МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/171/26
Провадження № 1-кс/945/28/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2026 року за № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сщ. Дільниче Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який самовільно залишив військову частину з 26.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 звернулись до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 діб.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2026, приблизно о 21:30 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де у приміщенні літньої кухні, розташованому на території вищевказаного домоволодіння, останні вживали алкогольні напої.

Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт.

З метою розв`язання словесного конфлікту, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли з приміщення літньої кухні на подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в ОСОБА_5 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи зазначений протиправний умисел, усвідомлюючи незаконність своїх дій, ОСОБА_5 повернувся до приміщення літньої кухні, де взявши до лівої руки розкладний ніж, повернувся до ОСОБА_9 , який в цей час продовжував перебувати на території подвір`я вищевказаного домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_5 , декілька разів, почергово, вдарив ОСОБА_9 кулаком лівої руки в область голови, внаслідок чого останній не втримав рівновагу та впав на землю, де ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тримаючи у лівій руці ніж, наніс ОСОБА_9 не менше дев`яти ударів в область сідниць та нижніх кінцівок.

Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран тіла з пошкодженням магістральних судин, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер в кареті швидкої медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного підтримав та просив слідчого суддю застосувати вказаний запобіжний захід строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має дочку 2020 р.н., яка проживає з ним та його родиною, зокрема його мамою 1966 р.н. Також підозрюваний вказав, що його дії були самозахистом.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного та його захисника, розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов такого.

28.01.2026 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Долучені до клопотання докази у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри на думку слідчого судді підтверджується: фактичними даними, що містяться у рапорті чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.01.2026, згідно з яким 27.01.2026 до чергової частини відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, від оператора «102», надійшло повідомлення про те, що звернувся ОСОБА_11 , який повідомив, що 27.01.2026 о 22:40 год., у балці біля с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, виявив чоловіка з ножовим пораненням та останній втратив велику кількість крові та важко дихає; фактичними даними, що містяться у рапорті чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.01.2026, згідно з яким 27.01.2026 до чергової частини відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, від оператора «102», надійшло повідомлення про те, що 28.01.2026 о 03:10 год., за адресою: АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_9 , смерть настала в присутності бригади швидкої медичної допомоги; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.01.2026, згідно якого проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та прилеглої до вищевказаного домоволодіння відкритої території, в ході чого виявлено та вилучено: з змива РБК, предмет зовні схожий на кухонний ніж із рукояткою синьо-білого кольору, ковдру синього кольору, куртку синього кольору, шапку чорного кольору; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.01.2026, згідно якого проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено: розкладний ніж із металевою рукояткою коричневого кольору, змив з леза ножа та змив з рукоятки ножа; фактичними даними, що містяться у показах свідка ОСОБА_11 , який показав, що 27.01.2026, приблизно о 20:43 годині, його дружині ОСОБА_12 зателефонував його пасинок ОСОБА_13 , який знаходився в с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, та останній повідомив, що у балці поблизу вул. Центральної в с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, він виявив чоловіка, який стогнав. Після чого, ОСОБА_11 прибув до вищевказаної місцевості, де дійсно на землі лежав невідомий йому чоловік, який стогнав, при цьому біля останнього свідок помітив багато слідів крові, які вели до території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_11 одразу викликав швидку медичну допомогу та повідомив про вищевказану подію до поліції; фактичними даними, що містяться у показах свідка ОСОБА_14 , який показав, що 27.01.2026, приблизно о 21:00 годині, він йшов на хутір (Булгаковку), через балку по вул. Центральній в с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, де він виявив чоловіка, який стогнав та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, ОСОБА_14 зателефонував своїй матері та розповів про вищевказану подію, та остання направила, на допомогу чоловікові, вітчима свідка ОСОБА_15 ; фактичними даними, що містяться у показах свідка ОСОБА_10 , який показав, що 27.01.2026, приблизно о 19:30 годині, він прийшов до свого знайомого ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував ОСОБА_17 . Так, чоловіки всі разом почали розпивати вино, у приміщенні кухні, де між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка. Під час сварки, ОСОБА_20 та ОСОБА_17 вийшли на подвір`я, де ОСОБА_20 вдарив кулаком лівої руки ОСОБА_21 в область голови, а потім ОСОБА_20 пішов до літньої кухні, звідки повернувся із ножем, який останній тримав у лівій руці. Надалі, ОСОБА_20 вдарив кулаком руки ОСОБА_21 в область голови, від чого той впав на землю. Після чого, ОСОБА_20 , тримаючи у лівій руці ніж, наніс лежачому на землі ОСОБА_22 удари номем в область ніг у кількості більше 5 ударів. У подальшому, ОСОБА_20 відтягнув ОСОБА_21 , з території подвір`я вищевказаного домоволодіння, на вулицю, а саме у балку, де й залишив; фактичними даними, що містяться у показах свідка ОСОБА_23 , яка показала, що 27.01.2026, у вечірній час, вона перебувала за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивала. В ході чого, ОСОБА_23 почула, як на вулиці почала гавкати собака, тому вийшла на подвір`я, де побачила наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який перебував у стані сп`яніння. Після чого, ОСОБА_23 покликала свого сина ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні літньої кухні, та вони разом вивели ОСОБА_24 з подвір`я їх домоволодіння на вулицю; фактичними даними, що містяться у лікарському свідоцтві про смерть № 311 від 28.01.2026, згідно яких смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок гострої крововтрати, множинних колото-різаних поранень тіла; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду трупу ОСОБА_9 від 28.01.2026, згідно яких зафіксовано наявність ножових ушкоджень на тілі померлого ОСОБА_9 .

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , аналізуючи питання наявності ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність.

Так, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років та розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою уникнення покарання, останній може залишити місце свого проживання, таким чином своїми даними діями перешкодить судовому розгляду кримінального правопорушення та виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оцінюючи соціальні зв`язки ОСОБА_5 , який на теперішній час самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , де перебував на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу 3 десантно-штурмового батальйону військову, вважаю, що вони не достатньо міцні та не створили запобіжники протиправної поведінки підозрюваного та не гарантують належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 у майбутньому.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на даний час не всі свідки встановлені та допитані, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваною на свідків в даному кримінальному провадженні.

Також підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як ОСОБА_5 хоча раніше не судимий, проте стосовно останнього 30.06.2025 до Миколаївського районного суду Миколаївської області, скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, існує ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики підтверджуються тим, що на теперішній час в ході досудового розслідування не встановлено всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а отже ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей та докази, які на даний час не встановлені та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою може бути достатнім запобіжним чинником для запобігання зазначеним ризикам.

Зазначені ризики на даний час є реальними та вагомими, при цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд врахував характеризуючи матеріали щодо підозрюваного, однак та обставина, що він має постійне місце проживання та малолітню дочку, не є безумовною підставою для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. Відомостей про неможливість утримання ОСОБА_5 в установі попереднього ув`язнення за станом здоров`я матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту не надавались. Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного на думку слідчого судді є недостатнім, так як не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам на час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись статями 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2026 року за № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 березня 2026 року (включно).

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошений 30 січня 2026 року о 12 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.01.2026