ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду в м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно працевлаштованого на посаді провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

В червні 2021 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та його батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи спільно, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто на співробітників Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України, в інтересах ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме щодо вирішення питання про зняття арешту з автомобіля марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в., з корисливих мотивів, одержали неправомірну вигоду для себе, при наступних обставинах.

Так, 21.07.2021 під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , останній з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе у розмірі 1000 доларів США за вплив на прийняття рішення особами Київського ВДВС у м. Харкові, пообіцяв зустрітись із посадовими особами Київського ВДВС у м. Харкові, з метою вирішення питання про повернення автомобіля Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в. ОСОБА_8 .

В подальшому, 22.07.2021 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля школи №172, що розташована по вул. Метробудівників, буд. 36 у м. Харкові зустрівся з ОСОБА_8 , якому надав вказівку особисто передати грошові кошти в розмірі 1000 доларів США його батькові ОСОБА_10 за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 , направився за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де 22.07.2021 близько 20 години 10 хвилин, діючи за вказівкою ОСОБА_9 , передав ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США, а ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного наміру, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США, які помістив до заднього карману шорт, одягнених на нього, тим самим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , одержав неправомірну вигоду у розмірі 1 000 США, за вплив останнім на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, після чого був затриманий працівниками Національної поліції, а грошові кошти вилучені.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав частково в частині отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зазначивши при цьому, що дій спрямованих на вимагання такої вигоди він не вчиняв, а тому в його діях міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_8 будучи його родичом, звернувся до нього з проханням допомогти вирішити питання у виконавчій службі щодо зняття арешту з автомобіля, який накладено у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментах. Він пропонував ОСОБА_11 вирішити це самостійно, сплатити суму заборгованості повністю або частково та здійснити перерахунок заборгованості, або домовитись з дружиною. Однак, ОСОБА_11 відповідав, що нічого не розуміє в цих справах, та запропонував дати гроші у розмірі 1000 доларів США для вирішення питання щодо зняття арешту як найшвидше. Зазначив, що гроші в сумі 1000 доларів США, з погрозою вплинути на рішення співробітників виконавчої служби щодо накладення арешту на автомобіль, він у ОСОБА_11 не вимагав, оскільки арешт було накладено ще у 2019 році.

На запитання прокурора обвинувачений ОСОБА_9 відповів, що незаконних способів вирішення питання він ОСОБА_11 не пропонував. Виконавче провадження зі Зміївського відділу ВДВС до Київського відділу він перевозив особисто, за для прискорення процесу зняття арешту з автомобіля.

На запитання захисника обвинувачений ОСОБА_9 відповів, що він обіцяв ОСОБА_11 вплинути на посадових осіб органів виконавчої служби для вирішення питання щодо зняття арешту з автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав частково в частині отримання неправомірної вигоди, зазначивши при цьому, що дій спрямованих на вимагання такої вигоди він не вчиняв, а тому в його діях міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив суду, що ОСОБА_11 є його родичом. У 2021 році він, звернувся до його сина ОСОБА_9 з проханням допомогти як найшвидше вирішити питання у виконавчій службі щодо зняття арешту з автомобіля. Гроші вони з сином у ОСОБА_11 не вимагали, а він сам їх пропонував надати. Він зустрівся зі ОСОБА_11 , взяв у нього гроші, та його було затримано.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив суду, що має доньку ОСОБА_12 , 2003 року народження, яка на момент подій червня 2021 року була неповнолітньою. На утримання доньки він сплачував аліменти за рішенням суду. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є його родичами, він ремонтував їм безкоштовно машини, зокрема, у транспортному засобі ОСОБА_15 відремонтував коробку та покрасив його, оскільки, вважав, що ОСОБА_16 йому допоможе. Грошей за це йому не надали. В подальшому, ОСОБА_17 зробили так, що борг по аліментам у нього зріс до 40000 грн. та забрали його машину. ОСОБА_16 сказав щоб він дав йому 1000 доларів США тоді він віддасть машину, яка стояла на штраф майданчику. Зустрічались вони з ОСОБА_16 у нього в гаражі або біля будинку ОСОБА_16 . Він зателефонував до СБУ по номеру, який йому дали в поліції. Працівники СБУ надали йому 1000 доларів США, щоб він дав хабар, та оскільки він боявся це зробити, він перемовився про це з ОСОБА_16 . ОСОБА_16 сказав, що все вирішить та сказав везти гроші до його батька. Через два дні він забрав свій автомобіль. Заборгованості по аліментам у нього не було. Виконавець ОСОБА_18 сказав, щоб всі питання я вирішував з ОСОБА_16 . Чи пропонував йому ОСОБА_16 сплатити борг по аліментам, він не пам`ятає. До ОСОБА_19 у нього претензій не має, а чи є у нього претензії до ОСОБА_20 він ще не вирішив;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , який повідомив суду, що у 2021 році він працював у ВДВС Київського району м. Харкова на посаді заступника керівника. ОСОБА_8 він особисто не знав. Щодо зазначених подій повідомив, що у 2021 році до Київського ВДВС м. Харкова зі Зміївського ВДВС у Харківської області надійшло доручення на перевірку факту наявності транспортного засобу, що належить ОСОБА_8 , та накладення арешту у разі його виявлення. Виконанням доручення займалась державний виконавець ОСОБА_18 . Оскільки, ході виконання доручення транспортний засіб було виявлено, виконавче провадження, в подальшому, було передано через канцелярію до Київського ВДВС м. Харкова за місцем знаходження майна ОСОБА_8 . Вказівок щодо вчинення відповідних дій у виконавчому провадженні, як керівник, він не надавав. З приводу вказаного виконавчого провадження він декілька разів спілкувався з ОСОБА_9 . ОСОБА_9 до цього виконавчого провадження ніякого відношення не мав. Чи спілкувався хтось з його підлеглих з ОСОБА_9 йому не відомо. ОСОБА_9 цікавився про виконавче провадження у загальному плані, тобто яка сума заборгованості. З боку ОСОБА_9 натяків щодо вчинення незаконних дій у виконавчому провадженні не було.

Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

-повідомленням про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України № 70/14-6382 від 14.06.2021, за підписом заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області ОСОБА_22 , яке спрямовано керівнику Київської окружної прокуратури міста Харкова, щодо короткого викладу обставин якого: провідний спеціаліст сектору аналітики та статистики УЗПВР СМУМЮ (м. Харків) ОСОБА_9 спільно з головним державним виконавцем Зміївського районного ВДВС ОСОБА_23 вимагають та планують найближчим часом одержати неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США від громадянина України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання. Попередня правова кваліфікація за ч. 3 ст. 368 КК України.(т. 2 а.с. 201);

-заявою ОСОБА_8 від 14.06.2021 на ім`я керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова, в якій заявник просить вчинити заходи відносно головного державного виконавця Зміївського районного ВДВС ОСОБА_23 та провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики УЗПВР СМУМЮ (м. Харків), які за попередньою змовою групою осіб вимагають у нього неправомірну вигоду в розмірі одна тисяча доларів США за повернення йому транспортного засобу ДЕУ МАТИС НОМЕР_1 та зняття арешту з його майна. (т. 2 а.с. 202);

-протоколом попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 14.06.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попереджено про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, які стали та стануть йому відомі при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні. Крім того, у зв`язку із прийняттям рішення про залучення ОСОБА_8 до негласних слідчих (розшукових) дій йому роз`яснено заборону провокувати осіб на вчинення злочину.(т. 2 а.с. 203);

-постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 від 14.06.2021, відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучено до кримінального провадження № 0000116 від 14.06.2021, як потерпілого. (т. 2 а.с. 204-205);

-заявою ОСОБА_8 від 14.06.2021 про добровільну згоду на участь в негласних слідчих (розшукових) діях (т. 2 а.с. 206);

-постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 від 14.06.2021, відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучено у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.06.2021 до проведення негласних слідчих (розшукових дій).(т. 2 а.с. 207);

-повідомленням заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області ОСОБА_22 від 15.06.2021 на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 № 50-1502-21 від 15.06.2025, відповідно до якого, в рамках кримінального провадження № 0000116 від 14.06.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до злочинної діяльності причетний головний державний виконавець Зміївського районного ВДВС ОСОБА_23 та провідний спеціальність сектору аналітики та статистики УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 210);

-протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 22.07.2021, який розпочато о 14-12 годині та закінчено о 15-28 годині, на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури М. Харкова № 398т від 22.07.2021 та постанови № 397т від 22.07.2021 про проведення контролю за вчиненням злочину, за участю ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 при природному освітленні проведено огляд грошових коштів. Оглядом встановлено, що грошові купюри являють собою грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисча) доларів США, номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 10 (десять) купюр, з наступними серійними номерами: КВ29807032В, HG01882802B, KB45960334A, KB15346173L, HF01373514F, KB81484219F, DB89715938A, KK47473114C, KK47473113C, KB29807054B. Заздалегідь підготовлено на копіювальному апараті 3 (три) аркуші ксерокопій всіх купюр, на яких проставлені підписи понятих та заявника, що додаються до даного протоколу (додаток № 1). Вказані грошові кошти належать Управлінню Служби безпеки України в Харківській області, і необхідні для участі у проведенні заходів для отримання фактичних даних про факт вимагання та одержання неправомірної вигоди спеціалістом сектору аналітики та статистики УЗПВР Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_9 , які вручені ОСОБА_8 ОСОБА_8 роз`яснено, що за участь у заходах стосовно дачі неправомірної вигоди ОСОБА_9 , згідно КК України, він звільняється від кримінальної відповідальності і кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а предмет неправомірної вигоди не підлягає конфіскації. (т. 4 а.с. 9-13);

