Справа №705/7310/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 11.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полянецьке Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий 01.05.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2024 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 18.06.2024.

27.09.2024 ОСОБА_2 поставлено на облік в Уманському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області та ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді пробаційного нагляду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 3 ст. 389 КК України. ОСОБА_2 встановлені дні реєстрації в Уманському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області 2 та 4 вівторок кожного місяця.

26.11.2024 ОСОБА_2 не з`явився без поважних на те причин у визначений день для реєстрації до Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, у зв`язку з чим 27.11.2024 йому винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, відповідно до статті 389 КК України, проте належних висновків засуджений для себе не зробив та допустив повторне порушення обов`язку, встановленого вироком суду, не з`явившись 28.01.2025 у визначений день, без поважних на те причин, для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, за що 30.01.2025 йому вдруге винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

У подальшому ОСОБА_2 22.04.2025 знову без поважних на те причин не з`явився для реєстрації до Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, у зв`язку з чим 29.04.2025 засудженому втретє винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, однак ОСОБА_2 , будучи згідно з ч. 4 ст. 49-1 КВК України зобов`язаним виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, 28.10.2025 знову без поважних на те причин не прийшов на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

У період перебування на обліку в Уманському РВ філія ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_2 відповідно до постанови серії ЕНА № 5730968 від 15.09.2025 визнаний винним у вчиненні 15.09.2025, тобто в період відбування покарання у виді пробаційного нагляду, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Крім того, постановою Уманського районного суду Черкаської області від 20.11.2025 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ним 15.09.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-3 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачений статтею 49-1 КВК України, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків, передбачених ст. 49-1 КВК України, покладених на особу рішенням суду, або вчиненням трьох і більше адміністративних правопорушень.

Таким чином, в порушення ч. 4 ст. 49-1 КВК України, відповідно до якої засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язані: виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що повинен дотримуватися встановленого законодавством порядку та умов відбування покарання, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, перебуваючи з 27.09.2024 на обліку в Уманському РВ філія ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не з`являвся, та тим самим злісно та систематично ухилився від відбування покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 01.05.2024 у виді пробаційного нагляду.

Частиною першою статті 381 КПК України передбачено розгляд судом обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 на виконання вимог частини першої статті 302 КПК України в обвинувальному акті клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_4 роз`яснено зміст частини другої статті 302 КПК України, що підтверджується його заявою від 26.11.2025; ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 3 ст. 389 КК України, за обставин, встановлених під час дізнання й викладених в обвинувальному акті, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкцією ч. 3 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Водночас згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК (1001-05) повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням серії ДДА № 232957 від 24.05.2024.

Таким чином, санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише таке покарання, яке не може бути до неї застосоване, а тому на підставі ч. 1 ст. 74 КК України ОСОБА_2 підлягає звільненню від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 належить звільнити від покарання, судом не може бути застосована і ст. 71 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю вироків.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_2 від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за його ухваленням, надіслати учасникам судового провадження прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1