Справа № 206/1044/24
Провадження № 1-кс/206/1397/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 місто Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001079 від 19.09.2015 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Родакове Слов`яносербського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2025 до слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра надійшло вказане клопотання слідчого.

В обґрунтування клопотання вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2014 року на території Луганської області невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» (ЛНР) створено не передбачене законами України збройне формування, яке має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. Вказане формування озброєне вогнепальною зброєю, мають вибухівку, а також тяжке військове озброєння та військову техніку. У зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби. В кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, спрямованої на підтримку незаконно створених структур ЛНР, придушення організованого опору населення на непідконтрольній Україні території, протистояння правоохоронним органам України, знищення їх живої сили, матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мають загальну координацію керівництва незаконно створених збройних формувань ЛНР.

У жовтні 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування

встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , поділяючи погляди та мету створення ЛНР, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», виїхав з міста Старобільськ до міста Свердловськ, Луганської області, яке знаходиться на території не підконтрольній Українській владі, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно вступив до непередбаченого законом збройного формування.

Після цього, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що зазначене збройне формування не відноситься до формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України, пройшов відповідну військову підготовку, під час якої здобув навички використання та застосування стрілецької зброї та прийняв присягу на вірність ЛНР.

Надалі протягом січня 2015 року ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь разом з іншими особами в незаконному збройному формуванні, a саме позмінно чергував на блок-посту в районі с. Металіст Слов?яносербського району Луганської області, яке з 2014 року контролюється незаконним збройним формуванням (ЛНР), під час якого будучи вдягнутим в камуфльований одяг з використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів) та з автоматичною вогнепальною зброєю типу автомата Калашникова, здійснював контрольно-пропускний режим, перевіряючи транспортні засоби, а також документи у громадян, які перетинали блок-пост.

13 січня 2022 року стосовно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, а саме направлено поштою на адресу реєстрації підозрюваного.

04 лютого 2022 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук та стосовно останнього заведено ОРС № 3230/22.

Під час досудового розслідування до суду неодноразово подавалися клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які слідчими суддями були задоволені, однак у зв`язку з переховуванням підозрюваного затримати і доставити його до суду не вдалося, а строк дії відповідних ухвал закінчився.

21 жовтня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до слідчого на 10:00 год. 27.10.2025, 28.10.2025, 29.10.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України).

Проте у визначені дати та місце ОСОБА_5 не з`явився, його точне місцезнаходження на даний час не відомо, а також жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття від підозрюваного не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України: підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона навчалася у «Старобільському обласному медичному училищі» разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким підтримувала дружні відносини, мешкала разом в одному гуртожитку, де періодично з ним спілкувалася. Їй відомо, що у вересні 2014 року

ОСОБА_5 забрав документи з навчального закладу та поїхав до міста Свердловськ, Луганської області, на той час перебувало під окупацією так званою «ЛНР». У січня 2015 року їй на мобільний номер телефон подзвонив ОСОБА_5 по відео зв`язку, де вона побачила, що він одягнений у камуфльований одяг, на рукавах були розпізнавальні знаки (шеврони) так званої «ЛНР», з автоматичною вогнепальною зброєю в руках по типу автомату Калашникову. Під час бесіди він розповідав, що є військовослужбовцем так званої армії «ЛНР», де здійснює контрольно-пропускний режим на блок-посту поблизу с. Металісту, Слов`яносербського району, Луганської області. Також від останнього стало, відомо, що коли він покинув навчальний заклад, то повернувся до міста Свердловськ, Луганської області, де вступив до армії так званої «ЛНР» на посаді «фельдшера»;

-протоколом огляду від 11.03.2020 під час якого здійснено огляд сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» сторінки « ОСОБА_7 », в ході якого встановлено, що це сторінка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де є фотозображення останнього у камуфльованому одязі з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та він стоїть поруч з бойовою технікою;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що раніш разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалась у медичному училище. У березні 2020 була присутня під час огляду соціальної мережі «Вконтакте» сторінки « ОСОБА_7 », де під час огляду зазначила, що на фотознімках, де особа одягнена у камуфльований одяг з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та стоїть поруч з бойовою технікою є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом огляду від 12.01.2022 під час якого здійснено огляд у мережі Інтернет сайту з назвою «Миротворець», під час огляду встановлено, що на сайті є профіль ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи яка є учасником незаконних збройних формувань, де є фотознімки останнього, який одягнений у камуфльований одяг з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та стоїть поруч з бойовою технікою;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він навчався разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у «Старобільсьому обласному медичному училище», з яким підтримував дружні відносини. У 2014 році ОСОБА_5 забрав документи з навчального закладу та поїхав до міста Свердловськ, Луганської області, на той час перебувало під окупацією. Під час перегляду інтернет мережи соціальної мережі «Вконтакте» то на сторінці ОСОБА_5 він бачив фотознімки останнього, у камуфльованому одязі з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та він стояв поруч з бойовою технікою. У січні 2022 року, він був присутній під час проведення огляду сайту «Миротворець», де на фотознімках він впізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був одягнений у камуфльований одяг з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та стояв поруч з бойовою технікою;

-висновком портретної експертизи від 08.02.2022 № СЕ-19/113-22/1125-ФП згідно якого встановлено, що фотознімки розміщених на сайті «Миротворець» на профілі учасника НЗФ - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фото зображення на довідці форми № Н-1.04 ОСОБА_5 є одна й та ж сама особа.

