печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24141/25-к від 26.05.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24141/25-к від 26.05.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023.

Мотивуючи означене клопотання, адвокат вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше січня 2022 року, всупереч вимогам законодавства України, яким регламентовано процедуру промислового видобутку та реалізації бурштину, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері надрокористування, усвідомлюючи, що його діяльність є протиправною, несе велику суспільну небезпеку, може призвести до тяжких наслідків, з метою особистої наживи та отримання неконтрольованого державою прибутку, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, діяльність якої спрямована на: - вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним видобуванням та збутом бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами; - використання коштів, здобутих від незаконного видобування та збуту бурштину з метою продовження злочинної діяльності у вказаній сфері, а також з метою особистого збагачення.

До Печерського районного суду м. Києва старшим слідчим управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_13 , було адресовано клопотання від 23.05.2025 в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001248 від 28.07.2023, з метою накладення арешту на майно ОСОБА_6 ..

26.05.2025 Печерським районним судом м. Києва у справі №757/24141/25-к була винесена ухвала про задоволення клопотання про арешт майна та накладено арешт на майно та корпоративні права ОСОБА_6 .

Серед переліку корпоративних прав, на які був накладений арешт, присутні корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН», .

У кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру, та навіть не допитано в якості свідка для встановлення обставин, що мають відношення до вказаного провадження та мають зв`язок із корпоративними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН», .

В якості підстав для накладення арешту старшим слідчим управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 заявлено, що корпоративні права, в тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», ; Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН», . що належать ОСОБА_5 , є речовими доказами в межах кримінального провадження № 0001248 від 28.07.2023 та існує необхідність в застосуванні арешту на вказані корпоративні права, з метою конфіскації майна як виду покарання для ОСОБА_6 .

Таким чином, корпоративні права не можуть містити ознак речових доказів, визначених у ст. 98 КПК, щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023, оскільки не підпадають під визначення матеріального об`єкту, тобто не мають матеріальної форми. Відтак корпоративні права за своєю природою не можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Тому накладення арешту на корпоративні права, з метою їх збереження як речових доказів, є неможливим з огляду на їх відмінну від поняття речового доказу природу.

Нематеріальні об`єкти, такі як корпоративні права, не вписуються у поняття речового доказу. Вони за своєю суттю не набувають матеріально-речового виміру, а існують виключно як сукупність нематеріальних правомочностей учасника юридичної особи, тобто як юридична можливість, а не як об`єкт фізичного світу. Саме ця фундаментальна відмінність між «правом» і «річчю» унеможливлює визнання корпоративних прав речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023.

До того ж, ОСОБА_5 володіє 100% частку в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН», , а тому навіть взята та досліджена інформація старшим слідчим із державних реєстрів є недостовірною, адже власником корпоративних прав є ОСОБА_5 , а тому арешт корпоративних прав зазначеної особи є недоцільним та безпідставним.

Тому слід зробити висновок, що старшим слідчим не здійснено повний аналіз доказів про походження корпоративних прав, не з`ясовано роль власника корпоративних прав у злочині, а просто визнано майно речовим доказом, без детального доведення злочинного походження.

На даний час ОСОБА_5 не може користуватися своїми корпоративними правами, а тому відповідний їх арешт несе негативні наслідки для останнього.

Адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала з викладених в ньому підстав та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 судовому засіданні заперечувала з приводу заявлено клопотання, просила відмовити, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 о 09 годині 23 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна; санкція ч. 3 ст. 240-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що станом на 21.05.2025, тобто на момент набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного, останній був:

1. Кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Симиренка, 34, кв. 39) та володів часткою статутного капіталу вказаного товариства у розмірі 100 % - 1300 грн.

2. Кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «МАНСАП АЛТИН» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Симиренка, 34, кв. 39) та володів часткою статутного капіталу вказаного товариства у розмірі 100 % - 500 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2025 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , серед іншого й на корпоративні права ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» та ТОВ «МАНСАП АЛТИН». Вказана ухвала отримана слідчим 30.05.2025, однак виконати її в повному обсязі не виявилось за можливе з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна, а санкція ч. З ст. 240-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, вчинив дії з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а саме відчужив належне йому майно з метою уникнення реальної можливості його конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2025 (справа № 757/23432/25-к) до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані вимоги були достеменно відомі ОСОБА_6 , який особисто брав участь у судовому засіданні, висловлював свою позицію, був присутнім під час оголошення слідчим суддею резолютивної частини вказаної ухвали, в якій чітко зазначено про заборону цілодобово залишати місце проживання у с. Чайки, а тому не міг бути необізнаним про зміст зазначеного судового рішення.

На вказаному судовому засіданні також був присутній батько ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому за наслідками такого засідання, стало достеменно відомо про зміст підозри ОСОБА_6 , про вимоги судового рішення щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про наявність ризиків, задля запобігання яким і застосовувався запобіжний захід, зокрема ризику ііерешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, який може виражатися у спробах підозрюваного приховати та відчужити належне йому майно на користь інших осіб.

Однак, не зважаючи на вказане вище, всупереч вимогам ухвали суду про застосування запобіжного заходу, не повідомивши слідчого та/або прокурора та не отримавши відповідний дозвіл ОСОБА_6 умисно 28.05.2025 покинув своє місце проживання та прибув до м. Києва, а саме до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_14 за адресою: вул. Шусєва, 2/19, м. Київ. При цьому такий візит здійснений не з метою забезпечення особистої безпеки або ж невідкладною потребою у відвідуванні медичного закладу, а з метою вчинення дій для перешкоджання кримінальному провадженню.

Як зазначалося вище, станом на 21.05.2025 ОСОБА_6 був кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» (), володів часткою статутного капіталу вказаного товариства у розмірі 100 % - 1300 грн.

Згідно з інформацією з офіційного веб-сайту Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» на підставі Договору управління майном від 24.09.2024 № 1993, Додаток до Договору управління активами (майном) № 1994, 1995, строк дії договору до 31.08.2029, вчиняє дії з управління активами Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту та володіє 100 % корпоративними правами, рухомим та нерухомим майном загальною кількістю 355 одиниць.

При цьому, вартість рухомого та нерухомого майна становить 170 909 820 грн., а вартість корпоративних прав - 8 165 180 грн.

Варте уваги те, що згідно умов вказаного договору ТОВ «ТАМЕРЛАН- 1» має право на щомісячну плату (винагороду), розмір якої становить 25% від суми отриманого доходу за місяць.

Отже, ОСОБА_6 мав можливість щомісячно отримувати дохід від діяльності вказаного товариства, яким розпоряджався на власний розсуд.

Крім того, аналізом руху коштів по рахунках ТОВ «ТАМЕРЛАН-1», відкритих в AT КБ «ПриватБанк» встановлено, що дохідна частина вказаного товариства формувалась за рахунок внесків ОСОБА_6 грошових коштів в якості поворотної та безповоротної фінансової допомоги, зокрема за період з 20.09.2024 по 17.05.2025 ОСОБА_6 проведено 33 платіжні операції, за результатами яких на рахунки товариства зараховано грошові кошти в сумі 1 959 072 грн.

З огляду на те, що в результаті злочинної діяльності з незаконного видобування бурштину ОСОБА_6 отримано прибутки, які мають форму готівкових грошових коштів, що підтверджуються чорновими записами учасників злочинної організації, а також іншими матеріалами кримінального провадження, в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти, внесені ОСОБА_6 на рахунки ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» можуть бути отримані в результаті злочинної діяльності.

Таким чином, усвідомлюючи, що на цей час встановлена сума збитків, завданих державі внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а саме внаслідок самовільного користування надрами становить понад 354 млн. грн., ОСОБА_6 не пізніше ніж 28.05.2025 вирішив відчужити, належну йому часту статутного капіталу ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» у розмірі 100% з метою забезпечення збереження контролю за діяльністю вказаного товариства, а також унеможливлення накладення арешту на корпоративні права.

