справа № 208/9556/25
провадження № 1-кс/208/147/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вилучене під час обшуку майно за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон iPhone 15 Plus рожевого кольору (IMEI НОМЕР_1 );

- синій блокнот формату А4 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- синій блокнот формату А5 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- чорнові записи ОСОБА_4 ;

- системний блок Logic Power, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання прокурор не з`явилась, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд клопотання у її відсутності, та задоволення такого у повному обсязі.

ОСОБА_4 , щодо майна якої вирішується питання про арешт, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Відповідно до приписів ч.1 ст.172 КПК України її неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна по суті.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд у його відсутності та заперечення щодо вказаного клопотання, просив відмовити у задоволенні такого.

Відповідно до приписів ч.4 ст.170 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Донецькій області за процесуального керівництва відділу Донецької обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

28.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 26.11.2025 проведено обшук у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено документи та предмети, а саме:

- мобільний телефон iPhone 15 Plus рожевого кольору (IMEI НОМЕР_1 );

- синій блокнот формату А4 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- синій блокнот формату А5 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- чорнові записи ОСОБА_4 ;

- системний блок Logic Power.

28.11.2025 постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 вищезазначені речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000009 від 28.01.2025.

29.11.2025 у кримінальному провадженні № 0000009 від 28.01.2025 призначено судову комп`ютерну-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького НДЕКЦ МВС.

29.11.2025 на адресу НДЕКЦ МВС України скеровано постанову про призначення судової-комп`ютерно-технічної експертизи та об`єкти на дослідження, зокрема, мобільний телефон iPhone 15 Plus рожевого кольору (IMEI НОМЕР_1 ) та системний блок Logic Power.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Так, прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, у запобіганні можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підставою для накладання арешту на майно є обґрунтована підозра вважати, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення таких фактичних обставин події кримінального правопорушення як механізм вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України, ст.173 КПК України.

Що стосується клопотання захисника щодо відмови у задоволені клопотання з тих підстав, що мобільний телефон та системний блок є приватною власністю ОСОБА_4 , слідчий суддя звертає увагу, що ч. 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку дозволяється лише у випадку, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Крім того, з квитанції купівлі мобільного телефона, який було долучено долучено захисником до заперечення встановлено, що мобільний телефон купував ОСОБА_7 , а не ОСОБА_4 , тобто така не є власником мобільного телефону в розумінні ст. 319 ЦК України. Також слідчому судді не було надано підтверджуючих документів, щодо права власності за ОСОБА_4 на вилучений системний блок.

Водночас, положеннями ст. 174 КПК України визначено, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду. Тобто, власник майна не позбавлений права звернутись до слідчого судді із відповідним клопотанням .

Щодо клопотання захисника про встановлення органу досудового строку строків для проведення необхідних слідчих дій з моменту вилучення майна, слідчий суддя зазначає, наступне.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Це означає, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні здійснює не будь-які повноваження, а лише ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 ст. 28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Відповідно до ч. 6 ст.і 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

При цьому у частині 1 статті 114 КПК України зазначено право слідчого судді з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною другою вказаної статті визначено, що будь-які строки, що встановлюються слідчим суддею, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, відповідно до аналізу вказаних статей, слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для здійснення конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України, та лише з тих питань, які законом віднесені до його компетенції.

Тож встановлення слідчим суддею органу досудового розслідування строк для проведення необхідних слідчих дій із вилученим майном, після проведення яких повернути власнику чинним законодавством не передбачено, оскільки слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Наведене узгоджується із позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.05.2019 р. № 761/20985/18, де вказано, що жодною з норм кримінального процесуального закону не передбачено повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для завершення досудового розслідування. Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, зміст та вимоги поданого клопотання виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

У свою чергу нормами КПК України підстави та порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Відтак слідчий суддя вважає, що законні підстави для встановлення слідчому строку для проведення слідчих процесуальних дій для закінчення досудового розслідування відсутні, а тому у задоволені клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон iPhone 15 Plus рожевого кольору (IMEI НОМЕР_1 );

- синій блокнот формату А4 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- синій блокнот формату А5 з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- чорнові записи ОСОБА_4 ;

- системний блок Logic Power.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1