УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що ТУ ДБР у м.Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

29.09.2025 року постановою слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000010 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України було закрито.

11.10.2025 року на адресу ОСОБА_3 надійшла вказана постанова.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначає, що вказана постанова є формальною та слідчий ОСОБА_4 не встановив усіх обставин та передчасно прийняв рішення щодо закриття кримінального провадження. Між тим, вказана постанова не містить посилання на докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000010 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Києві, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання не прибула. Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне проводити судове засідання без участі уповноваженої особи органу досудового розслідування, враховуючи те, що участь уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується, не є обов`язковою.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Судом установлено, що ТУ ДБР у м.Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

29.09.2025 року постановою слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000010 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України було закрито.

11.10.2025 року на адресу ОСОБА_3 надійшла вказана постанова.

Як вбачається з вищевказаної постанови, що заява ОСОБА_3 не містить жодних відомостей, які б могли містити ознаки кримінальних правопорушень та могли б стати підставою для початку досудового розслідування, тому вбачається, що відомості до ЄРДР внесені помилково, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Разом із цим, у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, що були предметом досудового розслідування, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені всі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, органом досудового розслідування не здійснено усіх необхідних слідчих, розшукових дій для встановлення усіх обставин, необхідних для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, у тому числі не встановлено особу, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Так, під час розслідування кримінального провадження слідчим не здійснено усіх слідчих дій для встановлення істини по даному провадженні.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив формальність винесеної постанови, оскільки вона не містить висновків зроблених слідчим для винесення вказаної постанови, а лише викладені положення чинного законодавства та вибіркового дослідження доказів у кримінальному провадженні. Крім того, уповноваженою особою органу досудового розслідування не було проаналізовано усі матеріали кримінального провадження, а постанова обґрунтована лише положеннями чинного законодавства та допитами свідків, без зазначення усіх обставин.

Крім того, відповідно до положень ст.124 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування зобов`язаний вносити відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за будь-яким повідомленням про ймовірне вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, помилкове внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування фактично неможливе.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без повної та об`єктивної оцінки усіх наявних у кримінальному провадженні доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Водночас, слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, не розглянув клопотання про проведення слідчих/розшукових дій, які виключають повноту здійснення досудового розслідування кримінального провадження і обумовлюють його закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 29.09.2025 року постанови про закриття кримінального провадження №0000010, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Так усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу в діянні особи кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року - підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 29.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000010 від 30.12.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1