У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

09 січня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,прокурора - ОСОБА_3 , захисників підозрюваного - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданного в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про встановлення процесуального строку прокурору на вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261,-

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданного в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про встановлення процесуального строку прокурору на вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 12.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Кримінальне провадження № 0000261 було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2024 року. 24 квітня 2025 року ОСОБА_7 повідомили про підозру, а строки досудового розслідування продовжувалися постановами прокуратури та ухвалами суду до 24 вересня 2025 року.

18 вересня 2025 року слідчий зупинив провадження, однак 21 жовтня 2025 року суд скасував зазначену постанову.

Відповідно, адвокат ОСОБА_8 у жовтні та листопаді 2025 року неодноразово подавала клопотання до прокуратури про закриття провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, однак прокурор відмовляв, обґрунтовуючи відмову апеляційною скаргою на ухвалу суду, яку Верховний Суд пізніше визнав неправомірною і відмовив у відкритті касаційного провадження. Таким чином, підстави для відмови в задоволенні клопотань адвоката відпали.

На підставі зазначеного, адвокат наголошує, що строки досудового розслідування закінчилися 24 вересня 2025 року, а прокурор не вчинив дій для закриття провадження у встановлений законом термін.

Враховуючи викладене, просить суд встановити прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_3 або іншому прокурору групи триденний процесуальний строк з дня отримання ухвали слідчого судді для відновлення досудового розслідування у провадженні №0000261 від 12.07.2024 та вчинення всіх необхідних процесуальних дій щодо його закриття у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні поданого клопотання, пояснивши це тим, що постановою начальника 1-го відділу Слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 від 11.12.2025 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261.

Того ж дня сторони кримінального провадження були повідомлені про завершення досудового розслідування та відкрито доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, про що їх належним чином повідомлено.

Таким чином, на думку прокурора, підстави для задоволення клопотання відсутні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 у урахуванням того, що відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні, просив суд частково задовольнити подане клопотання, а саме, в частині встановлення процесуального строку для прокурора з метою вирішення питання щодо закриття кримінального провадження № 0000261 від 12 липня 2024 року.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого колеги.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя до наступного висновку.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

В контексті кримінального провадження, Конституційний Суд України, у своєму рішенні від 30 січня 2003р. (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) відзначив, що "поняття розумний строк досудового слідства є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину". Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчене у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 12.07.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261.

24.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та розпочався перебіг строку досудового розслідування.

18.06.2025 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 24.07.2025.

21.07.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/19884/25 строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 24.09.2025.

18.09.2025 старшим слідчим в особливо важливих справах 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

21.10.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/26997/25 постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 18.09.2025 скасовано.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки досудового розслідування.

Таким чином вбачається, що граничний строк досудового розслідування визначено слідчим суддею вважався завершиним 24.09.2025.

22.10.2025 адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , до прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 подано клопотання за вих. № 22/01 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

31.10.2025 постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання сторони захисту повністю відмовлено. Постанову про відмову у задоволенні даного клопотання було направлено на електронну пошту 18.11.2025, супровідний лист датовано 10.11.2025.

Відмову у задоволенні поданого клопотання прокурор обґрунтував тим, що органом досудового рослідування подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 21.10.2025.

05.11.2025 ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді від 21.10.2025.

21.11.2025 адвокатом ОСОБА_8 повторно подано клопотання за вих. № 21/01 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

28.11.2025 постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні повторного клопотання відмовлено. Відмову отримано 03.12.2025.

Вбачається, що прокурор обґрунтував відмову тим, що 24.11.2025 надійшла належним чином завірена копія ухвали Київського апеляційного суду від 05.11.2025 про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою, яка оскаржена до Касаційного кримінального суду.

02.12.2025 ухвалою Колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 760/26997/25 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.

05.12.2025 адвокатом ОСОБА_8 подано чергове клопотання за вих. № 05/01 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

11.12.2025 постановою начальника 1-го відділу Слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 12.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Разом з цим, з наданих прокурором матеріалів вбачається, що 11.12.2025 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

У прохальній частині поданого клопотання сторона захисту з метою поновлення прав підозрюваного ОСОБА_7 та дотримання розумних строків в межах кримінального провадження, просить слідчого суддю встановити прокурору процесуальний строк для винесення постанови про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 12 липня 2024 року.

Проте, як встановлено під час судового розгляду, зазначене кримінальне провадження було відновлено постановою начальника 1-го відділу Слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області від 11.12.2025.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначена вимога клопотання фактично усунута, а тому підстав для її задоволення слідчий суддя не вбачає.

Щодо питання встановлення прокурору процесуального строку для вчинення всіх необхідних процесуальних дій щодо закриття у зв`язку з закінченням строку досудового розслідуванн у кримінальному провадженні № 0000261 від 12.07.2024, тобто у порядку п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вимоги ст. 113 КПК України визначають, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Крім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Тому правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог КПК України, процесуального строку досудового розслідування не має.

Крім того, положення статті 284 КПК України, якими врегульовано питання закриття кримінального провадження, віднесені законом до процесуальної компетенції прокурора та належать до сфери його дискреційних повноважень. Вирішення питання про наявність або відсутність підстав для закриття кримінального провадження передбачає оцінку фактичних обставин, процесуального стану провадження та правових підстав, що здійснюється прокурором як процесуальним керівником досудового розслідування.

Разом з тим, Верховний Суд у своєму «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією» від 11.04.2017р. зазначив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних атах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на викладене вище, вбачається, що відповідно до положень КПК України слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про зобов"язання прокурора приймати конкретне рішення чи вчиняти конкретні дії, зокрема, щодо закриття кримінального провадження, у тому числі у порядку п.10.ч.1 ст. 284 КПК України.

Функції слідчого судді обмежуються здійсненням судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також перевіркою законності вже прийнятих рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення, але не підміною її процесуальної компетенції.

З огляду на викладене вище та з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 28,36, 38,114,219, 280, 284, 303, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -.

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про встановлення процесуального строку прокурору на вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1