справа № 619/1045/21
провадження № 1-кп/619/74/25
УХВАЛА

іменем України

23 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000838 від 30.07.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Відповідно до зміненого обвинувального акта 30 липня 2020 року близько 08 год 00 хв ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами, на автомобілі «Audi» модель «А6 WW» з номером іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », прибули на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0602, що розташована поблизу с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, а саме на ділянку за координатами 50.119018, 36.193484, де в цей час спеціальна техніка, а саме комбайн торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням комбайнера ОСОБА_6 та помічника комбайнера ОСОБА_7 здійснювали збір врожаю пшениці, на підставі цивільно-правової угоди.

В подальшому, під час роботи комбайна торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням комбайнера ОСОБА_6 та помічника комбайнера ОСОБА_7 по збору врожаю, ОСОБА_4 разом з невстановленими особами, маючи спільний прямий умисел на грубе порушення громадського порядку, а саме стану суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, у тому числі і під час дорожнього руху, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, почали безпідставно чинити дії по зупинці вказаного комбайну, та блокуванню його роботи, під час яких ОСОБА_4 виконуючи спільний умисел, заскочив на вказаний комбайн, що продовжував роботу, та проник через ліві дверцята до кабіни комбайнера та помічника комбайнера, де почав висловлювати вимоги, щодо зупинки комбайну, та полишення комбайнером та його помічником кабіни. На вказані вимоги комбайнер ОСОБА_6 та помічник комбайнера ОСОБА_7 відповіли відмовою, після чого ОСОБА_4 почав чинити дії, спрямовані на виштовхування комбайнера ОСОБА_6 з кабіни, при цьому розуміючи небезпечність своїх дій, під час продовження руху комбайна, а після невдалих спроб, ОСОБА_4 діставав з барсетки, що була при ньому, предмет що зовні схожий на пістолет «Макарова» та демонструючи при цьому зневагу до загально прийнятих норм моралі та поведінки, почав демонструвати вищезазначену зброю.

В цей час інші невстановлені особи, діючи за спільним умислом з ОСОБА_4 , за допомогою автомобіля «Audi» модель «А6 WW» з номером іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », вчинили дії для блокування комбайну торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , виїхавши попереду нього, та комбайнер ОСОБА_6 вчинив дії для екстреної зупинки, під час яких ОСОБА_4 зіскочив з комбайну, та використовуючи предмет схожий на пістолет «Макарова», з метою зупинки транспортного засобу, не маючи умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, здійснив один постріл в бік комбайну та влучив у вікно лівих дверцят кабіни комбайну, де знаходилися комбайнер ОСОБА_6 та помічник комбайнера ОСОБА_7 , чим спричинив пошкодження скла на водійських дверях комбайну торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , чим вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, після чого з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріально збитку.

Відповідно до зміненого обвинувального акта прокурором дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463 км19) зазначив, що за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України КК України, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Отже злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, як на момент його вчинення, так і на момент розгляду справи - є нетяжким злочином.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону, яка діяла як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду клопотання, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

При цьому згідно ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту установлено, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , мав місце 30 липня 2020 року.

Визначений ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 30.07.2025, протягом цього строку ОСОБА_11 кримінальних правопорушень не скоював, від досудового слідства або суду не ухилявся.

Обвинувачений ОСОБА_11 надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та статті 18 КПК України, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, Суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 370-372, 392, 395 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 30.07.2020, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1