Справа № 206/1721/25
Провадження № 1-кс/206/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000003 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000003 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, обґрунтувавши наступним.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про, яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 06.02.2025за фактом вчинення кримінального правопорушення колишнім депутатом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який за попередньою змовою із колишнім керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та іншими невстановленими особами здійснили можливу розтрату бюджетних коштів під час виконання будівельних робіт, пов`язаних з оборонними об`єктами ВОП ІІ/19А на території Луганської області та капітального ремонту об`єктів в Харківської області, шляхом умисного завищення обсягів виконаних будівельних робіт, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені заступником керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_7 на підставі звернення ОСОБА_8 , через інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Органом досудового слідства встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснювало в період 2015 року перерахування грошових коштів на адресу ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " на підставі Постанови КМУ №107 від 18.03.2025 КМУ за №107 «Деякі питання забезпечення у 2015 році будівництва інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави» за матеріальні ресурси та за проведення будівельно-монтажних робіт при будівництві інженерних споруд - взводних опорних пунктах (ВОП) в Луганській області в т.ч. об`єкта ВОП №II/19А відповідно до наступних договорів: №40-15 (№4015) від 26.05.2015 №150-15 від 21.10.2015 та №151-15 від 21.10.2015 укладених з ІНФОРМАЦІЯ_7 . Без визначення кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000003 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

З метою з`ясування обставин виконання будівельних робіт, у органу досудового розслідування виникла необхідність у отриманні від замовника, ІНФОРМАЦІЯ_8 завірених копій проектних, тендерних та первинних бухгалтерських документів.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанені, просив його задовольнити.

Особа у володінні якої перебувають речі та документи у судове засідання не викликалась на підставі ч.2 ст.163 КПК України.

Слідчий суддя вислухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали додані до клопотання приходить до наступного висновку.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно з приписамип. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст..12 КК України, кримінальне правопорушення в рамках якого здійснюється данне досудове розслідування, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

П.5 ч.1 ст.46 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.

Слідчим у клопотанні вказано що кримінальне правопорушення було вчинене у 2015 році, тобто на момент звернення із відповідним клопотанням до суду минуло більше 10 років.

У клопотанні слідчим не надано доказів що підтверджують необхідність та обґрунтованість надання тимчасового доступу до речей і документів, після спливу такого значного проміжку часу.

Окрім того, щодо долучених слідчим до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що під час перевірки копій документів, що подаються стороною кримінального провадження разом з клопотанням слід брати до уваги: правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації; Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 7 квітня 2003 року № 55; Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5; інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 07.04.2003 № 55)

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. За вищевказаним способом засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.

Також у випадку, якщо документ складається з кількох сторінок, то копії знімаються зі всіх сторінок, які потім можна засвідчити і у такий спосіб: прошити разом, напис «Копія» ставиться на першій із прошитих сторінок, кінчики ниток має бути заклеєно клаптиком паперу так, щоб нитки виглядали з-під цього паперу. Обов`язково зверху цього паперу робиться напис: «Пронумеровано і прошнуровано (кількість аркушів цифрою і прописом) аркушів», вказується посада особи, яка завіряє копію, її підпис, прізвище, ініціали й дата. Все це скріплюється печаткою таким чином, щоб частина відбитку була проставлена на приклеєному клаптику паперу, а частина - на самому аркуші копії документа.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 07 листопада 2018 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання слідчим жодна копія документу не засвідчена належним чином, відповідно до визначених вище вимог.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом».

Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип «affirmanti incumbit probatio» (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання та долучені до нього докази, свідчать про те, що клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та здійснення їх виїмки є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів, та здійснення виїмки їх копій.

Керуючись ст. ст. 159, 160-165, 300, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000003 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України відмовити у повному обсязі.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1