ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2001/25 Справа № 203/4004/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малоолександрівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня першого курсу Кам`янського професійного ліцею №26, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7,12 ч. 2 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

03 жовтня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпрі із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001322 від 13.05.2025 року, звернувся заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якому порушувалося питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 30 днів, тобто до 12 листопада 2025 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року клопотання прокурора задоволено та продовжено відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в на 35 днів, тобто до 12 листопада 2025 року включно.

Одночасно неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму ддя працездатних осіб, що складає 908 400,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року, відмовити у задоволенні клопотання та змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, або зменшити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання та змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, або зменшити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави до мінімального розміору, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 35 днів, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який враховувався при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратив своєї актуальності та існує на даний час.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

13.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК.

12.06.2025 постановою старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадження №0001322 від 13.05.2025 на п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК.

12.06.2025 неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК.

13.06.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 серпня 2025 року включно, та альтернативою внесення застави у розмірі 908 400,00 грн.

04.08.2025 постановою керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001322 від 13.05.2025 до трьох місяців.

08.08.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12 вересня 2025 року включно, та альтернативою внесення застави у розмірі 908 400,00 грн.

09.09.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001322 від 13.05.2025 до чотирьох місяців, тобто до 12 жовтня 2025 року.

09.09.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2025 року включно, та альтернативою внесення застави у розмірі 908 400,00 грн.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 листопада 2025 року включно.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та відсутність підстав для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді цілодобово домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканість, справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для продовження стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного ОСОБА_7 , інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Підстав для зменшення розміру застави на даному етапі кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

При цьому апеляційний суд враховує надану під час апеляційного розгляду прокурором про те, що досудове розслідування у даному кримінальну провадженні вже завершено та наразі триває виконання вимог ст.290 КПК.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст.370 КПК, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 жовтня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 на 35 днів, тобто до 12 листопада 2025 року включно, та альтернативою внесення застави у розмірі 908 400,00 грн - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3