Так, 28.05.2025 ОСОБА_6 спільно зі свої батьком ОСОБА_5 , будучи обізнаним про вимоги ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, особисто прибув до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де було складено Акт приймання- передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ТАМЕРЛАН-1», згідно з яким ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 прийняв частку в статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 100% або 1300 грн.

Внаслідок таких дій, ОСОБА_6 зумів зберегти фактичний контроль над підприємством та реалізувати наміри щодо управління його майном через свого батька ОСОБА_5 та тим самим вчинив дії з метою уникнення конфіскації майна.

Надалі, 29.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, а 30.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна структури власності.

Крім того, станом на 21.05.2025 та на момент накладення арешту на майно підозрюваного 26.05.2025 ОСОБА_6 був кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ «МАНСАП АЛТИН», володів часткою статутного капіталу вказаного товариства у розмірі 100 % - 500 грн.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 28.05.2025 ОСОБА_6 вирішив відчужити, належну йому часту статутного капіталу ТОВ «МАНСАП АЛТИН» у розмірі 100% з метою унеможливлення накладення арешту на корпоративні права та майно товариства.

Так, 28.05.2025 ОСОБА_6 спільно зі свої батьком ОСОБА_5 , будучи обізнаним про вимоги ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, особисто прибув до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де було складено Акт приймання- передачі частки у статутному капіталі ТОВ «МАНСАП АЛТИН», згідно з яким ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 прийняв частку в статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 100% або 500 грн.

Внаслідок таких дій, ОСОБА_6 зумів зберегти фактичний контроль над підприємством та реалізувати наміри щодо управління його майном через свого батька ОСОБА_5 та тим самим вчинив дії з метою уникнення конфіскації майна.

Надалі, 29.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, а 30.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна структури власності.

Опрацюванням відомостей витягу Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів та нарахованих податків (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період 2 кв. 2006 - 2 кв. 2025 року (загальний період 19 років) встановлено отримання ОСОБА_6 доходів на суму 690 262.25 грн., з яких утримано податків на суму 50 961.09 грн. (прибуток складає 639 301.16 грн.).

Як зазначалося вище, за період з 20.09.2024 по 17.05.2025 ОСОБА_6 проведено 33 платіжні операції, за результатами яких на рахунки ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» зараховано грошові кошти в сумі 1 959 072 грн. З огляду на наявні офіційні доходи ОСОБА_6 такі видатки могли здійснювались за рахунок грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності з незаконного видобування бурштину.

При цьому, ОСОБА_5 , стаючи 29-30 травня 2025 року власником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» та ТОВ «МАНСАП АЛТИН» усвідомлював, що набуває вказане майно від особи, підозрюваної у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, яка перебуває під дією запобіжного заходу, а також що на таке майно може бути накладений арешт.

Таким чином, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також спеціальної конфіскації виникла та продовжує існувати потреба в подальшому застосуванні арешту майна, яке на даний час юридично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак фактичне розпорядження яким здійснюється підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 о 09 годині 23 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2025 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , серед іншого й на корпоративні права ТОВ «ТАМЕРЛАН-1» та ТОВ «МАНСАП АЛТИН». Вказана ухвала отримана слідчим 30.05.2025, однак виконати її в повному обсязі не виявилось за можливе з огляду на наступне.

Враховуючи, що 29.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 .

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Частиною 2 ст. 64-2 КПК України визначено, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», код ЄДРПОУ:3948545Р; Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН», код ЄЛРПОУ: 44343777, оскільки на день виконання ухвали про арешт майна, власником корпоративних прав був ОСОБА_5 , який не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звертатись лише прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24141/25-к від 26.05.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24141/25-к від 26.05.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМЕРЛАН-1», код ЄДРПОУ:3948545Р; Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНСАП АЛТИН». код ЄЛРПОУ: 44343777.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1