печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_5 знаходиться кримінального провадження № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , заявив відвід судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження. В обґрунтування підстав відводу зазначив, що з відкритих джерел в соціальних мережах стало відомо, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_8 , батьком якої є ОСОБА_9 , який є працівником Державного бюро розслідувань. ОСОБА_9 займає посаду заступника керівника Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань. Захисник вважає, що ОСОБА_9 прямо зацікавлений в результатах кримінального провадження, та, на думку заявника, з огляду на наявність спільних дітей у судді ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , вони є близькими родичами в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України. Посилаючись на викладене, вважає, що суддя ОСОБА_5 не може брати участі у кримінальному провадженні № 0000087 та підлягає відводу. Крім того, захисник посилається на непідсудність цього кримінального провадження Печерському районному суду м. Києва.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 підтримали заявлений відвід, просили задовольнити.

Інші обвинувачені та їх захисники, прокурор, суддя, якій заявлено відвід, повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви про відвід у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КК України, в судове засідання не з`явились, причини неприбуття не повідомили, клопотань про відкладення розгляду судді не направили.

З урахуванням загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, вжиття заходів щодо повідомлення сторін, суддею визнано можливими розглянути заяву про відвід за відсутності учасників провадження, які не з`явилися.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 , обвинувачену ОСОБА_4 , вивчивши матеріали провадження, надходжу наступного висновку.

Положення ст. ст. 75, 76 КПК України зазначають підстави відводу щодо судді. Зокрема пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в якому зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до статті 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України від 22.02.2013, суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.

Мотивуючи відвід, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що суддя ОСОБА_5 та заступник керівника Управління ГСУ ДБР ОСОБА_9 є близькими родичами між собою в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, оскільки мають спільних дітей та, відповідно, мають відносно них спільні права та обов`язки.

Проте, вказане твердження захисника суперечить положенням процесуального закону. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК, близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, вказана норма не відносить до категорії членів сім`ї, близьких родичів осіб, які мають спільних дітей. Посилання захисника на наявність спільних обов`язків щодо дітей такого твердження не спростовують, оскільки наведена норма відносить до близьких родичів та членів сім`ї осіб які не тільки мають спільні права і обов`язки, але крім того спільно проживають та пов`язані спільним побутом.

Крім того, адвокат вказує, що ОСОБА_11 прямо заінтересований в результатах провадження, оскільки обіймає посаду заступника керівника Управління ГСУ ДБР, є керівником органу досудового розслідування.

Проте, згідно матеріалів справи, орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, а не Головне слідче Управління Державного бюро розслідувань.

Даних, що заступник керівника Управління ГСУ ДБР ОСОБА_11 чи саме Управління, в якому він працює, будь-яким чином дотичні до досудового розслідування кримінального провадження № 0000087, відсутні, такі обставини не підтверджуються Реєстром матеріалів досудового розслідування, доказів існування таких обставин не надано і стороною, що звернулась із заявою про відвід.

Заява про відвід, що розглядається, не містить жодних посилань на дії судді ОСОБА_5 , інші обставини, які б свідчили про її упередженість чи будь-яку заінтересованість в результатах розгляду кримінального провадження № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому питання оцінки підсудності розгляду кримінального провадження, наявності чи відсутності підстав для направлення провадження для вирішення питання про передачу справи з одного суду до іншого, є компетенцією суду, на розгляді якого перебуває провадження. Незгода сторони із направленням кримінального провадження до певного суду не свідчить про упередженість чи заінтересованість визначеного для розгляду справи судді, відповідно не може обґрунтовувати відвід.

Отже, будь-які об`єктивні дані про існування обставин, за яких суддя згідно ст. ст. 75, 76 КПК України підлягає відводу - відсутні, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 75, ст. ст. 80, 81 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1