Провадження № 1-кп/734/134/26 Справа № 734/5562/25
У х в а л а

іменем України

26 січня 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0006186, відомості про яке 17 грудня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, військове звання солдат, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 402 і ч. 4 ст. 409 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

клопотання директора Приватної наукової установи «Інститут миру і права» ОСОБА_6 про трансляцію судових засідань у кримінальному провадженні в мережі Інтернет на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006186, відомості про яке 17 грудня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 402 і ч. 4 ст. 409 КК України.

12 січня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання директора Приватної наукової установи «Інститут миру і права» ОСОБА_6 про трансляцію судових засідань у кримінальному провадженні в справі № 734/5562/25 в мережі Інтернет на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що вказане кримінальне провадження становить суспільний і науковий інтерес. Обвинувачений ОСОБА_3 є міжнародно відомим в`язнем сумління, жертвою застосування тортур при насильницькій мобілізації, свавільного позбавлення свободи у військовій частині протягом майже року, де його весь час протиправно примушували змінити релігійні переконання, і подальшого позбавлення свободи в рамках сфабрикованого проти нього кримінального провадження, яке має ознаки притягнення невинуватої особи до кримінальної відповідальності за завідомо правомірні дії: реалізацію абсолютного права мати релігійні переконання, несумісні із виконанням військового обов`язку, та невиконання злочинного наказу, що мав на меті змусити особу змінити свої релігійні переконання або покарати за релігійні переконання. Інститутом миру і права проводиться наукове дослідження, метою якого є моніторинг дотримання права людини на сумлінну відмову від військової служби та інших прав сумлінних відмовників з урахуванням міжнародних стандартів захисту прав людини, в тому числі під час війни, та особливостей правового режиму воєнного стану, перевірка існування та ефективності засобів юридичного захисту цього права та інших прав сумлінних відмовників (захисту від типових порушень), перевірка виконання Україною відповідних конституційних та міжнародно-правових зобов`язань держави. Справа обвинуваченого ОСОБА_3 становить інтерес для науково-дослідної роботи «Вивчення проблем, перспектив і технологій реалізації національних інтересів щодо захисту права людини на сумлінну відмову від військової служби і залучення сумлінних відмовників до альтернативної невійськової служби, включаючи управління цією службою, для мирного (ненасильницького) захисту України, забезпечення людської безпеки, національної злагоди і безпеки, міжнародного миру і безпеки». 11 листопада 2025 року Приватною науковою установою «Інститут миру і права» подано до Державного бюро розслідувань Повідомлення про кримінальне правопорушення (щодо надання явно злочинного наказу командиром військової частини) вих. № 19 від 11 листопада 2025 року. У вказаному Повідомленні наведено короткий виклад обставин: 27 жовтня 2025 року командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 наказав здійснити базову загальновійськову підготовку, включаючи носіння та використання зброї, привести до військової присяги і забезпечити для складання військової присяги автоматом АК-74 (АКМ-47) сумлінних відмовників, релігійні переконання яких не дозволяють користуватися зброєю, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_3 належить до Церкви Адвентистів Сьомого Дня, віровчення якої не допускає користування зброєю, чим принизив примусом право сумлінних відмовників, мати релігійні переконання, несумісні із виконанням військового обов`язку.

Прокурор ОСОБА_4 висловився про те, що у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити. Обвинувачений ОСОБА_3 і захисник-адвокат ОСОБА_5 вважають, що вказане клопотання є передчасним і не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засіданні мають право бути присутніми будь-які особи. У разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання.

Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч.ч. 2 і 5 ст. 27 КПК кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ч. 6 ст. 27 КПК України визначає, що кожен, хто присутній в залі судового засідання, може вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіо-записуючі пристрої. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, транслювання судового засідання по радіо і телебаченню, а також проведення звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури допускаються на підставі ухвали суду, що приймається з урахуванням думки сторін та можливості проведення таких дій без шкоди для судового розгляду.

Право на транслювання судового засідання не є абсолютним і може бути обмежене, якщо це може зашкодити інтересам правосуддя.

Судова система не тільки декларує, а й виконує законодавчу норму та запит суспільства щодо відкритості судових процесів. Водночас і в суспільства має бути розуміння, що в окремих випадках для належного виконання судом своїх функцій повинні існувати певні обмеження стосовно повної відкритості судового процесу.

У рекомендаціях № 13 Комітету міністрів Ради Європи державам членам «Про надання через ЗМІ інформації про кримінальні процеси» від 10 липня 2003 року зазначено, що пряма трансляція із зали судових засідань та зйомка такого засідання підлягають забороні завжди, крім тих випадків, коли це прямо дозволяє закон чи уповноважений судовий орган. Трансляцію та зйомку можна дозволити лише в тому разі, якщо вони не створюють небезпеки впливу на потерпілих, свідків, учасників судового розгляду, суддів.

Відповідно до ст. 346 КПК України забороняється присутність свідків у залі судового засідання до їх допиту з тією метою, щоб на пам`ять свідка, у якій закарбувалися певні обставини, не вплинула інформація від прокурора, обвинувачених, інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вживає заходів щоб допитані та недопитані свідки не спілкувались між собою.

Згідно з ч. 4 ст. 352 КПК України кожний свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду.

Враховуючи позиції прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 і захисника-адвоката ОСОБА_5 , суд вважає, що здійснення транслювання судових засідань в мережі Інтернет може призвести до розголошення показань свідків, вплинути на показання недопитаних свідків, сприяти обізнаності свідків про хід кримінального провадження, досліджені докази, що може завдати шкоди для судового розгляду, та може створити небезпеку впливу на свідків.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Суд зобов`язаний забезпечити гласність і відкритість судового розгляду кримінального провадження, але при цьому суворо дотримуватися вищевказаних норм, які направлені на захист права осіб - учасників кримінального провадження, на повагу до особистого життя.

Вислухавши позиції прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання директора Приватної наукової установи «Інститут миру і права» ОСОБА_6 про трансляцію судових засідань у кримінальному провадженні в мережі Інтернет на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube, є передчасним та не підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження права № 0006186, відомості про яке 17 грудня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 402 і ч. 4 ст. 409 КК України, розглядається у відкритому судовому засіданні, отже, всі бажаючі мають можливість бути присутніми в судовому засіданні, а судом здійснюється повне фіксування судових засідань за допомогою офіційного технічного засобу. Відсутність дозволу на трансляцію не позбавляє осіб, присутніх в залі судового засідання вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіозаписуючі пристрої, з дозволу суду проводити фотозйомку, відеозапис, звукозапис із застосуванням стаціонарної апаратури, згідно положень ч. 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 6 ст. 27 КПК України. Відмова у задоволенні звернення ніяким чином не порушує гласність і відкритість судового провадження, відповідає меті судового провадження, що відбувається за правилами кримінального процесуального законодавства, та спрямована на забезпечення досягнення передбачених статтею 2 КПК України завдань кримінального провадження.

Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 27, 346, 369-372 КПК України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

у х в а л и в:

клопотання директора Приватної наукової установи «Інститут миру і права» ОСОБА_6 про трансляцію судових засідань у кримінальному провадженні № 0006186, відомості про яке 17 грудня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 402 і ч. 4 ст. 409 КК України, в мережі Інтернет на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube, залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя