Провадження № 1-кп/211/1987/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 р.

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 21 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 від 02.10.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, такого, що не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи визнаним винним постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2025 у справі №211/1305/25, яка набрала законної сили 21.03.2025, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст.126 КУпАП, та якою на нього накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 у справі №177/695/25, яка набрала законної сили 22.04.2025, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст.126 КУпАП, та якою на нього накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та, будучи ознайомленим з нею, будучи позбавленим права керування, з метою невиконання постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.03.2025, керувати транспортним засобом.

Так, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , 27.03.2025 о 13 год. 23 хв., керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр-т Центральному, 37 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де був зупинений працівниками поліції, та щодо нього було складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. У подальшому, постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №216/2436/25, яка набрала законної сили 05.05.2025, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність щодо нього постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомленим з ними, будучи позбавленим права керування, з метою невиконання постанов суду, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.10.2025, керувати транспортним засобом.

Так, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , 01.10.2025 о 15 год. 44 хв., керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лісового, 14А у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, які полягають в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

17 жовтня 2025 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0001044 від 02.10.2025, та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі строком на 2 (два) роки з можливістю застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 17 жовтня 2025 року, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України (а.п. 30-32), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п. 36), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою з 1997-2019 з приводу легкої розумової відсталості (а.п. 34), за місцем проживання характеризується негативно (а.п. 38), не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, не працює, іншою суспільно корисною працею не займається.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Процесуальні витрати, у тому числі пов`язані з залученням експертів, відсутні.

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що оптичні диски DVD-R у кількості 2 шт, з відеозаписами з бодікамер працівників ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, підлягають залишенню та зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, відсутній.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого був обраний у виді особистого зобов`язання на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 жовтня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні №0001044 від 02.10.2025 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладанням на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таких обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого СВ ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровської області, прокурора, суду у визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, застосований відносно нього на підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази: оптичні диски DVD-R у кількості 2 шт, з відеозаписами з бодікамер працівників ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, долучені на підставі постанови від 15.10.2025, - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0001044 від 02.10.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/12368/25, провадження №1-кп/211/1987/25.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок може бути оскаржений:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 25 листопада 2025 року відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1