Справа № 522/6898/22
УХВАЛА

10 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000050 від 05.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 111 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою про відвід судді ОСОБА_7 , обґрунтовуючи її тим, що під час розгляду справи суддя, на його думку, діяв упереджено безпідставно відмовив у задоволенні клопотань про виклик експерта, дослідження доказів та проведення експертизи, що, за твердженням обвинуваченого, порушує його право на справедливий судовий розгляд.

На думку обвинуваченого, зазначені обставини викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 , що є підставою для її відводу.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного. У своїй промові він зазначив, що суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 не може бути об`єктивною у прийнятті процесуального рішення, оскільки ще у 2022 році нею була винесена постанова про проведення перевірки заяви ОСОБА_6 . Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що підзахисного незаконно утримували в приміщенні СБУ, де йому було завдано тілесних ушкоджень. За словами захисника, кримінальне провадження за цим фактом чотири рази закривалося, при цьому жодного разу не було надано правової оцінки діям співробітників СБУ, а також не виявлено ознак протиправності з їхнього боку. Про останню постанову про закриття провадження стало відомо лише у жовтні. У документах, що мали би підтвердити перебування особи в слідчому ізоляторі, відсутня належна оцінка обставин, які вказують на фактичне утримання підзахисного саме в приміщенні СБУ, а не в СІЗО. Також ОСОБА_5 нагадав, що в рамках кримінального провадження були проведені відповідні експертизи. Сторона захисту заявляла клопотання про виклик експерта для усунення непорозумінь, проте це клопотання залишилося без задоволення. На думку захисника, вказані дії є порушенням права на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з викладеним просив задовольнити клопотання підзахисного.

Захисник ОСОБА_4 приєднався до позиції колеги та також просив задовольнити клопотання підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне провадження дійсно було закрито у жовтні. При цьому, за його словами, в день винесення постанови про закриття її було направлено на адресу слідчого ізолятора, де утримувався підозрюваний. Таким чином, сторона захисту мала реальну можливість оскаржити вказану постанову у встановленому законом порядку. Щодо неявки експерта прокурор вказав, що експерт вже чітко виклав свою позицію у відповідному висновку, який є в матеріалах справи. При цьому, за словами прокурора, сторона захисту мала право заявити клопотання про виклик експерта, однак такого клопотання вчасно не було подано.

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позиції сторін, суд прийшов до такого.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 та статтею 76 КПК України.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України визначає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначається, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення ЄСПЛ у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).Тобто, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді чи колегії суддів.

Водночас обвинуваченим не надано доказів наявності виправданих побоювань щодо неупередженості судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 , а фактично обгрунтування заяви зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями у справі та його мотивами. Суд не встановив будь-яких обмежень з боку судді ОСОБА_7 на реалізацію обвинуваченим своїх прав згідно КПК України у межах кримінального провадження.

Між тим, суддя, який розглядає заяву про відвід, не має права надавати оцінку законності процесуальних рішень іншого судді, оскільки це відноситься до компетенції судів вищих інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Такі обставини, без надання конкретних доказів зацікавленості чи упередженості, не можуть вважатися достатніми для задоволення заяви про відвід.

Отже, наразі відсутні підстави вважати, що суддя ОСОБА_7 підлягає відводу від розгляду вище указаного кримінального провадження, тому відсутні законні підстави, передбачені ст.75, 76 КПК України для відводу указаного судді.

Керуючись ст.75, 76, 80, 81, 376, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000050 від 05.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 111 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1