Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5393/25
Провадження №: 1-кс/332/399/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді стрільця-снайпера десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, затриманого в порядку ст. 208 КПК України, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 08.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-снайпера десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце, але не пізніше 08.10.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав бойовий припас - гранату GHO-1, яку в подальшому зберігав за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , до 08.10.2025, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 08 жовтня 2025 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, маючи навички поводження з бойовими гранатами, розуміючи принцип їх дії, витягнув запобіжну чеку з гранати GHO-1, яку тримав у руці, тим самим привів її у бойове положення. Після чого, утримуючи рукою запобіжний важіль вказаної гранати, розуміючи, що після цього відбудеться вибух, через відкриті вхідні двері до квартири, без будь-яких пояснень, передав гранату GHO-1 у руки потерпілій ОСОБА_8 , яка знаходилась у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_3 біля вказаних дверей, поряд з якою перебували громадяни ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тим самим здійснив усі необхідні дії для подальшого вибуху гранати та позбавлення життя потерпілої ОСОБА_8 .

Вказані дії ОСОБА_5 , призвели до вибуху переданої ним ОСОБА_8 гранати, в результаті якого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми, множинних проникаючих поранень голови та тулуба з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів, від яких настала смерть потерпілої ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а отже, перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідків, що може спровокувати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 з у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше вчинив й інше кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, й перебуваючи за місцем мешкання вже, як особа, яка самовільно залишила місце служби продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 продовжить свою злочинну діяльність. За таких підстав, слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи аніж тримання під вартою не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, пояснили, що підозра є обґрунтованою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечував проти застосування відносно ОСОБА_5 про запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на доведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчим та прокурором. Просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 08.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000667 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

08.10.2025 року о 10-30 годині в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення затриманий ОСОБА_5 .

Того ж дня, 08.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом про внесення відомостей в ІТС «ІПНП» (ЖЄО) № 16711 від 08.10.2025;

- рапортом про внесення відомостей в ІТС «ІПНП» (ЖЄО) № 16712 від 08.10.2025;

- рапортом про внесення відомостей в ІТС «ІПНП» (ЖЄО) № 16713 від 08.10.2025;

- рапортом про внесення відомостей в ІТС «ІПНП» (ЖЄО) № 16743 від 08.10.2025;

- рапортом слідчого СВ Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 ;

- рапортом інструктора роти 1 БПОП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події від 08.10.2025;

- протоколом огляду місця події від 08.10.2025;

- протоколом проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 від 08.10.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.10.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.10.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 08.10.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення та вплив на і свідків у цьому кримінальному проваджені.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція особливо тяжкого злочину, яким є п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має місце проживання, не одружений, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, суспільно-корисною працею не займається, джерела доходу не має, що вказує на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий.

Разом із цим, слідчий суддя враховує наявної вагомої обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється зазіханням на невід`ємне право людини - право на життя та здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміновані кримінальні правопорушення у разі визнанням його винуватим, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий суддя ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані діяння.

Серед іншого, слідчим суддею не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про доцільність з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки зібрані органом досудового розслідування докази обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обставини справи, зокрема підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також ризик того, що тяжкість вчиненого особливо тяжкого кримінального правопорушення з числа вчинених, яким є п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, розуміння невідворотності покарання, що надасть спробу підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у свідків бажання відмовитись від наданих свідчень, про такий ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України зокрема свідчать покази свідків про те, що після вчинення злочину, ОСОБА_5 вибіг слідом за ними на вулицю з предметом у руках, який ззовні був схожий на топор, та імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 182, 183, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді стрільця-снайпера десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з дня затримання в порядку ст. 208 КПК України з 10-30 години 08 жовтня і до 10-30 години 06 грудня 2025 року, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення застави.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, а захиснику, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» надіслати засобами електронного зв`язку..

Встановити строк дії даної ухвали до 10 години 30 хвилин 06.12.2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1