Справа № 202/8145/25
Провадження № 1-кс/202/7026/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене першим заступником керівника Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002220 від 22.10.2024 у відношенні:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 600 грн.

Клопотання вмотивовано тим, що слідчим управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002220 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 191 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_10 в період дії в Україні правого режиму воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою особистого збагачення заволодів банківською карткою оформленою на ім`я ОСОБА_11 , з якої в подальшому здійснив зняття грошових коштів у сумі 22 794, 99 грн.

24.09.2025 року ОСОБА_10 , затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

24.09.2025 року затриманому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_10 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, які додані до клопотання.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені п. 1,2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаному ризику, який має високий ступінь вірогідності настання, з урахуванням того, що під час воєнного стану ОСОБА_10 не є військовозобов`язаним, якому обмежено виїзд за кордон, наявність закордонного паспорту дозволяють ОСОБА_10 безперешкодно покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_10 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме знищити, сховати чи іншим чином унеможливити ідентифікацію та збереження банківської картки оформленої на ім`я ОСОБА_11 та інших речей і документів, які самі по собі або в сукупності можуть підтверджувати факт вчинення інших кримінальних правопорушень

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_10 усвідомлюючи, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується на доказах, якими насамперед є показання свідків у даному кримінальному провадженні, свідчить про наявність ризику можливості впливу на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами тиску, з метою схилити до зміни показань, «помилки» впізнання, викривлення фактів та обставин.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, не маючі постійного місця роботи та відповідно засобів для існування ОСОБА_10 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

Під час розгляду клопотання було подане письмове зобов`язання про взяття на поруки ОСОБА_10 від імені ОСОБА_12 .

В ході розгляду прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 намагався виїхати до Молдови, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не працює, раніше був засуджений за ст. 185 КК України та в подальшому звільнений за амністією. У зв`язку з чим просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Що стосується клопотання про передачу на поруки, то зазначила, що особа, яка звернулась з цим клопотанням не відповідає критеріям, визначеним ст.180 КПК України і такий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри. Ризик переховування не доведено, оскільки доказів про те, що ОСОБА_10 хотів виїхати за межі країн немає, він просто мав при собі всі документи, у тому числі паспорт для виїзду закордон. Ризик знищити та спотворити речі та документи також не доведений та ґрунтується лише на припущеннях. ОСОБА_10 є людиною поважного віку та він бажає довести свою невинуватість. Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення також відсутній, оскільки в силу ст. 89 КК України підозрюваний вважається не судимим, а тому події чотирнадцятирічної давності не доводять вказаний ризик. Просили застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистої поруки. У разі задоволення клопотання просили визначити мінімальний розмір застави.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що 22.10.2024 року до ЄРДР за №0002220 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 191 КК України.

24.09.2025 о 23 год. 53 хв. ОСОБА_10 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

24.09.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Що стосується обґрунтованості підозри, то слідчим суддею досліджені зібрані у кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання, а саме: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.04.2025; протокол огляду документу від 15.04.2025; протокол огляду документу від 24.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком за участю свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком за участю свідка ОСОБА_15 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

На підставі досліджених доказів слідчий суддя прийшов до висновку, що мала місце подія кримінального правопорушення, тому , на думку слідчого судді для стадії досудового розслідування підозра є достатньо обґрунтована.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , слідчий суддя виходить із того, що згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 , усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 2, 3, ч. 1 ст.177 КПК України та тим, що підозрюваний ОСОБА_10 може знищити, приховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Одночасно з цим, усвідомлюючи, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується на доказах, якими насамперед є показання свідків у даному кримінальному провадженні, свідчить про наявність ризику можливості впливу на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами тиску, з метою схилити до зміни показань, «помилки» впізнання, викривлення фактів та обставин.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведений, та спростовується тим, що підозрюваний раніше не судимий.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий.

Визначаючись з доведеністю підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із наступного.

На підставі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_10 не судимий, підозрюється у вчиненні злочину ,передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що складається із одного епізоду злочинної діяльності, має постійне місце проживання, є особою похилого віку.

При таких обставинах, на думку слідчого судді слідчим і прокурором не доведено неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , особу підозрюваного, наявність ризиків, які слідчий суддя вважає доведеними, слідчий суддя вважає необхідним, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, окрім випадків евакуації або запобіганню загрозі життю, здоров`ю підозрюваного терміном на два місяці, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді, враховуючи особу підозрюваного, обрання більш м`якого запобіжного заходу , а саме, цілодобового домашнього арешту, буде достатнім та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, які можуть бути усунуті шляхом покладення на підозрюваного певних обов`язків.

Так, згідно приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, на думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді передачі підозрюваного на особисту поруку ОСОБА_12 , про який просить підозрюваний, не може бути застосований тому, що відповідно до ст.180 КПК України особиста порука полягає в наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_12 , яка працювала санітаркою під його керівництвом, а тепер він орендує в неї житло, не змогла пояснити який вплив вона має на підозрюваного та яким чином зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Вона отримує дохід, який складається із мінімальної заробітної плати та орендної плати яку отримує від підозрюваного, один раз на рік вона отримує орендну плату за землю, що свідчить про те, що у разі невиконання підозрюваним своїх процесуальним обов`язків покладення на неї штрафу для поручителя від 20 до 50 прожиткових мінімумів буде надмірним тягарем для її бюджету.

Тому на думку слідчого судді ОСОБА_12 не відповідає критеріям, які встановлені ст.180 КПК України до особи поручителя.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який здатний забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 132,176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 листопада 2025 року включно, з забороною цілодобово залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє до 24.11.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням покласти на слідчого в цьому кримінальному провадженні, а після завершення досудового розслідування на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1