08 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що власниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є наступні особи: ОСОБА_6 , який володіє 67 % статутного капіталу, номінальною вартістю 183 044, 00 грн., ОСОБА_5 , який володіє 30% статутного капіталу, номінальною вартістю 81 960, 00 грн, ОСОБА_7 , який володіє 3% статутного капіталу, номінальною вартістю 8 196, 00 грн.
Також в ході досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до речей і документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було вилучено копію реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), відповідно до якої встановлено, що протоколом №19/11/2024 загальних зборів учасників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) від 19.11.2024 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є володільцем 30 % статутного капіталу від загального розміру статутного капіталу.
Відтак, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності, підлягає арешту на підставі пункту 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
Доданими до клопотання матеріалами підтверджується, що 22.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який кваліфікується як привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина третя статті 173 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як зазначено в клопотанні, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення виконання вироку щодо конфіскації майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання), оскільки санкцією ч. 5 ст. 191 КК України дійсно передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що власниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є наступні особи: ОСОБА_6 , який володіє 67 % статутного капіталу, номінальною вартістю 183 044, 00 грн., ОСОБА_5 , який володіє 30% статутного капіталу, номінальною вартістю 81 960, 00 грн, ОСОБА_7 , який володіє 3% статутного капіталу, номінальною вартістю 8 196, 00 грн.
Відповідно до відомостей реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), відповідно до якої встановлено, що протоколом №19/11/2024 загальних зборів учасників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) від 19.11.2024 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є володільцем 30 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та одним з кінцевих бенефіціарів цього підприємства.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР в межах даного кримінального провадження.
Таким чином, клопотання слідчого про накладення арешту на належне підозрюваному майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
Копію ухвали негайно надіслати або вручити власнику майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1