Справа № 446/3006/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 23.12.2025 у кримінальному провадженні, яке внесене 19.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушка, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, громадянина України, українця, військовослужбовця ЗСУ, тво стрільця-санітара механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 у званні «старший солдат», із професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 03.09.2025 ухвалено рішення у справі № 446/2012/25 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців.

Вказаним рішенням суду визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладено на нього обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Однак ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2025 про встановлення відносно нього обмежувального припису та про наслідки порушення встановлених судом обмежень, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на нього судом, діючи з умислом на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно з вищевказаним рішенням суду йому заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_4 та контактувати із нею особисто, строком на 6 місяців, 18.12.2025 приблизно о 15:00 год., діючи умисно, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, знаходився у місці проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 та контактував із нею особисто, нехтуючи забороною перебувати в місці її проживання та контактувати із нею особисто, таким чином не виконав вимоги обмежувального припису, встановленого йому рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2025 у справі № 446/2012/25.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме умисне невиконання обмежувального припису.

24 грудня 2025 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заява потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 в спрощеному порядку;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 03.09.2025 ухвалено рішення у справі № 446/2012/25 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців.

Вказаним рішенням суду визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладено на нього обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Однак ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2025 про встановлення відносно нього обмежувального припису та про наслідки порушення встановлених судом обмежень, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на нього судом, діючи з умислом на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно з вищевказаним рішенням суду йому заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_4 та контактувати із нею особисто, строком на 6 місяців, 18.12.2025 приблизно о 15:00 год., діючи умисно, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, знаходився у місці проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 та контактував із нею особисто, нехтуючи забороною перебувати в місці її проживання та контактувати із нею особисто, таким чином не виконав вимоги обмежувального припису, встановленого йому рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.09.2025 у справі № 446/2012/25.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, його позиція є добровільною та не є наслідком будь якого примусу. Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме: умисного невиконання обмежувального припису.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 має професійно-технічну освіту, військовослужбовець ЗСУ, має постійне місце проживання, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжуює покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Майнову шкоду потерпілій не завдано.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, відсутності відомостей про завдану матеріальну шкоду, покарання, яке передбачено санкцією за вчинений кримінальний проступок, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладанням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 , п.4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого суд не вбачає.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 100, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 , п.4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ: оптичний компакт «DVD-R» диск марки Verbatim з відеозаписом події, яка мала місце 18.12.2025 з нагрудної відеокамери працівника сектору превенції ВнП 1 ЛРУП 1 ГУНП у Львівській області зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000133.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1