Справа № 342/4/26
Провадження № 1-кс/342/4/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області, про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 05.01.2026 надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий покликається на те, що 03.01.2026 вході перевірки умов зберігання зброї по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено предмет зовні схожий на газовий пістолет із маркуванням «МЕ 9 mod Para» кал.9 мм № НОМЕР_1 та сім предметів зовні схожих на патрони кал. 9 мм. 03.01.2026 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у його житловому будинку, що за вищевказаною адресою. Було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції предмет зовні схожий на газовий пістолет із маркуванням «МЕ 9 mod Para» кал.9 мм № НОМЕР_1 із магазином до нього та сім предметів зовні схожих на патрони кал. 9 мм. 03.01.2026 вищевказані предмети визнані речовими доказами та передані а зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Вилучені 03.01.2026 під час огляду місця події предмети відповідають критеріям речового доказу, а тому у кримінальному провадженні є необхідність у проведенні із ними слідчих дій, в тому числі проведення судових експертиз.

В судове засідання прокурор та слідчий не прибули, про час та місце розгляду даного клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Прокурор ОСОБА_5 із поданням вищевказаного клопотання, подав заяву в якій просить розглянути клопотання про арешт майна від 05.01.2026 по кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2026 без його участі, клопотання підтримує.

Слідчий СВ відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ОСОБА_6 із поданням вищевказаного клопотання, подала заяву в якій просить розглянути клопотання про арешт майна від 05.01.2026 по кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2026 без її участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_4 , власник майна, в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду даного клопотання був повідомлений у передбаченому чинним законодавством порядку.

05.01.2026 ОСОБА_4 , через канцелярію суду, подав заяву в якій просить розгляд клопотання про арешт майна, яке в нього було вилучено проводити у його відсутності. Суть клопотання йому зрозуміла, він не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, осіб які беруть участь в кримінальному провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється згідно вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з п.1 ч.2 згаданої статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, - визначає ч.3 ст.170 КПК України. Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя керується ст. 173 згаданого кодексу.

Частиною 11 ст. 170 КПК України, передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 згаданого кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що:

Витяг з кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2026 свідчить про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення 03.01.2026 кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, яке виявлено при перевірці умов зберігання зброї по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з згаданим Витягом органом досудового розслідування є відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського РВП Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області.

Із копії протоколу огляду місяці події від 03.01.2026 вбачається, що під час огляду господарства по вул.Коцюбинського,47 в м. Городенка у ОСОБА_4 в одній із кімнат виявлено: предмет зовні схожий на пістолет марки ME9 mod Para, 3765, при розбиранні предмета зовні схожого на пістолет виявлено відсутність вкрутки, що свідчить про можливе внесення змін; виявлено магазин до нього без будь-якого маркування; сім предметів схожих на патрони 9мм. Виявлені предмети поміщені в спец пакети. Також, наявний дозвіл на носіння зброї №53 виданий 01.06.2016 ОСОБА_4 , який дійсний до 01.06.2026.

03.01.2026 ОСОБА_4 надав т.в.о. начальника ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву в якій зазначив, що він добровільно передає працівникам поліції предмет зовні схожий на пістолет марки ME 9 mod Para, калібр 9 мм із магазином до нього та сім патронів до нього.

Також, до матеріалів клопотання надано копію дозволу №53 виданий 01.06.2016 відповідно до якого ОСОБА_4 має право на зберігання, носіння газового пістолета ME 9 ПАРА к.9 мм, № 3765.

В поясненнях наданих 03.01.2026 ОСОБА_4 зазначив, що він проживає по АДРЕСА_1 . Він являється власником газового пістолета марки МЕ 9 PARA заводський номер НОМЕР_1 , який він придбав у одному із магазинів у м.Львів у 1995 році, на що має відповідний дозвіл № 053. 03.01.2026 з метою перевірки належного утримання та зберігання вищевказаного газового пістолета до нього в господарство прийшли працівники поліції, яким він надав дозвіл та представив вищевказаний пістолет, які при його огляді виявили відсутність вкрутки - розсікача газового патрона, у зв`язку із чим пояснили, що це є порушенням та внесенням зміни у заводські конструктивні особливості даного газового пістолета, тому у присутності двох свідків провели огляд газового пістолета та наявних до нього патронів, які помістили у спец пакет та вилучили його для проведення дослідження.

Із копії постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання слідує, що предмет зовні схожий на газовий пістолет із маркуванням «МЕ 9 mod Para» кал.9мм, № НОМЕР_1 із магазином до нього, який поміщений в спец пакет ІСR0004475 та сім предметів зовні схожих на патрони кал.9 мм, які поміщено в спец пакет WARAR2568 визнано у кримінальному провадженні № 0000001 речовими доказами.

Відомості про те, що ОСОБА_4 є особою, яка має якийсь спеціальний статус, а саме, що він являється: депутатом, суддею, дипломатичним працівником тощо, відсутні.

Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_4 не числиться адвокатом.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Вилучені речові докази у даному кримінальному провадженні відповідають критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України.

У зв`язку з проведенням досудового розслідування необхідне проведення слідчих дій щодо вилучених під час огляду місця події речових доказів, в тому числі проведення експертизи.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, приймаючи до уваги те, що вилучені речі відповідають критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження накласти арешт на предмет із маркуванням «МЕ 9 mod Para» кал.9мм, № НОМЕР_1 , який зовні схожий на вогнепальну зброю із магазином до нього та сім предметів зовні схожих на патрони, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області до вирішення питання про долю речового доказу відповідно до КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1