Таким чином, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_5 з 2014 року постійно перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, більше того, ОСОБА_5 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та будучи повідомленим належним чином про підозру, не з`являвся до органів досудового розслідування, продовжував переховуватися від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні вищевказані свідки дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний останній на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, де маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити вже вчинений злочин, а також скоїти інший за відсутності контролю з боку державних органів України. Слід врахувати й активні військові дії РФ проти України, що створює ризик вчинення злочинів проти основ національної безпеки України підозрюваним у складі збройних формувань держави-агресора, до підпорядкування якого належать всі незаконні структури так званої «Луганської народної республіки».

Ураховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України: слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, м. Старобільськ Луганської області, в якому зареєстрований ОСОБА_5 , є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 24.02.2022.

Крім того, майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими Російською Федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх територія, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України фактів перетину ОСОБА_5 державного кордону України не виявлено.

Відповідно інформаційних систем ГУНП в Луганській області ОСОБА_5 на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває.

Відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян факт смерті ОСОБА_5 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час місцезнаходження останнього на території підконтрольній державній владі України не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території, підконтрольній Україні не має, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Відповідно до інформації УДМС в Луганській області дані про документування ОСОБА_5 паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон відсутні.

У мережі Інтернет є інформація щодо перебування ОСОБА_5 на окупованій території Луганської області.

Таким чином, наявні обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На територію Луганської області розповсюджується юрисдикція Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке функціонує на території Луганської області та було розташоване за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Д. Сірика, 1.

У зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області в період 2022 року, пов`язаної з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, виникненням загрози військового оточення працівників поліції області, з метою захисту життя і здоров`я працівників поліції та членів їх сімей, підрозділи ГУНП в Луганській області евакуювані в безпечний район до м. Дніпра.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно до вимог чинного законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), буд. 78, м. Дніпро.

На підставі викладеного, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з наведених у ньому обставин.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження під № 0001079, відомості про яке внесено до ЄРДР від 19.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

13.01.2022 складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, а саме направлено поштою на адресу реєстрації підозрюваного.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

04.02.2022 відповідно до ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук та заведена оперативно-розшукова справа № 3230/22, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України.

21 жовтня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до слідчого на 10:00 год. 27.10.2025, 28.10.2025, 29.10.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України).

-29.02.2024 слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про орання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, строк дії ухвали сплив 29.08.2024. Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями: витягом з ЄРДР; постановою про відновлення досудового розслідування від 11.12.2025, постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 01.12.2023, постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 04.04.2023, показами свідка протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду від 11.03.2020 під час якого здійснено огляд сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» сторінки « ОСОБА_7 », в ході якого встановлено, що це сторінка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де є фотозображення останнього у камуфльованому одязі з розпізнавальними знаками так званої «ЛНР», із зброєю в руках та він стоїть поруч з бойовою технікою, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що раніш разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалась у медичному училище, протоколом огляду від 12.01.2022 під час якого здійснено огляд у мережі Інтернет сайту з назвою «Миротворець», протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він навчався разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у «Старобільсьому обласному медичному училище», з яким підтримував дружні відносини, висновком портретної експертизи від 08.02.2022 № СЕ-19/113-22/1125-ФП згідно якого встановлено, що фотознімки розміщених на сайті «Миротворець» на профілі учасника НЗФ - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фото зображення на довідці форми № Н-1.04 ОСОБА_5 є одна й та ж сама особа.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Окрім того, встановлені обставини під час розгляду клопотання та додані матеріали, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Про наявність вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить наступне

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_5 з 2014 року постійно перебував на тимчасово окупованій російською федерацією території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, більше того, ОСОБА_5 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та будучи повідомленим належним чином про підозру, не з`являвся до органів досудового розслідування, продовжував переховуватися від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні вищевказані свідки дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний останній на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, де маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити вже вчинений злочин, а також скоїти інший за відсутності контролю з боку державних органів України. Слід врахувати й активні військові дії РФ проти України, що створює ризик вчинення злочинів проти основ національної безпеки України підозрюваним у складі збройних формувань держави-агресора, до підпорядкування якого належать всі незаконні структури так званої «Луганської народної республіки».

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 260 КК України, у якому ОСОБА_5 підозрюється, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим,органом досудового розслідування з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було отримано від Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину ОСОБА_5 державного кордону України, відповідно до якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, останнім не виявлено.

Відповідно інформаційних систем ГУНП в Луганській області ОСОБА_5 на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває.

Відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян факт смерті ОСОБА_5 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час місцезнаходження останнього на території підконтрольній державній владі України не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території, підконтрольній Україні не має, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Відповідно до інформації УДМС в Луганській області дані про документування ОСОБА_5 паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон відсутні.

У мережі Інтернет є інформація щодо перебування ОСОБА_5 на окупованій території Луганської області.

Таким чином, наявні обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 336, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 19.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1