Справа №613/1952/25 Провадження № 1-кс/613/550/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши у скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області в особі ВП №1 Богодухівського РВП ( Валківський ВП) повернути майно власнику, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувсь до Богодухівського районного суду Харківської області, через підсистему Електронний суд, зі скаргою в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області в особі ВП №1 Богодухівського РВП ( Валківський ВП) повернути майно власнику, в якій просить: зобов`язати Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області, в особі Відділення поліції №1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) негайно повернути ОСОБА_3 вилучені під час огляду місця події 16 вересня 2025 року пасажирський автобус марки: Mercedes-Benz, білого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Скаргу мотивує тим, що 16 вересня 2025 року, орієнтовно о 20.00 год. в районі вул. Володимира Великого, с. Різуненкове, Богодухівський району, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю пасажирського автобусу марки: Mercedes-Benz, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . За наслідками виклику поліції за номером 102, службовими особами ВП №1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) було здійснено огляд місця події, в тому числі пасажирського автобусу марки: Mercedes-Benz, реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Під час огляду, у водія ОСОБА_4 вилучено вищевказаний пасажирський автобус, ключі та технічний паспорт. Результати огляду були оформлені слідчим протоколом 16 вересня 2025 року, копія якого водію не вручалась. 19 вересня 2025 року о 10.30 год., ОСОБА_3 , як власник вилученого майна прибула до ВП № 1 Богодухівського РВП (Валківський ВП), з метою повернення їй тимчасово вилученого пасажирського автобусу марки: Mercedes-Benz, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Між тим, вимога власника повернути тимчасово вилучене майно була залишена без задоволення, з підстав необхідності виконання власником обов`язку з доставки водія до відділу поліції для складання відносно нього адміністративного матеріалу та одночасно здійснити оплату послуг евакуатора та тимчасового зберігання автобусу на майданчику. 28 вересня 2025 року заявник звернувся з письмовою заявою про повернення тимчасово вилученого майна направивши її на офіційну електрону адресу ВП № 1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) однак вказана заява була проігнорована, жодної відповіді заявником станом на день подання даної скарги не отримував. Таким чином, станом на 29 вересня 2025 року, слідчий чи прокурор з клопотанням про арешт вилученого майна (пасажирського автобусу марки: Mercedes-Benz, білого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до суду не звертались. Отже цілком очевидним є висновок про те, що законних підстав утримувати належне заявнику майно у слідчого відділку поліції не має, а бездіяльність, що полягає у неповерненні вилученого майна, є протиправною та такою, що порушує право власності заявника та вимоги КПК щодо статусу тимчасово вилучено майна.

Дослідивши зміст скарги, а також доданих до неї матеріалів доходжу наступного висновку.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Як визначено у п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів скарги, представник скаржника просить зобов`язати Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області, в особі Відділення поліції №1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) повернути ОСОБА_3 вилучене під час огляду місця події майно.

З даною скаргою скаржник звертається до Богодухівського районного суду Харківської області з тих підстав, що ВП № 1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) ГУНП в Харківській області є структурним територіальним відокремленим підрозділом поліції Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області. До складу ВП № 1 Богодухівського РВП, згідно штатного розпису, входить сектор дізнання, а орган слідства входить до штату Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області. Скарга заявника, стосуються діяльності Відділення поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області. За таких обставин, орган досудового розслідування, а саме слідчий відділ, у складі штатного розпису якого рахується слідчі ВП№1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, на бездіяльність якого подана скарга, розташований за адресою: м. Богодухів, та територіально відноситься до підсудності Богодухівського районного суду Харківської області.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність розгляду скарг не визначена, проте згідно норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року).

З аналізу відповідних норм Кримінального процесуального кодексу України слідує, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Триторіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, або підрозділ дізнання.

Такий висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22 квітня 2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Відповідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень частини 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (частина 1статті 306 КПК України). Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, таким чином слід зробити висновок, що територіальна підсудність справ щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування відноситься до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування

Згідно з системним аналізом змісту пункту 18 частини 1 статті 3, частини 6 статті 9, частини 3 статті 26, статей 303-306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, рішення, дія або бездіяльність посадової особи якого оскаржується.

Відповідно до ч. 1 статті 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Згідно з п.п.а п.1 ч.2 ст.38 КПК, досудове слідство здійснюють, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Відповідно до п.п.1,2 Положення «Про слідчі підрозділи Національної поліції України», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 № 570 слідчі підрозділи Національної поліції України (далі - слідчі підрозділи) є структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліції, її територіальних органів - головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (далі - територіальні (відокремлені) підрозділи поліції), які згідно з кримінальним процесуальним законодавством є органами досудового розслідування, які забезпечують досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції.

Слідчими підрозділами є:

1) Головне слідче управління Національної поліції (далі - ГСУ);

2) слідчі управління головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (далі - слідчі управління);

3) слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

Враховуючи викладене, беручи до уваги системний аналіз наведених вище нормативних актів, слідчий суддя доходить висновку, що слідче відділення /слідчий підрозділ/, яке введено в штат відділення поліції №1 Богодухівського РВП /відділення поліції на території Валківської громади/, на бездіяльність якого подано цю скаргу, є окремим органом досудового розслідування.

Отже, в силу положень ст.ст. 38, 306 КПК України розгляд даної скарги відноситься до територіальної юрисдикції Валківського районного суду Харківської області та не підлягає розгляду слідчим суддею Богодухівського районного суду Харківської області.

На теперішній час ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області розташований за адресою: 63002, Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок №22.

Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р., «Мельник проти України» від 28.03.2006 р.

Згідно із п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу щодо зобов`язання Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області, в особі Відділення поліції №1 Богодухівського РВП (Валківський ВП) повернути ОСОБА_3 вилучене під час огляду місця події майно, слід повернути заявнику у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Богодухівському районному суді Харківської області.

Водночас, слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання Богодухівський РВП ГУНП в Харківській області в особі ВП №1 Богодухівського РВП ( Валківський ВП) повернути майно власнику - повернути заявнику.

Роз`яснити скаржнику, що згідно ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1