ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженої ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 28 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якою задоволено подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було належним чином враховано, що ОСОБА_8 засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який нею був вчинений в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до характеристики на засуджену, вона має низький рівень здатності опиратися стресу, залучена до програм «Підготовка до звільнення» та «Подолання алкогольної залежності», які на час розгляду подання виконані частково, також засудженою частково реалізовані заходи індивідуально-виховної роботи.

Окрім того, судом не взято до уваги те, що відповідно до вказаної характеристики фактором, що має значний вплив на засуджену, є вживання алкоголю.

Стверджує, що зазначене впливає на оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, так як відповідно до підсистеми «Касандра» він оцінений як середній.

Звертає увагу на те, що засуджена за час відбування покарання (7 років) отримала лише 3 заохочення за ставлення до праці та не отримала жодного заохочення за зразкову поведінку.

Зазначає, що висновок щодо ступеня виправлення засудженої складено з порушенням вимог Методики визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19.01.2023, оскільки відповідно до вказаного висновку у розділі 15 мотивація до змін зазначено, що плани на майбутнє є нечіткими та щодо зміни свого життя, недостатньо усвідомлює необхідність змін, що повинно дорівнювати «0» балів, натомість в графі «кількість балів» зазначено 2. Щодо інших психологічних критеріїв взагалі неможливо їх встановити, так як в інших розділах жодним чином не визначено, на підставі яких факторів виставлені бали.

Окрім того, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.02.2022 року встановлено, що відповідно до судово-психіатричної експертизи №174 від 13.05.2020 у ОСОБА_8 виявлено розлад особистості зі схильністю до психопатичних форм реагування, впертістю та брехливістю, однак ці висновки експерта повністю протирічать балам, виставленим у висновку щодо ступеня виправлення ОСОБА_8 , а в особовій справі засудженої відсутні будь-які дані, які б свідчили про подолання схильності до психопатичних форм реагування, впертості та брехливості.

Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського від 28 жовтня 2025 року задоволено подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджена ОСОБА_8 в ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 характеризується позитивно, працевлаштована, була переведена до дільниці соціальної реабілітації, як така, що стає на шлях виправлення, має 3 заохочення, стягнень не має, проявляє соціально - корисну ініціативу у житті дільниці, відвідує всі необхідні роботи, як з благоустрою колонії, так і дільниці, залучена до програм виховного впливу, тематичних заходів, а тому суд дійшов висновку, що засуджена довела своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженої та її захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженої, яка за весь період відбування покарання має лише 3 заохочення, хоча початок цього строку рахується з 02.04.2020 року.

Посилання суду на те, що засуджена ОСОБА_8 в ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 характеризується позитивно, працевлаштована, була переведена до дільниці соціальної реабілітації, як така, що стає на шлях виправлення, стягнень не має, проявляє соціально - корисну ініціативу у житті дільниці, відвідує всі необхідні роботи, як з благоустрою колонії, так і дільниці, залучена до програм виховного впливу, тематичних заходів, колегія суддів вважає такими, що не є безумовними підставами для умовно-дострокового звільнення засудженої, оскільки факт дотримання засудженою порядку і режиму утримання під час перебування в установі виконання покарань є її обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджена довела своє виправлення.

В матеріалах провадження відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_8 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженої призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про її виправлення.

Крім того, згідно із характеристикою на засуджену, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як «середній», ризик ймовірної небезпеки для суспільства «середній». Таким чином, на думку колегії суду, позитивна поведінка засудженої та дотримання нею умов і порядку в установі не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженою свого виправлення.

Також, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбула засуджена є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що вона довела своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 02.04.2027 року.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 28 жовтня 2025 року задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 28 жовтня 2025 року щодо засудженої ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4