщень 130-141, 147, 157, 158, 159; 6 поверх - номера приміщень 160, 165, 176; 7 поверх- номера приміщень 182, 183, приміщення МСК №№ НОМЕР_1 ; надбудова - приміщення №№ І-IV), договір купівлі-продажу 23.12.2009, дата державної реєстрації: 18.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлові приміщення загальною площею 1260,3 кв.м. №№ 161-164, 166-175,177-181 (в літ.А) (шостий поверх), договір купівлі-продажу 23.12.2009, дата державної реєстрації: 18.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення (в літ.А) загальною площею 146,9 кв.м. № 184, договір купівлі-продажу 23.12.2009, дата державної реєстрації: 18.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

-нежитлові приміщення загальною площею 167,5 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Соборності (стара назва - проспект Возз`єднання), буд. 4:

?нежитлове приміщення загальною площею 31 кв.м. № 5, договір

?купівлі-продажу 27.02.2013, дата державної реєстрації: 27.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення загальною площею 30,6 кв.м. № 13, договір купівлі-продажу 23.02.2013, дата державної реєстрації: 23.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6;

?нежитлове приміщення загальною площею 30,8 кв.м. № 9, договір

?купівлі-продажу 22.02.2013, дата державної реєстрації: 22.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення загальною площею 43,6 кв.м. № 1, договір

?купівлі-продажу 22.02.2013, дата державної реєстрації: 22.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення загальною площею 31,5 кв.м. № 17, договір купівлі-продажу 18.02.2013, дата державної реєстрації: 18.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

-нежитлові приміщення загальною площею 130,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Миру, буд. 3:

?нежитлове приміщення загальною площею 43,3 кв.м. № 28, договір купівлі-продажу 27.02.2013, дата державної реєстрації: 27.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення загальною площею 43,8 кв.м. № 32, договір купівлі-продажу 20.02.2013, дата державної реєстрації: 20.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

?нежитлове приміщення загальною площею 43 кв.м. № 36, договір купівлі-продажу 20.02.2013, дата державної реєстрації: 20.02.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1