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.07.2021, який розпочато о 14-12 годині та закінчено о 19-30 годині, який складено на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_4 вих. № 398т від 22.07.2021 року та постанови вих. № 397т від 22.07.2021 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту в порядку ст. 36 КПК України, відповідно до якого, Київською окружною прокуратурою міста Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.06.2021 р. за ч. 3 ст. 368 КК України, за заявою ОСОБА_8 щодо неправомірної діяльності спеціаліста сектору аналітики та статистики УЗПВР СМУМЮ (м. Харків) ОСОБА_9 , який вимагає неправомірну вигоду у громадянина України ОСОБА_8 за зняття арешту з автомобіля ОСОБА_8 , накладеного в рамках виконавчого провадження. В ході досудового розслідування, ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_9 вимагає у нього грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США за зняття арешту з автомобіля ОСОБА_8 , накладеного в рамках виконавчого провадження. 22.07.2021 р. о 14 год. 12 хв. у службовому приміщенні УСБУ в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 2, на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_4 та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, здійснено огляд, копіювання та вручення ОСОБА_8 заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів у сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 10 (десять) купюр, про що складено протокол огляду, копіювання та вручення грошових коштів. Приблизно о 17 год. 20 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дзвонились по телефону та домовились про зустріч в гаражному кооперативі «НОРД» через 30 хвилин. Біля 17 год. 35 хв. ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 та запитав де останній знаходиться, з метою перенести зустріч з гаражного кооперативу до Харківської гімназії № 172 за адресою м. Харків, вул. Метробудивників, 38. Близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_9 під?їхав до Харківської гімназії № 172 за адресою м. Харків, вул. Метробудивників, 38 на транспортному засобі Wolksvagen Passat, з номерним знаком НОМЕР_2 де зустрівся зі ОСОБА_26 процесі розмови, ОСОБА_9 повідомив потерпілому про те, що він повинен віддати борг його батьку та самостійно поїхати до нього додому. У момент промовляння слова «боргу» ОСОБА_9 показав один палець, на що потерпілий запитав 1000 доларів США, на що ОСОБА_9 підтвердив вказану інформацію. Після чого, потерпілий в присутності ОСОБА_9 зателефонував його батьку ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_9 сказав передати йому грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, на що ОСОБА_10 сказав приїхати до нього за адресою АДРЕСА_2 та передати грошові кошти. У подальшому потерпілий ОСОБА_8 направився до батька ОСОБА_9 - ОСОБА_10 .(т. 4 а.с. 15-16);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 22.07.2021, відповідно до якого 22.07.2021 о 20-11 годині, за адресою: м. Харків, вул. Березівська, 36, затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході обшуку якого виявлено та вилучено грошові кошти номіналом по 100 доларів США з номером: КВ29807032В, HG01882802B, KB45960334A, KB15346173L, HF01373514F, KB81484219F, DB89715938A, KK47473114C, KK47473113C, KB29807054B, в кількості 10 штук, які постановою слідчого від 23.07.2021 визнано речовими доказами. (т. 2 а.с. 211-214, 223-224);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 22.07.2021, відповідно до якого 22.07.2021 о 21-40 годині, за адресою: м. Харків, вул. Березівська, 36, затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т. 2 а.с. 218-220);

-постановою старшого слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 від 23.07.2021, відповідно до якої змінено кваліфікацію кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000116 від 14.06.2021 з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 3 ст. 369-2 КК України.(т. 2 а.с. 222);

-наказом № 293/К від 27.12.2019, відповідно до якого ОСОБА_9 з 28.12.2019 призначено на посаду провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в порядку переведення, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із збереженням 8 рангу державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби. (т. 3 а.с. 5);

-посадовою інструкцією провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). (т. 3 а.с. 6-8);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021, з оптичним диском DVD-R реєстр. № 6388/ГВ К до нього, який постановою слідчого від 05.10.2021 визнано речовим доказом, відповідно до якого за результатами проведення ВОТЗ ЦОТЗ УСБУ в Харківській області негласної слідчої (розшукової) дії, на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 № 268т від 15.06.2021 та на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_28 № 6640т від 15.06.2021 терміном до 15.08.2021 - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером оператора НОМЕР_3 , яким користується громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо перемовин та обговорення подій стосовно кримінального правопорушення, між ОСОБА_9 та учасником з`єднання: 52 (вихідний 16.06.2021 о 18:26:26), 63 (вихідний 16.06.2021 о 20:11:36), 63 (вихідний 17.06.2021 о 12:05:11), 52 (вихідний 17.06.2021 о 15:08:18), 82 (вихідний 17.06.2021 о 17:00:15), 63 (вихідний 17.06.2021 о 17:09:53), 96 (вихідний 17.06.2021 о 17:38:34), 11 (вихідний 17.06.2021 о 18:31:28), 63 (вихідний 18.06.2021 о 11:46:05), 82 (вхідний 18.06.2021 о 11:49:04), 63 (вхідний 18.06.2021 о 11:51:14), 52 (вхідний 18.06.2021 о 12:16:22), 63 (вихідний 22.06.2021 о 18:28:51), 63 (вихідний 23.06.2021 о 20:08:32), 63 (вихідний 28.06.2021 о 20:10:49), 11 (вихідний 30.06.2021 о 21630:06), 82 (вихідний 08.07.2021 о 09:28:37), 82 (вихідний 08.07.2021 о 09:39:57), 54 (вихідний 14.07.2021 о 19:16:43), 79 (вихідний 16.07.2021 о 09:15:32), 82 (вихідний 20.07.2021 о 17:04:11), 82 (вихідний 21.07.2021 о 08:57:29), 82 (вихідний 22.07.2021 о 12:41:41), 82 (вихідний 22.07.2021 о 12:53:07), 63 (вихідний 22.07.2021 о 19:14:24). (т. 3 а.с. 104-122);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021, з оптичним диском DVD-R реєстр № 6408/ГВ БКОЗ 26.07.2021, карткою пам`яті microSD-4.0, реєстр. № 6381/ГВ БКОЗ, карткою пам`яті microSD-4.0, реєстр. № 6382/ГВ БКОЗ, карткою пам`яті microSD-16.0, реєстр. № 6383/ГВ БКОЗ, карткою пам`яті microSD-16.0, реєстр. № 6384/ГВ БКОЗ, карткою пам`яті microSD-4.0, реєстр. № 6385/ГВ БКОЗ до нього, щодо проведення ВОД УСБУ в Харківській області негласної слідчої (розшукової) дії, на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 № 268т від 15.06.2021 та на підставі ухвали слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_28 № 6641т від 15.06.2021 на проведення аудіо, відео контролю особи стосовно ОСОБА_9 , за результатами зустрічей, які відбулись 09.07.2021, 13.07.2021, 15.07.2021, 21.07.2021, 22.07.2021, а саме: -09.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі ОСОБА_29 ), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись в гаражному кооперативі «НОРД», розташованому в м. Харкові по вул. Дружби Народів; 13.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі «М»), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись в гаражному кооперативі «НОРД», розташованому в м. Харкові по вул. Дружби Народів; 13.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі «М»), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись біля житлового будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 277; 15.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі «М»), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись біля житлового будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 277; 21.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі «М»), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись в гаражному кооперативі «НОРД», розташованому в м. Харкові по вул. Дружби Народів; 22.07.2021 заявник ОСОБА_8 (далі «М»), за попередньою домовленістю з провідним спеціалістом УЗПВР СМУ МЮ (м. Харків) ОСОБА_9 (далі «М1»), зустрілись біля Харківської гімназії № 172 за адресою: м. Харків, вул. Метробудивників, 38. (т. 4 а.с. 21-46);

