Справа №295/225/26
УХВАЛА

15.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир скаргу ОСОБА_3 інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого відділу ТУ ДБР м. Хмельницький з дислокацією в м. Житомирі в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого відділу ТУ ДБР м. Хмельницький з дислокацією в м. Житомирі в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України. В обгрунтування скарги вказав, що ОСОБА_3 було призвано до Лав ЗСУ, де він проходив службу в в/ч НОМЕР_1 , пройшов відповідне навчання, та жодним чином не ухилявся від військової служби, не мав наміру переховуватися. 31 липня 2023 р. ОСОБА_3 отримав поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, його було доставлено до лікарні, де згодом йому надавалася медична допомога. З моменту отримання травми він, ОСОБА_3 , тривалий час знаходився на лікуванні в різних медичних закладах, де йому надавалася медична допомога, у тому числі військових госпіталях та інших лікарнях. В грудні 2023 р. він пройшов ВЛК, та був визнаний «обмежено придатним», а 22 лютого 2024 р. отримав статус інваліда ІІІ-ої групи, як наслідок травми, що отримана під час Захисту Батьківщини. Проте як виявилося згодом, що 22 лютого 2024 р. його подано було до списків як особа, що самовільно залишила військову службу. Після того як ОСОБА_3 отримав статус інваліда ІІІ-ої групи він ще тривалий час продовжив лікуватися, а згодом звернувся в телефонному режимі до командування вказаної військової частини, з метою дізнатися місце дислокації військової частини, де він знаходився. 03 червня 2024 р. він особисто, прибув до м. Баранівка, де знаходиться військова частина, однак будь-яких, документів у нього ніхто не хотів брати, на його питання у чергового про місце знаходження командування, йому нічого не повідомляли, а тому він був змушений звернутися до поліції (вказаний факт зафіксовано в журналі ЄО). Після цього ОСОБА_3 звернувся із відповідною скаргою до Міністерства оборони України, однак жодної відповіді так і не надійшло.

Після цього ОСОБА_5 як захисником, особисто було здійснено виїзд до ТУ ДБР м. Хмельницький (дислоційно розташований в м. Житомир), що по вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі, та дійсно встановлено, що в провадженні ДБР знаходиться кримінальне провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України.

З даного приводу адвокат ОСОБА_5 тричі звертався до ДБР з клопотанням про те, що військовослужбовець ОСОБА_3 самовільно не залишав військову частину, та просив викликати ОСОБА_3 на допит.

Згодом йому, ОСОБА_5 стало відомо, що працівниками поліції при перевірці у ОСОБА_3 документів було встановлено, що він, ОСОБА_3 знаходиться в базі «АРМОР» в системі розшук, як особа, що самовільно залишила військову частину, а тому згодом його, ОСОБА_3 було доставлено на початку жовтня 2024 р. до слідчого ДБР, куди прибув і адвокат ОСОБА_5 для допиту, де його, ОСОБА_3 було допитано в якості свідка, який розповів про всі вказані вище обставини, після чого ОСОБА_3 поїхав додому.

Станом на день звернення до суду зі скаргою 07.01.2026 р, рішення по кримінальному провадженню № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України, що було розпочато за фактом самовільного залишення військової частини відсутнє, що унеможливлю повернення ОСОБА_3 до його військової частини, а також вже близько 5 разів працівники поліції при перевірці документів повідомляли про те, що він, ОСОБА_3 знаходиться в розшуку, після чого поліцейські, у присутності ОСОБА_3 , телефонували слідчому, який щось їм розповідав, після цього ОСОБА_3 відпускали, оскільки підстав для затримання його не має.

В кінці грудня 2024 р. ОСОБА_3 особисто, з власної ініціативи прибув до слідчого ДБР з метою встановлення його статусу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він ОСОБА_3 повернутися до військової частини не може, через відкрите кримінальне провадження, але і підозри йому ніхто не повідомляв, тим самим незрозумілим являється його статус, однак в той час він перебував на лікарняному, а тому за рекомендацією адвоката ОСОБА_5 , він, ОСОБА_3 звернувся до поліції, яким повідомив даний факт. В подальшому, поліцейські доставили ОСОБА_3 до зонального відділу ВСП по Житомирській області, яким було роз`яснено ситуацію навколо ОСОБА_3 і після цього працівники ВСП відпустили ОСОБА_3 додому, оскільки законних підстав для його затримання в порядку ст. 208 КПК України не було.

До судового засідання ОСОБА_3 його представник не з`явилися. Адвокат ОСОБА_5 15.01.2026 р. направив до суду заяву про розгляд скарги без його та ОСОБА_3 присутності. Наполягав на задоволені скарги.

Представники Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) про день та час слухання скарги були належним чином повідомлені. До суду не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України до суду не направили.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до правової позиції, викладеної в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р., зазначено, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що відповідні посадові особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) до суду не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України до суду не направили, суд обмежений в об`єктивному вирішенні скарги і тому керується лише доказами, направленими представником скаржника.

Встановлено, що адвокат ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_3 неодноразово зверталися до відповідних посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) у зв`язку з порушенням кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України. На підставі відповідних процесуальних документів ОСОБА_3 неодноразово самостійно з`являвся до військової частини, зонального відділу ВСП по Житомирській області, Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) але законного рішення щодо нього, ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України не було прийнято.

Слідчий суддя враховує, що вимоги скарги, заявлені для уникнення можливих, прогнозованих майбутніх порушень прав заявника або зобов`язання до вчинення дій, які залежать від подій у майбутньому, не можуть бути задоволені також, з огляду на те, що резолютивна частина судового рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку тієї чи іншої особи та зобов`язують її до вчинення певних дій у майбутньому.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який виступає в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, задовільнити.

Звернути увагу відповідних посадових осіб 2 слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому щодо прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виконано 16 січня 2026 р.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_1