У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2025 року м. Ужгород
05 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 11 грудня 2025 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Клопотання мотивує тим, що він не має можливості прибути до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області через те, що він проживає в місті Києві і має необхідність догляду за двома неповнолітніми дітьми, в тому числі за дитиною інвалідом. Крім того вказує на введений в Україні воєнний стан.
Оглянувши матеріали клопотання, суд доходить наступного висновку.
Як регламентовано ч.ч.1, 2 ст.336 ЦПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
У ст.138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Верховний суд у постанові від 08 серпня 2024 року у справі № 708/1253/15-к виснував, що положення ч.2 ст.336 КПК вказують на те, що саме суду надається дискреційне право під час ухвалення рішення про здійснення судового провадження дистанційно вирішувати питання про форму судового засідання.
Із наведених законодавчих положень слідує, що дистанційне провадження здійснюється за наявності підстав, визначених судом для цього достатніми, таке є правом, а не обов`язком суду, реалізується за наявності підстав, визнаних для прийняття такого рішення, у кожному конкретному кримінальному провадженні та залежно від обґрунтованості клопотання. До клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції мають бути долучені докази, якими обґрунтовується неможливість прибуття учасника до приміщення суду з поважних, об`єктивних причин. Наявність самого лише клопотання учасника судового провадження (у даному випадку обвинуваченого) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.
Клопотання обвинуваченого не містить викладу об`єктивних причин, які перешкоджають з`явитися до приміщення суду, такий має статус обвинуваченого та у порядку п.1 ч.7ст.42 КПК України зобов`язаний прибути за викликом до суду.
Сам по собі факт необхідності догляду за двома малолітніми дітьми, одна з яких єдитиною інвалідом, з урахуванням наявності незавершеного кримінального провадження не є поважною причиною неявки у судове засідання. Зокрема обвинуваченим не доведено суду про відсутність інших осіб які б мали змогу доглянути за дітьми.
Що ж стосується покликань на необхідність врахування введеного в Україні воєнного стану, суд зауважує, що на разі в Україні, за майже чотири роки повномасштабної війни поза межами територій, де відбуваються активні бойові дії, створені всі умови для забезпечення безпеки цивільного населення та їх безпечного пересування.
Окрім цього, на сьогодні мешканці м. Ужгорода, зокрема судді та працівники суду, інші учасники процесу, перебувають у рівних умовах, продовжують прибувати до приміщення суду для участі у судових засіданнях, який працює у звичайному режимі, у разі оголошення повітряної тривоги вживаються відповідні заходи для забезпечення безпеки.
На підставі викладеного, у проведенні судового засідання у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів слід відмовити з підстав необґрунтованості клопотання, недоведеності обставин, передбачених частиною першою статті 336 КПК України, що унеможливлюють його прибуття до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Керуючись ст.ст.336, 369, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1