Справа № 308/7868/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021 у справі №308/7868/21, у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Клопотання мотивоване тим, що вартість майна, викраденого ОСОБА_4 за кожним епізодом, не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому після внесених цим Законом змін такі діяння підлягають адміністративній, а не кримінальній відповідальності. З огляду на зворотну дію закону, що пом`якшує чи усуває кримінальну відповідальність (ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України), адвокат просить звільнити засуджену від призначеного покарання.

Позиції сторін кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити за необґрунтованістю.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У постанові від 07 жовтня 2024 (справа № 278/1566/21) об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 Кримінального кодексу України з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ. Відповідно цього висновку, «питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння». Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, регулюється статтею 539 КПК України, а питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені статтею 537 КПК. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право, зокрема, вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою і третьою статті 74 КК (пункт 13 частини першої статті 537 КПК). Відповідно до частини другої статті 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На стадії виконання вироку, відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 складав 2 270 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги в 2021 році становила 1 135 грн 00 коп. (2 270 грн : 50% = 1135 грн 00 коп.).

Аналізуючи положення Закону (пункт 3.5.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону (часткова декриміналізації), шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж (розмежування) між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки), бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого у 2021 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, становила 2 270 грн 00 коп.

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум в 2021 році становив 1 135 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складав 2 270 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2021 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 227 грн 00 коп. (0,2 х (50% : 2 270)) у 2021 році.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021 /справа № 308/7868/21/, який набув законної сили 28.01.2022, ОСОБА_4 визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання: за ч.1 ст. 185 ККУ у вигляді громадських робіт строком 100 годин; за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 79 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно з зазначеним вироком ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями вчинила:

31.05.2021 таємне викрадення чужого майна (крадіжку) у магазині «EVA 1754» на суму 299,00 грн, що кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України;

15.06.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у гіпермаркеті «Епіцентр» на суму 583,91 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

21.06.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у гіпермаркеті «Епіцентр» на суму 1 327,75 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

23.06.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у гіпермаркеті «Епіцентр» на суму 1 987,87 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

23.07.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у магазині «EVA» на суму 970,00 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

23.07.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у магазині «Фокстрот» на суму 1 899,90 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

23.07.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у магазині «Єва» на суму 650,00 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України;

22.08.2021 незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у магазині «Вопак» на суму 915,79 грн, що кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України;

11.10.2021 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у магазині «АЛМА» на суму 2 825,45 грн, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

Епізод крадіжки від 31.05.2021 на суму 299,00 грн є меншим за 2 270 грн, тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за цим епізодом.

Епізоди крадіжок від 15.06.2021 (583,91 грн), 21.06.2021 (1 327,75 грн), 23.06.2021 (1 987,87 грн), а також епізоди від 23.07.2021 на суми 970,00 грн, 1 899,90 грн та 650,00 грн усі не перевищують 2 270 грн, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання і за цими епізодами.

Епізод незакінченого замаху від 22.08.2021 на суму 915,79 грн також не досягає межі кримінальної караності, що є підставою для звільнення.

Щодо епізоду крадіжки від 11.10.2021 на суму 2 825,45 грн, то його вартість перевищує 2 270 грн, у зв`язку з чим кримінальна караність не усунена, і звільнення від покарання за даним епізодом є неможливим.

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021 /справа № 308/7868/21/ щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021, за такими епізодами таємного викрадення чужого майна:

за епізодом крадіжки від 31.05.2021 на суму 299,00 грн, за ч. 1 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 15.06.2021 на суму 583,91 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 21.06.2021 на суму 1 327,75 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 23.06.2021 на суму 1 987,87 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 23.07.2021 на суму 970,00 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 23.07.2021 на суму 1 899,90 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом крадіжки від 23.07.2021 на суму 650,00 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України;

за епізодом незакінченого замаху на крадіжку від 22.08.2021 на суму 915,79 грн, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженою зазначеним вироком за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки від 11.10.2021 на суму 2 825,45 грн до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_6