Провадження № 1-кс/643/352/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника клопотання - адвоката ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000276 від 22.07.2024, -

встановив:

06.01.2026 до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000276 від 22.07.2024, в якому просить частково скасувати ухвалу Орджнікідзевського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 про накладення арешту на майно та змінити місце зберігання транспортного засобу - мотоциклу марки «Yamaha r1» чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 та ключама від замка запалювання транспортного засобу мотоциклу марки «Yamaha r1» чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання громадянину Німеччини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу - мотоциклу марки «Yamaha r1» чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 та ключа від замка запалювання транспортного засобу мотоциклу марки «Yamaha r1» чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку. 3; зобов`язати Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, передати вищевказане майно під зберігальну розписку уповноваженому представнику громадянина Німеччини ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) для зберігання.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 07.01.2026 за клопотанням адвоката відкрито провадження, призначено дату та час судового розгляду, з Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, витребувано матеріали кримінального провадження № 0000276 від 22.07.2024, в судове засідання викликано учасників.

Уповноважений представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в судове засідання не з`явився, клопотань та заяв до слідчого судді не надходило.

09.01.2026 через канцелярію суду при супровідному листі за вх. № 1052/26 витребувані матеріали кримінального провадження в 1 томі надійшли до слідчого судді.

Заявник клопотання - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, виступивши з промовою, в котрій навів аргументи, тотожні викладеним в клопотанні.

Заслухавши заявника клопотання, ознайомившись з матеріалами клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві знаходиться кримінальне провадження №0000276 від 22.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 21.07.2024 о 18:50 під час проведення спеціального поліцейського контролю на посту «ХТЗ» разом зі співробітниками ДПСУ та НГУ було зупинено т.з YAMAHA R1 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі при перевірці документів ОСОБА_6 надав свідоцтво про реєстрацію т.з серії « НОМЕР_3 ». Працівниками поліції встановлено, що свідоцтво про реєстрацію містить ознаки підробки та за наявними базами даних належить т.з ОСОБА_7 , що зареєстровано в АРК Крим. При подальшій перевірці працівниками поліції встановлено, що державний номерний знак НОМЕР_2 не належить жодному транспортному засобу, а сам транспортний засіб мотоцикл «Yamaha r1» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, має vin-номер НОМЕР_1 та перебуває в активному міжнародному розшуку «ІНТЕРПОЛ». Після отримання виклику з гарячої лії «102» на місце події, було направлено СОГ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

21.07.2024 в період часу з 19:40 по 20:10 слідчим СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто ділянку місцевості на тимчасовому блок посту 516 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд.320, де на асфальті біля блок-посту виявлено припаркований ТЗ мотоцикл марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 , поруч з яким знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який для перевірки пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію ТЗ мотоциклу «Yamaha r1» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , який зареєстрований АДРЕСА_2 , виданий ВРЕР м. Макіївка при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, яке має ознаки підробки, у зв`язку з чим вищевказане свідоцтво про реєстрацію ТЗ та мотоцикл з ключом від запалювання в ході огляду місця події вилучено.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 клопотання дізнавача про арешт майна задоволено, накладено арешт на вилучене під час огляду місця події 21.07.2024 майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ мотоциклу «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору; транспортний засіб мотоцикл марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 ; ключ від замка запалювання транспортного засобу мотоциклу марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта від 30.07.2024 №СЕ-19/121-24/20970-КДТЗ бланк наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 (серійний номер бланка НОМЕР_3 ), яке оформлене на транспортний засіб марки «Yamaha» моделі «r1» з реєстраційним номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зареєстрований 27.01.2013 на ім`я « ОСОБА_8 » за способами друку та лінійними розмірами не відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Згідно із висновком експерта від 05.09.2024 №СЕ-19/121-24/25350-КДТЗ ідентифікаційний номер (номер рами) НОМЕР_1 наданого на дослідження мотоцикла марки «Yamaha» моделі «YZF-R1» з реєстраційним номером НОМЕР_2 є первинним і не змінювався. Номер двигуна НОМЕР_4 , наданого на дослідження мотоцикла марки «Yamaha» моделі «YZF-R1» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , є первинним і не змінювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, у випадку, арешт вилученого майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 клопотання дізнавача про арешт майна задоволено, накладено арешт на вилучене під час огляду місця події 21.07.2024 майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ мотоциклу «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору; транспортний засіб мотоцикл марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 ; ключ від замка запалювання транспортного засобу мотоциклу марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача від 28.08.2024 було призначено судову трасологічну експертизу. Водночас питання, поставлені на вирішення експертизи дисонують з назвою призначеної експертизи, більше того такі питання були винесені і досліджувалися в рамках іншого експертного дослідження, що може свідчити про необхідність перевірки цієї обставини.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні, вилучений мотоцикла марки «Yamaha» моделі «YZF-R1» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на разі має доказове значення для даного кримінального провадження.

Встановлено, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000276 від 22.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, триває, проводяться необхідні слідчі та процесуальні дії.

Таким, чином з наведеного вбачається, що у органу досудового розслідування для проведення ефективного досудового розслідування є необхідність у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача від 22.07.2024 транспортний засіб мотоцикл марки «Yamaha r1», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору з номером кузову НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, згідно норми ч. 1 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор серед іншого не доведе, що завдяки такому застосуванню може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження не вбачається, що завдання, з метою виконання якого накладено арешт, виконано. Слідчий суддя вважає, що обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно, продовжують існувати, необхідність накладення арешту є об`єктивно необхідною для кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що накладений арешт на мотоцикла марки «Yamaha» моделі «YZF-R1» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , є розумним і співрозмірним із завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.07.2024в рамках вказаного кримінального провадження.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно превалює над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Нормою ч. 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас слід зазначити при цьому, що на даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, відомостей про те що у рамках вказаного кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, а в застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна на вказану у клопотанні річ відпала потреба, слідчому судді не надано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства» від 24.10.1986, заява N 9118/80). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи те, що мотоцикла марки «Yamaha» моделі «YZF-R1» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , можливо, зберіг сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для скасування арешту, накладеного на зазначене майно.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування арешту майна на даний час, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань, в тому числі в рамках належної правової процедури, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 23, 26, 98, 107, 170, 174, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000276 від 22.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000276 від 22.07.2024 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 16.01.2026 о 13:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1