Провадження № 11-сс/4823/512/25
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 24.10.2024, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.11.2025, із визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 грн 00 коп. та покладенням обов`язків, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, достатньої на даному етапі досудового розслідування, та з урахуванням доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, дійшов переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн, з покладенням відповідних обов`язків, і що такий запобіжний захід зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Звертає увагу, що подати апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду в межах строків на апеляційне оскарження не представилося за можливе з об`єктивних причин, оскільки повний текст даної ухвали проголошено 29.09.2025 та вручено учасникам судового провадження 30.09.2025.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави підозрюваному ОСОБА_8 постановлена із порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, а саме через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати чи спотворити речі, документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого співучасника у провадженні, а також продовжити свою протиправну діяльність.

Вважає, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував прийняте рішення про визначення розміру застави відносно ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись при вирішенні цього питання на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, серед яких звернув увагу на пенсійний вік, стан здоров`я та відсутність судимостей у підозрюваного, а також окремо посилаючись на недоведеність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо продовження протиправної діяльності останнім.

Вказує, що в матеріалах кримінального провадження містяться відомості, про те, що підроблені документи щодо оформлення групи інвалідності за участю ОСОБА_8 виготовлялися неодноразово. Про вказані факти також повідомила підозрювана ОСОБА_11 . Крім того, на даний факт вказує й перелік документів (копій військових і медичних документів сторонніх осіб), вилучених у ОСОБА_8 під час обшуку за місцем проживання, що у сукупності обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо продовження такої протиправної діяльності.

Також зазначає, що враховуючи характер протиправної діяльності ОСОБА_8 , його пенсійний вік, інвалідність 2 групи та те, що останній знятий з військового обліку по досягненню граничного віку, тобто, має можливість безперешкодно виїхати за кордон, ризик переховування є актуальним та високим за своїм ступенем реалізації.

Поряд з цим, підозрюваний може бути обізнаний про місцезнаходження інших речей, предметів, документів, які в подальшому можуть використовуватися як речові докази у вказаному кримінальному провадженні та на даний час не відшукані органом досудового розслідування, тому є реальна загроза їх знищення, приховування або спотворення.

Крім того, ОСОБА_8 , який на даний час усвідомлює, що його протиправну діяльність викрито, з високим ступенем імовірності може вживати заходи щодо впливу на свідчення інших учасників, в тому числі свідків та іншого підозрюваного, які йому особисто добре відомі, з метою зміни їхніх показів або висвітлення таких показів у ракурсі, вигідному для сторони захисту, а, також, може попередити невстановлених спільників про його викриття, внаслідок чого це може негативно вплинути на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі встановлення інших спільників підозрюваного.

Вважає, що рівень заявлених у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризиків перевищує межу, яка б дозволила застосувати більш м`який запобіжний захід з тим, щоб такий захід зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід виключно - тримання під вартою.

Отже, вказує, що виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

З метою доступу до правосуддя колегія суддів вважає за необхідне поновити строк прокурору на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ УСБУ в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 24.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.І ст.114-1 КК України.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, а також доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визнавши за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави та в межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має більше ніж 31 рік бездоганного стажу служби в правоохоронних органах, є пенсіонером, з 2 групою інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків в правоохоронних органах, переніс 15.02.2022 гострий ішемічний інсульт, має цукровий діабет 2 групи та постійно перебуває під наглядом лікарів, має сталі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконання ним процесуальних обов`язків

після повідомлення йому про підозру, а також того, що застава не є заздалегідь визначеним покаранням, а має слугувати засобом забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про доцільність обрання такого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Разом з тим, слідчий суддя, приймаючи до уваги серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь та тяжкість, дійшов висновку щодо можливості визначення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Отже, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави, у повній мірі врахував обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання застосування запобіжного заходу та питання визначення застави. Оскільки слідчий суддя на підставі поданих стороною захисту медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_8 , а також документів щодо майнового стану останнього, утримання неповнолітньої дитини, єдиного доходу у вигляді пенсійного забезпечення від держави, прийняв правильне рішення щодо розміру застави та вірно послався на обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, зокрема врахував вік та стан здоров`я підозрюваного.

Посилання прокурора на те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою не є переконливими.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право, проте не зобов`язаний, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 114-1 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора з приводу ризиків, передбачених ч.1 ст. 177КПК України нічим не підтверджені та необґрунтовані, оскільки кримінальне провадження розпочате ще 24.10.2024, обшуки за місцем мешкання ОСОБА_8 проведені у грудні 2024 року, повідомлено про підозру останньому вручене 02.09.2025. Тобто, з грудня 2024 року, ОСОБА_8 був обізнаний про наявність кримінального провадження та обставини, які в ньому розслідуються. При цьому, маючи час, ОСОБА_8 жодним чином не переховувався від органів досудового розслідування, не виявляв спроб знищити, сховати чи спотворити речі, документи, що на думку слідства мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, не виявляв жодних спроб незаконно впливати на свідків та іншого співучасника у провадженні, та не намагався продовжити свою протиправну діяльність, оскільки підтвердження з цього приводу ні апеляційна скарга прокурора, ні матеріали провадження не містять.

Крім того, ОСОБА_8 здав на зберігання свій закордонний паспорт у відповідний підрозділ ДМС України в Чернігівській області, про що повідомив слідчого, тому ризик переховування від органів досудового розслідування також є надуманим.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, обсяг повідомленої підозри та її роль у вчиненні кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор.

Решта доводів апеляційної скарги прокурора також взята до уваги слідчим суддею.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законного і обґрунтованого судового рішення.

З метою доступу до правосуддя колегія суддів вважає за необхідне поновити строк прокурору на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2025 року.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк прокурору на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3