-висновком експертів ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» № 19592/20040-20068 від 31.08.2021, з додатком А до нього, відповідно до якого: ВСТУП: 04.08.2021 до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» з СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, при постанові від 30.07.2021 старшого слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_27 , для виконання експертизи надійшли: - лазерний компакт-диск DVD-R «Gembird» № PEP6L7LE211412754 (реєстр. № 6388/ГВ БКО3); - лазерний компакт-диск DVD-R «Gembird» № PEP6L7LE211412763 (ресстр. № 6408/ГВ БКО3); - карта пам`яті micro SDHC «Kingston» 32 Gb № 31694-002.A00LF (2111B689753) (з адаптером) зі зразками усного мовлення ОСОБА_10 ; - карта пам`яті micro SDHC «Kingston» 32 Gb № 31663-CO2.A00LF (2110TAHN003687730) (з адаптером) зі зразками усного мовлення ОСОБА_9 ; - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням № 0000116 від 14.06.2021 року реєстр. № 7764т від 26.07.2021 на 24 арк.; - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням № 0000116 від 14.06.2021 року реєстр. № 7759т від 26.07.2021 на 17 арк. НА ВИРІШЕННЯ ЕКСПЕРТИЗИ ПОСТАВЛЕНІ ПИТАННЯ: 1. Чи приймав ОСОБА_9 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації оптичний диск DVD-R реєстр № 6408/ГВ БКОЗ 26.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021 реєстр № 7764т від 26.07.2021)? 2. Чи приймав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації - оптичний диск DVD-R реєстр № 6388/ГВ БКОЗ 22.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 липня 2021 року реєстр № 7759т від 26.07.2021)? 3. Чи приймав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації - оптичний диск DVD-R реєстр № 6388/ГВ БКОЗ 22.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 липня 2021 року реєстр № 7759т від 26.07.2021)? ВИСНОВКИ: Питання 1,2 постанови будуть вирішені у висновку експертів № 20069-20098. За питанням 3, текстове відтворення змісту розмов, які зафіксовані на фонограмах №№ 1-25, що містяться на лазерному компакт-диску реєстр. № 6388/ГВ БКОЗ, наведено у «ДодаткуА» до даного висновку. Слова (фрази, репліки) в розмовах, позначені у « ОСОБА_30 як «Невід.2» на фонограмах №№ 2, 3, 6, 9, 11, 13-15, 25 належать ОСОБА_10 .(т.3, а.с. 43-61);

-висновком експертів ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» № 20069-20098 від 30.09.2021, з додатком А до нього, відповідно до якого: ВСТУП: 04.08.2021 до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» з СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, при постанові від 30.07.2021 старшого слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_27 , для виконання експертизи надійшли: - лазерний компакт-диск DVD-R «Gembird» № PEP6L7LE211412754 (реєстр. № 6388/ГВ БКО3); - лазерний компакт-диск DVD-R «Gembird» № PEP6L7LE211412763 (ресстр. № 6408/ГВ БКО3); - карта пам`яті micro SDHC «Kingston» 32 Gb № 31694-002.A00LF (2111B689753) (з адаптером) зі зразками усного мовлення ОСОБА_10 ; - карта пам`яті micro SDHC «Kingston» 32 Gb № 31663-CO2.A00LF (2110TAHN003687730) (з адаптером) зі зразками усного мовлення ОСОБА_9 ; - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням № 0000116 від 14.06.2021 року реєстр. № 7764т від 26.07.2021 на 24 арк.; - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням № 0000116 від 14.06.2021 року реєстр. № 7759т від 26.07.2021 на 17 арк.; лазерний компакт-диск DVD-R «ALERUS» № 02247 зі зразками усного мовлення ОСОБА_9 . НА ВИРІШЕННЯ ЕКСПЕРТИЗИ ПОСТАВЛЕНІ ПИТАННЯ: 1. Чи приймав ОСОБА_9 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації оптичний диск DVD-R реєстр № 6408/ГВ БКОЗ 26.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021 реєстр № 7764т від 26.07.2021)? 2. Чи приймав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації - оптичний диск DVD-R реєстр № 6388/ГВ БКОЗ 22.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 липня 2021 року реєстр № 7759т від 26.07.2021)? 3. Чи приймав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 участь у записах розмов, зафіксованих на аудіофонограмах, які містяться у файлах наданого на дослідження матеріальному носії інформації - оптичний диск DVD-R реєстр № 6388/ГВ БКОЗ 22.07.2021, якщо так, то які саме слова та фрази йому належать згідно протоколу (протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 липня 2021 року реєстр № 7759т від 26.07.2021)? ВИСНОВКИ: по питаннях 1,2 текстове відтворення змісту розмов, які зафіксовані на фонограмах №№1-37, що містяться на лазерних компакт-дисках реєстр. № 6388/ГВ БКОЗ, № 6408/ГВ БКОЗ, наведено у «Додатку А» до даного висновку. Слова (фрази, репліки) в розмовах, позначені у ОСОБА_30 як «Невід.1» на фонограмах №№ 1-6, 8, 11-16, 18-20, 23, 24, 26-37 належать ОСОБА_9 . Встановити, чи належать ОСОБА_9 слова (фрази, репліки) у розмовах на фонограмах №№ 7, 9, 10, 17, 21, 22, 25 не представилось можливим, з причин наведених у дослідницькій частині висновку. Питання 3 постанови вирішувалось у висновку експертів № 19592/20040 20068 від 31.08.2021. По питанню 4 програмно-апаратними засобами, що є у розпорядженні експертів, при дослідженні фонограм №№ 1-39, що містяться на лазерних компакт-дисках реєстр. № 6388/ГВ БКОЗ, № 6408/ГВ БКОЗ, ознак монтажу не встановлено. Однак, встановити, чи піддавались записи монтажу в цілому не представляється можливим у зв`язку з тим, що вони, є копіями записаними за допомогою комп`ютерної техніки. (т. 3 а.с. 66-103);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.10.2021, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 надано доступ слідчому до виконавчого провадження № 56570371, та вилучено його належним чином завірену копію на 165 аркушах. ( т. 4 а.с. 89-259) .

В судовому засіданні були досліджені аудіо, відеофайли, на яких містяться аудіо, відео проведення слідчих дій, та які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах" Ірландія проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України", "Йонкало проти України", "Кобець проти України").

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого , прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву, щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Норми ст. 22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення /за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого/ або в разі надходження заяви /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст. 9 КПК України.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

За ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючи законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст.87 КПК України - недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Отже, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі письмові та речові докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні речові докази, документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.

Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_21 , які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.

Потерпілий був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або за відмову від надавання показань з непередбачених законом підстав, свідок був попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, і підстав сумніватися у показах потерпілого та свідка суд не вбачає.

Підстави ставити під сумнів вказані вище показання, речові докази, документи - відсутні, всі вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Інші свідки, зокрема, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 в судові засідання не заявлялись, будучі повідомленими належним чином.

Разом з цим, одним із принципів національного кримінального процесу є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Реалізуючи вказаний принцип законодавець зобов`язав суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Однак, як вбачається із змісту вказаної норми згаданий обов`язок не носить абсолютного характеру та містить обмеження, які полягають у збереженні судом об`єктивності і неупередженості.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Одночасно згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідні висновки викладені у Постанові Верховного суду від 11.08.2020 у справі № 288/113/15-к.

При цьому, в ході судового розгляду сторона обвинувачення та сторона захисту не наполягали на подальшому виклику нез`явившихся свідків, та/або здійснення їх примусового приводу.

Обвинувачений ОСОБА_9 надав до суду заяву про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 .

Разом з цим, у судовому засіданні обвинувачений та його захисник відмовились від розгляду питання про виклик вищевказаних свідків.

Статтею 2 КК України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин. У складі злочину виділяють чотири його обов`язкові елементи (кожен з яких охоплює відповідну групу ознак, що його характеризують): а) об`єкт складу злочину; б) об`єктивну сторону складу злочину; в) суб`єкт складу злочину; г) суб`єктивну сторону складу злочину.

При вирішенні питання про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, суд виходить з наступного.

Ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачена відповідальність за одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК можуть бути як службові особи зазначені в примітці до ст. 364 КК (наприклад керівники та інші службові особи підприємств, установ чи організацій, які у зв`язку з займаною посадою та наявністю адміністративних функцій можуть здійснювати вплив на прийняття рішення підпорядкованими їм особами, уповноваженими на виконання функцій держави), так і інші фізичні особи, які через наявність певних зав`язків (родинних, сімейних, дружніх, професійних, колективних та інше) можуть здійснити вплив на таких осіб.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК, характеризується прямим умислом і будь-якими мотивами, а передбаченого частинами 2 і 3 цієї статті - прямим умислом і корисливими мотивами.

При цьому, при кваліфікації дій винної особи за вказаною нормою суду слід з`ясувати: 1) чи погрожувала ця особа вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди законним правам чи інтересам іншої особи, яка пропонує, обіцяє чи надає їй неправомірну вигоду, та наскільки ці погрози для іншої особи були реальними і такими, що дійсно могли завдати шкоди її законним правам чи інтересам, або 2) чи створювала винна особа такі умови, за яких інша особа вимушена була пропонувати, обіцяти чи надати їй неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе чи своїх законних інтересів.

За наявності однієї з цих двох ознак дії винної особи підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 369-2 КК.

Зміст та характер дій які полягають у вимаганні неправомірної вигоди, при кваліфікації дій особи за ч. 3 ст. 369-2 КК мають бути зазначені в обвинувальному акті.

Так, згідно обвинувального акту, на теперішній час ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займає посаду провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В червні 2021 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_9 спільно з батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто на співробітників Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України, в інтересах ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме щодо вирішення питання про зняття арешту з автомобіля марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в. вимагав у ОСОБА_8 надати йому неправомірну вигоду, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення осіб, уповноважених на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, в червні 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, повідомив ОСОБА_8 про те що у разі ненадання останнім, йому 1000 доларів США, ОСОБА_9 має можливість вплинути на рішення співробітників відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення арешту на майно ОСОБА_8 , тобто погіршення становища останнього як боржника у виконавчому провадженні.

У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди домовились з співробітниками державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення арешту на майно ОСОБА_8 а саме на транспортний засіб марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в., внаслідок чого 08.06.2021 вказаний транспортний засіб було арештовано та вилучено у ОСОБА_8 .

У подальшому, 09.07.2021 та 13.07.2021 при зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_9 останній неодноразового наголошував про необхідність надання неправомірної вигоди для себе в розмірі 1000 доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави щодо зняття арешту з транспортного засобу Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в. та його повернення ОСОБА_8 у користування.

Крім того, 14.07.2021 під час телефонної розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США, а також повідомив, що після передачі йому вказаної суми грошових коштів, не пізніше наступного дня, арешт з автомобіля потерпілого буде знятий і він зможе використовувати його у своєму повсякденному житті.

Також 21.07.2021 під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , останній продовжував свої злочинні дії направлені на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами Київського ВДВС у м. Харкові з приводу отримання неправомірної вигоди для себе в розмірі 1000 доларів США та пообіцяв зустрітись із посадовими особами Київського ВДВС у м. Харкові, з метою вирішення питання про повернення автомобіля Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в. ОСОБА_8

22.07.2021 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля школи N?172, що розташована по вул. Метробудівників, буд. 36 що у м. Харкові зустрівся з ОСОБА_8 , якому надав вказівку особисто передати грошові кошти в розмірі 1000 доларів США його батькові ОСОБА_10 за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, потерпілий ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 , направився за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де 22.07.2021 близько 20 години 10 хвилин, діючи за вказівкою ОСОБА_9 , передав ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США, а ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного наміру, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США, які помістив до заднього карману шорт, одягнених на нього, тим самим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , одержав неправомірну вигоду у розмірі 1 000 США, за вплив останнім на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, після чого був затриманий працівниками Національної поліції, а грошові кошти вилучені.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченому ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Водночас, суд дійшов до висновку, що прокурором не доведено вчинення злочину, який поєднаний з вимаганням, виходячи з такого.

Згідно із ч. 1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24 листопада 2016 року (№ 5-328кс16), під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, а фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення особи, не повинно викликати сумнівів.

У викладі фактичних обставин та при формулюванні обвинувачення мають міститися дані щодо кожної події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад конкретного кримінального правопорушення. Якщо обвинуваченому інкримінується вчинення кількох кримінальних правопорушень (злочинів), формулювання обвинувачення у вироку суду повинні викладатися окремо по кожному з них.

Суд зобов`язаний виявити, встановити і навести у вироку всі без винятку обставини кримінального правопорушення та його кваліфікуючі ознаки, що містять об`єктивну сторону злочину, передбаченого відповідною частиною статті КК України.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи (стаття 337 КПК).

Отже, значення обвинувального акту як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ особи до правосуддя.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частини 2 статті 291 КПК) по суті є консистенцією усього обвинувального акта.

Так, у постанові від 04 жовтня 2012 року (провадження № 5-14кс12) Верховний Суд України вказав, що із законодавчого визначення розуміння «вимагання хабаря» ця ознака може бути поставлена у вину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабаря погрожує вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам, того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, але вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто законність прав і інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабаря, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну цьому, у разі, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів, тощо, вимагання хабаря виключається.

Разом із тим, в ході судового розгляду кримінального провадження, стороною обвинувачення не надано доказів на обґрунтування того, в яких саме діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 полягало вимагання неправомірної вигоди.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення осіб, уповноважених на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, в червні 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, повідомив ОСОБА_8 про те що у разі ненадання останнім, йому 1000 доларів США, ОСОБА_9 має можливість вплинути на рішення співробітників відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення арешту на майно ОСОБА_8 , тобто погіршення становища останнього як боржника у виконавчому провадженні.

У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди домовились з співробітниками державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення арешту на майно ОСОБА_8 а саме на транспортний засіб марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в., внаслідок чого 08.06.2021 вказаний транспортний засіб було арештовано та вилучено у ОСОБА_8 .

