В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 13.11.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.07.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 13.11.2025 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що 08.07.2025 ОСОБА_2 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області засуджено за ч.2 ст.263 КК України, до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 08.08.2025.

Пунктами 1,2,3 частини 1 статті 36 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі по тексту Кодекс) передбачено, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого або в межах міста чи області, в яких він проживає. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою.

Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

18.08.2025 на виконання до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_2 .

08.09.2025 ОСОБА_2 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, та вручено направлення за № 6037/32/2/1-25 до Державного дендрологічного парку «Олександрія» для відпрацювання громадських робіт з 09.09.2025.

Засудженому ОСОБА_2 належним чином роз`яснений зміст ст. 36-40 КВК України та ч. 2 ст. 389 КК України, про що останній дав письмову підписку та отримав направлення на відбування призначеного вироком суду покарання.

08.09.2025 в Білоцерківському РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_2 було роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, також роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ч. 1 ст. 37 КВК України а саме: він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, про що останній дав письмову підписку.

Згідно наказу Державного дендрологічного парку «Олександрія» №72/к від 29.09.2025 ОСОБА_2 був прийнятий для відбування покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, з режимом роботи до чотирьох годин на день, згідно з графіком роботи та відповідно з яким ОСОБА_2 був ознайомлений під підпис.

Згідно відомостей Державного дендрологічного парку «Олександрія» ОСОБА_2 відпрацював лише 4 години громадських робіт 07 жовтня 2025 року, із запланованих 72 годин громадських робіт згідно графіку протягом жовтня 2025 року та не з`являється до Державного дендрологічного парку «Олександрія» для відпрацювання громадських робіт.

Отже, засуджений ОСОБА_2 будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт 09.10.2025, 13.10.2025, 14.10.2025, 15.10.2025, 20.10.2025, 21.10.2025, 27.10.2025 без поважних причин умисно не з`явився для відбування громадських робіт, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

07.11.2025 Білоцерківським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_2 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності передбачену ч. 2 ст. 389 КК України та відібрано пояснення, де останній повідомив, що не з`являвся на відпрацювання громадських робіт без поважних причин.

На підставі ч. 3 ст. 40 КВК України ОСОБА_2 допустив порушення порядку та умов відбування покарання, що виразилось в невиході більше двох разів протягом місяця до об`єкту відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних причин в кількості 236 годин громадських робіт та з 09.10.2025 не відбуває покарання по теперішній час.

Отже, починаючи з 09 жовтня 2025 року, ОСОБА_2 ухиляючись від відбування громадських робіт, які йому були призначенні відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 08.07.2025 діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування покарання не прибував для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, неодружений, не працюючий, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має фактичне місце проживання, місце реєстрації відсутнє, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_2 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 на час ухвалення вироку в цьому кримінальному провадженні має невідбуте покарання у виді громадських робіт на строк 236 годин за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2025, тому при призначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, суд уважає за необхідне до покарання, призначеного у даному кримінальному провадженні, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, у порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2025 (що складає 236 годин громадських робіт), виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню обмеження волі відповідає 8 годин громадських робіт.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати, речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71,72 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2025 та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 1 (року) та 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) строк покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_2 на облік у виправному центрі.

ОСОБА_2 в силу ст. 57 КВК зобов`язаний за рахунок держави виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку самостійно не пізніше трьох діб з дня одержання припису уповноваженого органу з питань пробації про виїзд до місця відбування покарання.

У разі невиїзду ОСОБА_2 до місця відбування покарання без поважних причин або його ухилення від отримання припису направити його до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_3