ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 486/1735/23

провадження № 51-2829км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000322 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Федеративної Республіки Нігерія, жителя АДРЕСА_1 ,зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. За вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього Кодексу на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

2. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

3. Згідно з вироком ОСОБА_7 засуджено за те, що він 06 вересня 2023 року близько 16:00 у період дії воєнного стану, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , вчинив напад з метою заволодіння чужим майном на потерпілу ОСОБА_8 , а саме завдав їй один удар рукою в обличчя, від якого вона впала на підлогу, після чого наніс не менше дев`яти ударів кулаками в обличчя, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я, у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та множинних гематом обличчя. Застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_8 , та подолавши таким чином будь-який фізичний супротив з її боку, ОСОБА_7 відкрито заволодів належними їй мобільними телефонами марки «iPhone 14 Pro Max» вартістю 46 399,20 грн та «iPhone 11 Pro Max» вартістю 8 999,60 грн, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 55 398,80 грн.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

4. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді. Вважає визначене ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, установленої в санкції ч. 4 ст. 187 КК України, за якою його засуджено, явно несправедливим унаслідок надмірної м`якості, а рішення про звільнення його від додаткового покарання у виді конфіскації майна безпідставним та невмотивованим, через що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Не погоджується із визнанням судом обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , його щире каяття, вчинення ним злочину вперше та у стані сильного душевного хвилювання.

Позиції інших учасників судового провадження

5. У засіданні суду касаційної інстанції прокурор підтримала касаційну скаргу.

6. Захисник проти задоволення касаційної скарги сторони обвинувачення заперечила.

Мотиви Суду

7. Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

8. За приписами ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

9. Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК Українипідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

10. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.

11. Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

12. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 засуджено за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, та кваліфіковано такі його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

13. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

14. Із показань обвинуваченого та потерпілої судами попередніх інстанцій встановлено, що вони були раніше знайомі та між ними існували певні стосунки. Як обидва повідомили під час допиту в судовому засіданні суду першої інстанції, вони зустрілися в орендованій ОСОБА_7 квартирі, щоб з`ясувати де-які питання, але між ними стався конфлікт, під час якого останній декілька разів ударив ОСОБА_8 по обличчю. При цьому вимагав назвати паролі від її телефонів, щось у них шукав, а коли вона почала кликати на допомогу поліцію, швидко залишив квартиру разом з її телефонами.

15. Обвинувачений стверджував, що це він купив потерпілій один із телефонів, а на другий дав їй кошти. Визнав, що вдарив потерпілу, але зазначив, що «телефони взяв не з корисливого мотиву, а сімейного». Колегія суддів звертає увагу, що під час судового провадження в судах попередніх інстанцій сторона захисту послідовно обстоювала позицію про те, що ОСОБА_7 не мав на меті заволодіти майном ОСОБА_8 , в його діях не було корисливого мотиву, а тому їх слід кваліфікувати за ст. 125 КК України як заподіяння легкого тілесного ушкодження.

16. Наведені показання обвинуваченого та потерпілої викладені в мотивувальній частині вироку, на них також послався у своїй ухвалі апеляційний суд, однак вони залишені без належної перевірки та відповідної оцінки з боку судів. Переконливих аргументів на спростування тверджень сторони захисту про відсутність корисливого мотиву в діях обвинуваченого судові рішення не містять, а висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за встановлених обставин за ч. 4 ст. 187 КК України є сумнівним та суперечливим, оскільки не узгоджується повною мірою з доказами, на які послалися у своїх рішеннях суди.

17. Такий підхід судів попередніх інстанцій не сприяв досягненню завдань кримінального провадження і перешкодив постановленню законних та обґрунтованих судових рішень, а висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є передчасним.

18. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що вирішення питання про надання правильної кримінально-правової оцінки діям обвинуваченого пов`язано з переоцінкою сукупності зібраних доказів, що виходить за межі законодавчо визначеної компетенції суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає, що є підстави для часткового задоволення вимог касаційної скарги та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

19. Таким чином, Суд дійшов висновку, що вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який необхідно здійснити відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірити версію сторони захисту про відсутність корисливого мотиву в діях обвинуваченого і прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3