Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 10.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кальниболота Новоархангельського району Кіровоградської області, мешканця: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною технічною освітою, неодруженого, утриманців та пільг немає, стан здоров`я задовільний, військовозобов`язаного, тимчасово не працюючого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за таких обставин:

09 квітня 2025 року, у вечірній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував в домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Перебуваючи у вищевказаному місці у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та власника домоволодіння, із вітальної кімнати житлового будинку таємно викрав мобільний телефон «VIVO» червоного кольору моделі 1906 3Gb/32 Gb вартістю 1966 грн. 67 коп., з захисним склом вартістю 94 грн., картою пам`яті Kingston miсro SD 8Gb, вартістю 146 грн. 33 коп., сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 300 грн, силіконовим класичним захисним чохлом чорного кольору вартістю 174 грн. та грошовими коштами, які перебували на рахунку «Київстар» № НОМЕР_1 в розмірі 700 грн., що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 , разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3381 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив,що йому зрозуміло суть обвинувачення, надав показання правдиво та добровільно, повністю визнаючи вину у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначив, що дійсно вчинив такі дії, як зазначено в обвинувальному акті, навіть залишив записку, в якій вказав, що саме він це зробив, чому так сталося пояснити не зміг, при цьому просив суворо не карати, розкаюється у вчиненому, жалкує про вчинене, хоче далі йти служити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доводиться зібраними у справі доказами, безпосереднім визнанням його провини, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження роз`яснено суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказані в обвинувальному акті.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Статтею 185 КК України передбачено відповідальністьза таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Кваліфікуючими ознаками крадіжки є зокрема - та вчинене в умовах воєнного стану.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено по теперішній час.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані.

В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом».

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному викраденні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою, особою, яка є суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо дискреції), де зазначено що самесуду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних проособу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Враховуючи інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також невисоку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі. На думку органу пробації виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторнихправопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного правопорушення.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючою покарання обставиною згідно обвинувального акту обвинуваченому є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, та активне сприяння розкриттю злочину, в процесі судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, разом з тим, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що з урахуванням особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Разом з тим, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання .

Тому, враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до переконання, що виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням іспитового строку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого, який в скоєному щиро розкаюється та повністю усвідомив протиправність своїх дій, всі вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання, його щире бажання стати на захист вітчизни, можливе без відбуття покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

При цьому, підстав для застосування до обвинуваченого положень статтей 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення ним нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливо госудового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії" від 17 вересня 2009 року).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого, не обирався, разом з тим, з урахуванням призначеного покарання підстав для обрання запобіжного заходу на даному етапі судом не вбачається.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в ал и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - мобільний телефон «VIVO» червоного кольору моделі 1906 3Gb/32 Gb , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: