ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

05 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 294 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02 грудня 2025 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді, 06.10.2025 року слідчий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що 05.10.2025 року старшому сержанту ОСОБА_6 повідомлено про підозру, згідно якої він будучи військовослужбовцем ЗСУ та проходячи її на посаді механіка-водія в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яка дислокується в Донецькій області, 04.10.2025 року близько об 11:30 год., знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зупинений працівниками патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області на зупинці громадського транспорту по вул. Космонавтів с. Шостаківка Краматорського району Донецької області, будучі в стані алкогольного сп`яніння, й невдоволений поведінкою працівників поліції, що складали адміністративний матеріал стосовно військовослужбовця ОСОБА_8 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначний привід, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, й нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, ігноруючи присутніх інших осіб, взяв автоматичну зброю автомат АК-47 № НОМЕР_3 , що виданий йому в/ч НОМЕР_1 та був заряджений, зняв зброю із запобіжника, тобто привів автомат в бойовий режим та вийшовши із автомобілю, з дистанції близько 2-х метрів від працівників поліції здійснив не менше п?яти пострілів вгору, після чого його протиправні дії були припинені працівниками поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, слідчим обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років та наявністю ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2025 року, застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 294 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02 грудня 2025 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що відсутні ризики, на які посилається слідчий в своєму клопотанні.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду вказаної апеляційної скарги, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. та надав заяву про розгляд справи без його участі. Захисник ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийшов до правильного висновку про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового розслідування та суду - є те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання до від до 7 років позбавлення волі, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки такі не були досліджені безпосередньо судом, тому існує певна ймовірність незаконного впливу на них зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти її втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, а тому доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не є слушними.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вирішуючи заявлене клопотання, повно та всебічно врахував обсяг пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді - не обґрунтовані та були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: