Справа № 504/2878/25
Номер провадження 1-кп/504/676/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав питання, щодо необхідності визначення територіальної підсудності розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000072 від 27.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2025 року, більш точний час та дату не встановлено, але не пізніше 27. 05.2025 року у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел, спрямований на виготовлення підробленого офіційного документу з розподілом функцій, а саме посвідчення водія, з метою використання його у власних цілях.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на виготовлення підробленого офіційного документу з розподілом функцій, скориставшись соціальною мережею «Фейсбук», ОСОБА_5 знайшов оголошення щодо виготовлення посвідчення водія та зв?язався з невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), домовився про надання ним ( ОСОБА_5 ) невстановленій особі (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) свого фотознімку, фотознімку власного паспорту громадянина України з відповідними даними про себе для виготовлення з їх використанням підробленого посвідчення водія та подальше придбання ним ( ОСОБА_5 )

цього підробленого посвідчення водія.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, того ж дня, перебуваючи за місцем мешкання, за попередньою домовленістю із невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_5 передав останній в електронному вигляді свою фотокарту та фотознімок власного паспорту громадянина України із відповідними даними про себе, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія та здійснив оплату щодо виготовлення підробленого документу, шляхом перерахунку грошових коштів невстановленій особі (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), при цьому усвідомлював, що зазначена особа не має повноважень видавати такий документ. Після цього, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) використавши надані ОСОБА_5 фотознімки підробила посвідчення водія на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з фотокарткою ОСОБА_5 , серії ВНВ N? 202575, видане РЕВ N?2 при ВДАІ ГУМВС України в Одеській області від 15.05.2009 року, яке видається установою і надає право керування, з метою використання його іншою особою.

У подальшому, не пізніше 27.05.2025 року, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N? 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», перебуваючи у відділенні N?17 ТОВ «Нова пошта» отримав від невстановленої особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) для подальшого використання завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з власною фотокарткою, на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене 3 ст. 358 КК України, - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 27 травня 2025 року близько 11 години 42 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ГА3-33021-212, із реєстраційним номером НОМЕР_2 рухався по автодорозі Одеса-Південне М-28 та був зупинений працівниками поліції на стаціонарному блок пості N?20, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Нові Біляри (більш точна адреса судом не зазначається).

У цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний намір, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія.

Безпосередньо після цього, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 є підробленим, ОСОБА_5 на підтвердження свого права керування транспортним засобом надав співробітниками поліції вищевказане посвідчення водія і у такий спосіб використав цей завідомо підроблений офіційний документ.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим судом обставинам. Обвинувачений вказав, що в минулому втратив належне йому посвідчення водія та вирішив його виготовити у незаконний спосіб. Він, із використанням мережі інтернет, звернувся до невідомої особи із відповідним запитом, надіслав цій особі свої дані, фотокартку та грошові кошти. В подальшому, посвідчення водія він отримав по пошті та почав його використовувати у своїх цілях. Така діяльність була згодом викрита. У вчиненому розкаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , 04.01.1980 року за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття. Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин, ним не заподіяно майнової і немайнової шкоди потерпілі відсутні, відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, а тому суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі ближче до мінімальних меж санкції цієї норми, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді максимального штрафу, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, позицію прокурора, яка просила призначити покарання із застосуванням іспитового строку, а також інші в сукупності обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбуття покарання призначеного на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової технічної експертизи документів вартістю 3565 гривні 60 копійок.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжних заходів не надходило.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та 6 (місяців).

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п. 2, ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Початок обрахунку іспитового строку визначається з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3565 (три тисячі пятсот шістдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок на залучення експертів.

Арешт майна, а саме посвідчення водія ВНВ N? 202575 накладений ухвалою слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 04.06.2025 у справі 519/1097/25 скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія ВНВ N? 202575 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Доброславський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1