Справа № 456/4646/25
Провадження № 1-кп/456/515/2025
УХВАЛА

іменем України

23 грудня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ч.2 ст.97 КК України стосовно неповнолітньої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Кути Стрийського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , учениці 8 класу Угерського ліцею Стрийської міської ради, раніше не судимої,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника ювенальної превенції поліції ОСОБА_7 ,-

встановив:

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.05.2025 близько 21:00 години, керуючи технічно справним мопедом марки «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку, рухаючись ним по вул. Козацька в напрямку вул. Сагайдачного села Угерсько Стрийського району Львівської області, з неповнолітньою пасажиркою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проїзді її ділянки неподалік будинку №7 проявила недбалість та неуважність до дорожньої обстановки, на дорозі із двостороннім рухом, яка виразилася в тому, що вона без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнула умовну осьову лінію та виїхала на проїзну частину дороги зустрічного руху, по якій в цей час їй назустріч рухався автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими своїми діями створила аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітння пасажирка мопеду ОСОБА_8 отримала перелом дистального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки, згідно з висновком судового медичного експерта відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення неповнолітньою кермувальницею мопеда марки «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку, ОСОБА_3 , чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), а саме:

- п. 1.2 (в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів);

- п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не

повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

- п. 2.3 (підпункту «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

- п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);

- п. 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу),

і вказані порушення вимог ПДР неповнолітньою ОСОБА_3 перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_3 своїми діями вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, та підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просить його задовольнити, покликаючись на викладені у клопотанні обставини. Також просить суд стягнути з законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз.

Особа, щодо якої вирішується питання застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітня ОСОБА_3 , у судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтримала клопотання прокурора.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , підтримала клопотання прокурора, просить передати доньку ОСОБА_3 під її нагляд.

Захисник підтримав клопотання прокурора та просить його задовольнити. Крім цього просить суд розстрочити законному представнику неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 сплату процесуальних витрат на 6 (шість) місяців.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_10 в судове засідання не прибули. ОСОБА_10 подала заяву про розгляд справи без їх участі, претензій до неповнолітньої ОСОБА_3 та її законного представника не мають та не заперечують проти задоволення клопотання прокурора.

Представник ювенальної превенції поліції підтримав клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

До матеріалів клопотання прокурором долучено заяву ОСОБА_5 від 26.08.2025, згідно якої вона не заперечує щодо застосування відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері.

На підтвердження вчинення неповнолітньою ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, прокурором надано суду докази, які безпосередньо досліджено в судовому засіданні та долучено до матеріалів кримінального провадження а саме:

рапорти інспектора-чергового Стрийського РУП від 22.05.2025 та від 23.05.2025, якими зафіксовано повідомлення зі служби 102 про ДТП, яке мало місце в с.Угерсько;

протокол огляду місця ДТП від 22.05.2025 з фототаблицями;

постанову про визнання предметів речовими доказами від 26.05.2025, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 21013» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та мопеда марки «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку;

ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2025 про накладення арешту на майно (транспортні засоби);

лист першого заступника міського голови м.Стрий від 10.06.2025;

лист начальника ТСЦ МВС №4645 від 29.05.2025 про надання інформації щодо транспортного засобу «ВАЗ 21013» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

висновок експерта №СЕ-19/114-25/13705-ІТ від 24.06.2025 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/114-25/13704-ІТ від 24.06.2025 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/114-25/13701-ІТ від 24.06.2025 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи;

висновок експерта №89/2025 від 07.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи малолітньої ОСОБА_8 та медичну карту стаціонарного хворого №44172;

процесуальні документи про визнання потерпілим ОСОБА_8 та залучення до провадження її законного представника ОСОБА_10 ;

протокол допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 23.06.2025;

висновок психолога за результатами проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 23.06.2025;

протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 15.07.2025 та протокол проведення слідчого експерименту від 15.07.2025, за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 з відеозаписами;

висновок експерта №СЕ-19/114-25/17170-ІТ від 22.07.2025 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи;

матеріали тимчасового доступу від 18.07.2025.

Крім цього, судом досліджено дані що характеризують особу неповнолітньої ОСОБА_3 , а саме:

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її матір`ю є ОСОБА_5 ;

копію паспорта серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ;

характеристику з місця навчання та з місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , згідно яких остання характеризується позитивно;

згідно вимоги від 28.05.2025, ОСОБА_3 раніше не судима.

Враховуючи позицію сторін та вивчивши матеріали кримінального провадження суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 22 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру, зокрема у виді застереження, передачі неповнолітнього під нагляд батьків, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру встановлюється судом, який їх призначає.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише два види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.06.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і на момент вчинення суспільно небезпечного діяння 22.05.2025 їй виповнилось 13 років, тобто вона не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.286 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , даних, що вона позбавлена батьківських прав, прокурором не надано та в судовому засіданні не встановлено. До матеріалів клопотання долучено заяву ОСОБА_5 від 26.08.2025, згідно якої вона не заперечує щодо застосування відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під її нагляд.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на вимоги закону, беручи до уваги доведеність вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та з огляду на вимоги статті 498 КПК України і частини 2 статті 105 КК України, суд доходить переконання про наявність підстав для застосування стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері, тому клопотання підлягає до задоволення.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 20056,50 грн. підлягають стягненню з законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Однак, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 та клопотання сторони захисту, суд приходить до висновку що сплату процесуальних витрат слід розстрочити, оскільки сплата таких витрат одним платежем становитиме для неї надмірний тягар.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (речові докази), накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2025, слід скасувати.

Керуючись статтями 498, 500, 501, 372 КПК України, статтями 97, 105 КК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (речові докази), накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2025 скасувати.

Речові докази (визнані такими відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 26.05.2025), а саме:

автомобіль марки «ВАЗ 21013» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_11 ;

мопед марки «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 20056 (двадцять тисяч п`ятдесят шість) грн. 50 копійок.

Розстрочити ОСОБА_5 сплату процесуальних витрат у розмірі 20056 (двадцять тисяч п`ятдесят шість) грн. 50 копійок на 6 (шість) місяців по 3 342 (три тисячі триста сорок дві ) грн. 75 коп. щомісячно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде проголошено 24.12.2025 о 09.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1