Справа № 627/819/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську кримінальне провадження №0000444 від 25.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, військовозобов`язаного, працюючого трактористом у СВ «Гришко В.Г.», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2025 року о 15 годині 00 хвилин поліцейський СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , на підставі графіку чергування працівників СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 23 серпня 2025 року, заступили в добовий наряд, та, будучи одягнутими у формений однострій із знаками розрізнення працівників Національної поліції України, використовуючи службовий транспортний засіб автомобіль «Renault Duster», державний номерний знак « НОМЕР_1 », приступили до виконання службових обов`язків.

Того ж дня, о 20 годині 33 хвилини поліцейськими СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виконували покладені на них обов`язки, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», та перебували у службовому автомобілі «Renault Duster», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під час несення служби в складі СРПП в Харківській області Богодухівського району с. Степанівка, вул. Бабаченка, було зупинено автомобіль чорного кольору марки ЗАЗ SENS з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з підстав порушення пункту 9.2 Правил дорожнього руху, а саме не ввімкнення покажчика повороту при зміні смуги руху. Державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 .

Водієм автомобіля виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за кермом вищезазначеного автомобіля з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Після виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_4 останньому було повідомлено про це та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а саме: пройти тест на вміст алкоголю в організмі за допомогою пристрою «Drager» або пройти освідування в медичному закладі, однак ОСОБА_4 відмовився від проходження тесту та освідування у медичному закладі, факт відмови зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №/116.

Після чого, поліцейськими СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було повідомлено ОСОБА_4 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 приблизно о 20 годині 45 хвилин 24 серпня 2025 року, перебуваючи в службовому автомобілі «Renault Duster», усвідомлюючи, що порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в подальшому порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а працівники поліції є службовими особами, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи незаконність своїх дій, та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, маючи намір щодо надання службовій особі неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, неодноразово пропонував працівникам СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами, неправомірну вигоду у розмірі 10 000 (десять) тисяч гривень за не складання відносно нього як водія адміністративного матеріалу, на що отримав відмову від співробітників поліції та неодноразове попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Але, незважаючи на це, ОСОБА_4 , маючи намір на доведення свого злочинного наміру до кінця стосовно надання службовій особі неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, продовжував надавати пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 10 000 (десять) тисяч гривень за не складання відносно нього, як водія, адміністративного матеріалу поліцейським СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Поліцейський СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , зрозумівши, що ОСОБА_4 пропонує грошові кошти 10 000 (десять) тисяч гривень як неправомірну вигоду, за не притягнення до адміністративної відповідальності, повідомив про незаконні дії останнього. В подальшому поліцейським СРПП повідомлено про факт пропозиції надання неправомірної вигоди на лінію диспетчерського центру «102», викликано на місце слідчо-оперативну групу СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що 24.08.2025 близько 20.00 в с.Степанівка Богодухівського району перебував за кермом свого автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками поліції, яким він вподальшому запропонував 10000 грн за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому обвинувачений розумів, що працівники поліції є службовими особами. Обвинувачений зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює, вину в скоєному визнає, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що вподальшому не допустить зі свого боку подібної поведінки.

Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, здійснює догляд за матір`ю, яка потребує постійного догляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, визнання ним своєї вини, беручи до уваги позицію прокурора, яка у судових дебатах просила суд призначити обвинуваченому покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням позиції захисника, який просив суд врахувати всі позитивні характеризуючи його підзахисного дані, та застосувати до ОСОБА_4 мінімальне покарання передбачене санкцією статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, той факт, що обвинувачений працює та має постійний заробіток, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Речові докази: флеш-карта «AMG Micro SD 32 GB », на якій містяться відео файли у кількості 9 шт, що зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000444, після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1