Справа № 496/5228/25
Провадження № 1-кс/496/50/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 16.07.2025 до чч ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 в якій останній просить прийняти заходи щодо мешканця с. Дачне на ім`я ОСОБА_5 , який здійснює збут наркотичних засобів на території с. Дачне та с. Холодна Балка Одеського району Одеської області. ЄО № 7228

Під час проведення досудового розслідування, допитано свідком ОСОБА_6 , який пояснив, що знає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується мобільними номерами телефонів НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході допиту свідок зазначив, що неодноразово бачив біля місця мешкання ОСОБА_7 скупчення чоловіків, які за зовнішніми ознаками схожі на осіб, які вживають наркотичні засоби. Також ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_7 протягом тривалого періоду часу займається збутом наркотичної речовини, в тому числі марихуани (канабіс) ціною 300 гривень за 1 грам за місцем свого мешкання.

Враховуючи вищевикладене, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 , свідок звернувся до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення по факту збуту наркотичної речовини, так як обурений про незаконне її розповсюдження вищевказаним громадянином.

Разом з цим, 08.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.12.2025 (справа № 496/8143/25; провадження № 1-кс/496/2167/25) проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено наступні речі та предмети, а саме:

?скляну банку об`ємом 1 л з червоною кришкою «Хуторок», всередині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з пряним запахом, яку упаковано до СП 1938620;

?паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до СП NPU 5145669;

?ваги сірого кольору, які упаковано до СП NPU 5145668.

Зі слів ОСОБА_7 стало відомо, що вилучені ваги сірого кольору належать йому, речовина рослинного походження зеленого кольору в скляній банці, являється наркотичним засобом марихуаною, яку він зберігав за місцем свого мешкання для власного вживання, а порошкоподібна речовина білого кольору являється лікарським засобом «стрептоцит» для прискорення загоєння рани.

Далі, в ході проведення досудового розслідування вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та в яких містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження та мають доказове значення під час проведення досудового розслідування.

Отже, на даний час, вказані речі та предмети є речовим доказом, а саме: матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим існує реальна загроза його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця речей та документів.

В судове засідання слідчий та прокурор не прибули, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, про що зазначено в клопотанні.

Також був повідомлений про виклик до судового засідання ОСОБА_7 , однак до судового засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Доказування полягає у збиранні, перевірці, оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України). Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор, проводять огляду місцевості, приміщення, речей і документів.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється лише вилучення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження і речей, вилучених з обігу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, доказове значення вилучених предметів знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи необхідність збереження речових доказів, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України задовольнити.

Накласти арешт із подальшою забороною відчуження, розпорядження та користування на речі та предмети, які 08.01.2026 були вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000221 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме:

-скляну банку об`ємом 1 л з червоною кришкою «Хуторок», всередині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з пряним запахом, яку упаковано до СП 1938620;

-паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до СП NPU 5145669;

-ваги сірого кольору, які упаковано до СП NPU 5145668.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1