ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2211/25 Справа № 203/6094/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 18 вересня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 18 вересня 2025 року клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задоволено частково, накладено арешт на комбайн зернозбиральний «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , заборонивши відчуження транспортного засобу. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що арешт комбайну відповідає інтересам та потребам досудового розслідування, такий вид втручання у права та законні інтереси власника спрямований на забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим наявні підстави для накладення заборони на його відчуження. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно договору оренди №30 від 14.07.2025 комбайн «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , переданий у користування ТОВ «Аграрна справа», тому, з урахуванням сезону збору врожаю, заборона користування та розпорядження сільськогосподарською технікою може призвести до зупинки діяльності підприємства. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна, в частині накладення заборони на відчуження транспортного засобу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що арештований ухвалою слідчого судді комбайн не можна вважати речовим доказом, оскільки вказаний комбайн не був знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди, не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначає, що у ТОВ «Аграрна справа», яка є користувачем арештованого майна, були всі правові підстави для збору урожаю, посіяного у вересні 2024 року, в період, коли договір про спільний обробіток земельної ділянки був чинним. Вказує, що матеріали клопотання не містять доказів, що свідчать про завдання значної шкоди її володільцю або власнику, про відсутність умислу свідчить і факт здійснення посівів в вересні 2024 року, тобто в період чинності договору. Зазначені обставини свідчать про відсутність ознак кримінального правопорушення, що виключає можливість задоволення клопотання. Зазначає, що матеріали та зміст клопотання в належній мірі не доводять той факт, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У клопотанні про арешт майна відсутні підстави і мета застосування арешту майна та відповідне належне обґрунтування необхідності арешту майна. Вважає, що в даному випадку мало місце неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката та прокурора, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статтті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження про розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, збереження речових доказів.

При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу, тобто матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, зі змісту клопотання і доданого до нього витягу із ЄРДР слідує, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000019 від 24.04.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.197-1 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події, 19.07.2025 року проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0038, що розташована на території Новолатівської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області та перебуває на обліку в управлінні квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, на якій ТОВ «Аграрна справа» без відповідної правової підстави (самовільне зайняття) здійснює господарську діяльність. В ході огляду встановлено факт самовільного збору врожаю (озимої пшениці) з полів №6 площею близько 92,8 га, №7 площею 19,7 га, №8 площею 59,0 га, який проводився 19.07.2025 року за допомогою комбайну «John Deere», д.н.з. НОМЕР_1 , комбайну «Class», д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіля марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_4 . Також в напівпричепі, д.н.з. НОМЕР_4 , в ході проведеного огляду встановлено наявність урожаю озимої пшениці загальною вагою 17250,00 кг.

Постановою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 від 21.07.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000019 від 24.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.197-1 КК України: комбайн зернозбиральний «Class Lexion 480», д.н.з. НОМЕР_5 ; комбайн зернозбиральний «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_3 ; напівпричеп, д.н.з. НОМЕР_4 , врожай озимої пшениці загальною вагою 17250,00 кг., яка перебуває у володінні ТОВ «Аграрна справа». Постанова мотивована тим, що зазначені транспортні засоби та зерно пшениці були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 , виданого 10.05.2024 року ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, комбайн зернозбиральний «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 .

На переконання апеляційного суду вилучене майно, зокрема комбайн зернозбиральний «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном може запобігти їх приховуванню, пошкодженню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, передачі майна.

Враховуючи те, що вилучений комбайн визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та існує ризик відчуження вилученого речового доказу, і в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного комбайну, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначене майно шляхом заборони відчуження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження.

Зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який, в даному випадку, необхідний для збереження речових доказів з метою проведення необхідних слідчих та/або процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження і який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на комбайн, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 18 вересня 2025 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, а саме на комбайн зернозбиральний «John Deere 9880 STS», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4