В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2302/25

Провадження № 1-кп/348/312/25

04 грудня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження №0000581, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.09.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з повною вищою освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок бойових дій, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, ним вчинено за таких обставин.

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, будучи обізнаним, що вказані предмети є бойовими припасами і маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав 15 (п`ятнадцять) патронів калібру 9 мм, що відносяться до військових боєприпасів, та 100 (сто) патронів 5,6 мм, що відносяться до цивільних боєприпасів, які при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вказані боєприпаси без передбаченого законом дозволу, де зберігав вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 07 год 42 хв 15.07.2025.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,

Суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково зазначив, що він вміє поводитися зі зброєю, перебував у зоні бойових дій та там користувався пістолетом. У нього були боєприпаси до нього, він їх не повернув, привіз додому та зберігав у сейфі. Він усвідомлював, що це боєприпаси, однак для нього це важкий спогад. Вказав, що він мисливець і придбав 100 патронів 5,6 мм для нарізної зброї, які у нього також зберігалися. Зброї для цих боєприпасів у нього не було, дозволів на зброю також. Він хотів оформити дозвіл на нарізну малокаліберну зброю, однак ще не оформив. У нього немає сумнівів щодо проведених експертиз, з результатами яких він ознайомився.

Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Вважає, що він вчинив необдумано, засуджує свій вчинок. Він двічі добровільно брав участь у бойових діях, переніс два інфаркти міокарда, активно займається волонтерством. Просив суд його суворо не карати, ствердив, що зробив для себе правильні висновки. Запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив учасникам справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і його дії вірно кваліфіковано за вказаною нормою КК України.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 проявилося щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст. 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_4 суд враховує думку учасників судового провадження, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, під спостереженням лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував, по місцю проживання характеризується позитивно, розлучений, з вищою освітою, на утриманні нікого не має, пенсіонер, є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок бойових дій, є членом виконавчого комітету Делятинської селищної ради, нагороджений медаллю Івано-Франківської обласної ради «Лицар бойового чину», грамотою Надвірнянської районної державної адміністрації як учасник бойових дій за особисту мужність, самовіддані дії, виявлені під час захисту державного суверенітету і територіальної цілісності України та з нагоди відзначення Дня українського добровольця, грамотою Надвірнянської районної державної адміністрації як волонтер за вагомий внесок та зусилля, проявлені у волонтерській діяльності, організації та наданні матеріальної, фінансової та іншої допомоги для Збройних Сил України та з нагоди Дня Захисників та Захисниць України, відзначений подякою від голови Делятинської селищної ради за активну громадянську позицію, благодійну та волонтерську діяльність, систематичну підтримку підрозділів Збройних Сил України та з нагоди відзначення Міжнародного Дня волонтера, подякою від Координаційного Центру волонтерів Надвірнянщини, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

У досудовій доповіді з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, результати оцінки ризику вчинення ним повторного правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, викладено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Отже, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

При цьому, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, зробив для себе правильні висновки та запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме, відсутність у ОСОБА_4 судимостей, його активну громадянську позицію, що він є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок бойових дій, учасник бойових дій, неодноразово нагороджений, виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 75, 76 КК України.

Перелічені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, що свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засуджену особу, привчає її до додержання законів, нагадує їй, що вона не виправдана, а проходить випробування, від результату якого залежить її подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення в цьому випадку судом іспитового строку 1 (один) рік є виправданим з врахуванням особи обвинуваченого і достатнім для того щоб засуджений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Станом на час ухвалення вироку забіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати, які становлять документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 5 794,10 гривень на проведення судових балістичних експертиз № СЕ-19/109-25/10897-БЛ від 25.07.2025, № СЕ-19/109-25/10898-БЛ від 25.07.2025 та № СЕ-19/109-25/10896-БЛ від 03.09.2025 в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Нагляд за виконанням обов`язків здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (висновки судових балістичних експертиз № СЕ-19/109-25/10897-БЛ від 25.07.2025, № СЕ-19/109-25/10898-БЛ від 25.07.2025 та № СЕ-19/109-25/10896-БЛ від 03.09.2025) в розмірі 5 794,10 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн 10 коп.) гривень.

Речові докази: вилучені під час обшуку 15 липня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 15 (п`ятнадцять) патронів калібру 9 мм, що відносяться до військових боєприпасів, та 100 (сто) патронів 5,6 мм, що відносяться до цивільних боєприпасів, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів на складі озброєння УЛМТЗ ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1