При цьому, потерпілий при допиті в судовому засіданні посилався на те, що він сплачував аліменти на утримання доньки та заборгованості у нього не було, однак ОСОБА_17 зробили так, що борг по аліментам у нього зріс до 40000 грн. та забрали його машину.

Разом з цим, ретельно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, зокрема, матеріали виконавчого провадження № 56570371, судом встановлено наступне.

05.06.2018 ОСОБА_39 надала до Зміївського районного ВДВС ГТУЮ в Харківській області для виконання виконавчий лист № 621/2832/17, виданий 30.05.2018 Зміївським районним судом Харківської області, про збільшення розміру аліментів та стягнення зі ОСОБА_8 на свою користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення дитиною повноліття.(т. 4 а.с. 98-100).

Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 від 11.06.2018 було відкрито виконавче провадження № 56570371.(т. 4 а.с. 102-103).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчий листом № 621/2832/17 заборгованість ОСОБА_8 станом на 31.01.2019 становить 8524, 37 грн.(т. 4 а.с. 112).

Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 від 19.02.2019 накладено арешт на транспортні засоби, зареєстровані за ОСОБА_8 , а саме: ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 , DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_5 , в межах суми звернення стягнення 8524, 37 грн.(т. 4 а.с. 114-115).

Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 від 19.02.2019 оголошено у розшук майна боржника ОСОБА_8 , а саме: ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 , DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_5 . (т. 4 а.с. 117-119).

Боржник ОСОБА_8 неодноразово викликався державним виконавцем з приводу невиконання виконавчого документу. (т. 4 а.с. 106-107, 120-121).

Постановами головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 від 19.02.2019 ОСОБА_8 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та виїзду за межі України. (т. 4 а.с. 123-124, 127-128).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчий листом № 621/2832/17 заборгованість ОСОБА_8 станом на 30.04.2019 становить 11143, 87 грн.(т. 4 а.с. 129).

Заявою від 26.12.2019 ОСОБА_8 долучено до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про сплату аліментів.(т. 4 а.с. 166-176).

Відповідно до заяви пояснення ОСОБА_8 від 04.02.2020 до Зміївського ВДВС СМУ МЮ (м. Харків), заявник, зокрема, зобов`язується погашати заборгованість по сплаті аліментів.(т. 4 а.с. 177).

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява стягувача за виконавчим листом від 04.02.2020, в якій, зокрема, зазначено, що у зв`язку з тим, що у неї зі ОСОБА_8 досягнуті усні домовленості стосовно сплати заборгованості по аліментам та відсутності претензій, просить зняти арешти з його банківських рахунків.(т. 4 а.с. 178).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчий листом № 621/2832/17 заборгованість ОСОБА_8 станом на 31.05.2021 становить 24421, 87 грн.(т. 4 а.с. 202).

Отже, посилання сторони обвинувачення на те, що у 2021 році ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення осіб, уповноважених на виконання функцій держави, погрожували ОСОБА_8 вплинути на рішення співробітників відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення арешту на його майно та в подальшому домовились з співробітниками державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області щодо накладення такого арешту, а саме на транспортний засіб марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в., не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки арешт на вищевказаний автомобіль було накладено постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 ще 19.02.2019, тобто за два роки до вказаних подій.

Посилання потерпілого про те, що він сплачував аліменти та заборгованості не мав, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, матеріалами виконавчого провадження № 56570371, оскільки, судом встановлено, що станом, зокрема, на 31.05.2021 заборгованість ОСОБА_8 становила 24421, 87 грн.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_9 під час допиту пояснив, що ОСОБА_8 будучи його родичом, звернувся до нього з проханням допомогти вирішити питання у виконавчій службі щодо зняття арешту з автомобіля, який накладено у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментах та він пообіцяв ОСОБА_11 вплинути на посадових осіб органів виконавчої служби для вирішення питання щодо зняття арешту з автомобіля, однак, спочатку запропонував Скрипнику врегулювати це питання самостійно, сплатити суму заборгованості повністю або частково та здійснити перерахунок заборгованості, або домовитись з дружиною.

Дані обставини підтверджуються також відомостями, які містяться в аудіо, та відеофайлах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які досліджені судом.

Таким чином, з пояснень ОСОБА_9 та інших досліджених доказів, вбачається, що ОСОБА_9 не погрожував ОСОБА_8 вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди його законним правам чи інтересам, та не створював умов за яких він був вимушений надати йому неправомірну вигоду, оскільки на момент його звернення до нього за допомогою у вирішенні цього питання такі умови вже існували, так як раніше постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_23 від 19.02.2019 накладено арешт на транспортні засоби, зареєстровані за ОСОБА_8 , а саме: ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 , DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_5 , і саме через це ОСОБА_8 звернувся за допомогою до ОСОБА_9 .

У свою чергу останній не був зобов`язаний допомагати ОСОБА_8 у вирішенні цього питання, так як це не входило до його обов`язків, і з цих підстав міг би відмовити останньому в його проханні, однак маючи певні професійні зв`язки серед працівників органів виконавчої служби погодився допомогти йому.

Так само і ОСОБА_8 не був позбавлений можливості вирішити це питання в інший спосіб, наприклад, сплатити суму заборгованості повністю або частково та здійснити перерахунок заборгованості, або домовитись з дружиною, як йому радив ОСОБА_9 , однак вирішив звернувся за допомогою до останнього, при цьому сам наполягав на тому щоб ОСОБА_9 допоміг зняти арешт з автівки та відмовлявся на пропозиції ОСОБА_41 домовитись з колишньою дружиною або самостійно сплатити заборгованість з аліментів.

При цьому, свідок ОСОБА_21 , який у 2021 році працював у ВДВС Київського району м. Харкова на посаді заступника керівника, повідомив суду, що ОСОБА_9 цікавився про виконавче провадження у загальному плані, тобто яка сума заборгованості та натяків з боку ОСОБА_9 щодо вчинення незаконних дій у виконавчому провадженні не було.

Саме такі висновки викладені у Постанові Верховного суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.07.2024 (справа № 464/233/22).

Отже, в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутні ознаки вимагання неправомірної вигоди, що є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ураховуючи наведене суд вважає необхідним змінити кваліфікацію дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 369-2 КК України на ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченими кримінально-караного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Встановлені обставини, підтверджуються вільними показами самих обвинувачених, які беззаперечно визнали себе винними за ч. 2 ст. 369-2 КК України, та матеріалами кримінального провадження, а саме, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом затримання ОСОБА_10 , в ході якого у останнього вилучено грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, які були одержані ним від ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_9 як неправомірна вигода за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зокрема, співробітників виконавчої служби СМУ МЮ, та які були вручені ОСОБА_8 відповідно до протоколу огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 22.07.2021, на виконання доручення прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова № 398т від 22.07.2021 та постанови № 397т від 22.07.2021 про проведення контролю за вчиненням злочину.

Стороною обвинувачення під час розгляду даної справи доведена суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, а саме прямий умисел і корисливі мотиви, оскільки беззаперечно встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, з вищою освітою, офіційно працевлаштований на посаді провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), раніше не судимий.

Відповідно до характеристики наданої заступником начальника СМУ МЮ начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ (м. Харків), ОСОБА_42 з 28 грудня 2019 року працює на посаді провідного спеціаліста сектору аналітики і статистики Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В органах юстиції працює з 14 серпня 2018 року. Під час роботи ОСОБА_9 керується посадовою інструкцією, затвердженою начальником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.12.2019. До основних обов?язків за посадою віднесено здійснення аналізу результатів діяльності з питань примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби у Харківській області, забезпечення ведення обліково-статистичної звітності, контроль її ведення, узагальнення та аналіз стану виконання рішень відділами державної виконавчої служби у Харківській області та інші. За час роботи набув професійних вмінь і навичок необхідних для виконання посадових обов?язків, на практиці забезпечує виконання поставлених завдань на достатньому рівні. Виявляє почуття обов?язку, системність і оперативності у вирішенні складних питань. Впевнено працює з нормативно-правовими актами, впевнений користувач електронних і комп?ютерних програм. До виконання посадових обов?язків ставиться відповідально. З часу призначення на посаду працює над удосконаленням організації роботи, пов?язаної із забезпеченням виконання завдань державної виконавчої служби відповідно до компетенції. Вільно володіє державною мовою. Дружній у спілкуванні з колегами та принциповий при виконанні покладених на нього завдань. За період роботи на займаній посаді до дисциплінарної відповідальності не притягався, відомості щодо притягнення її до адміністративної та кримінальної відповідальності відсутні.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, одружений, не працюючий, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, сукупність вищезазначених обставин, враховуючи особу обвинувачених, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, та вважає, за необхідне призначити обвинуваченим покарання в межах санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України у вигляді штраф, з урахуванням ч. 5, 6 ст. 72 КК України, а саме того що ОСОБА_43 знаходився під вартою з 22.07.21р. по 13.08.21р. , застава в розмірі 136200 грн звернута судом в дохід держави, стосовно ОСОБА_44 в період досудового слідства з 24.07.2021р. обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд звертає увагу, що судовий розгляд проведено у відповідності з вимогами ст. 337 КПК України, усі клопотання учасників судового розгляду розглянуто у відповідності до вимог КПК України, при цьому суд зберігав об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд, відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 28 КПК України, кримінальне провадження повинно здійснюватися в розумні строки.

Так, матеріали кримінального провадження доводять, що суд створив усі необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення, так і стороною захисту процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в зв`язку з призначенням покарання у вигляді штрафу, слід скасувати.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в пропорційному порядку в рівних частинах на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз відповідно до актів ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №20069-20098 та №19592-20040-20068 у загальному розмірі 72934, 25 грн., по 36467, 13 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в зв`язку з призначенням покарання у вигляді штрафу, скасувати.

Речові докази: грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 10 (десять) купюр, з наступними серійними номерами: КВ29807032В, HG01882802B, KB45960334A, KB15346173L, HF01373514F, KB81484219F, DB89715938A, KK47473114C, KK47473113C, KB29807054B, повернути законному володільцю, а саме відділу фінансового забезпечення Управління СБУ у Харківській області, після набранням вироком законної сили.

Речові докази: оптичний диск DVD-R реєстр № 6408/ГВ БКОЗ 26.07.2021, оптичний диск DVD-R реєстр № 6388/ГВ БКОЗ 22.07.2021, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути в пропорційному порядку в рівних частинах з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз відповідно до актів ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №20069-20098 та №19592-20040-20068 у загальному розмірі 72934, 25 грн., по 36467, 13 грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий- суддя ОСОБА_1