У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви від 23.09.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2025 року до провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у не розгляді заяви від 23.09.2025 року, невнесенні відомостей до ЄРДР за даною заявою, в ненаправленні копії пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

В судові засідання призначені на 13.10.2025 року, 17.10.2025 року, 22.10.2025 року, 27.10.2025 року, 30.10.2025 року ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судових засідань, не з`явився.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 не цікавився про стан розгляду скарги, що може свідчити про втрату його інтересу до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 викладена правова позиція про випадки, коли слідчим суддям доцільно залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, якими передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується та у випадку, якщо суд постановляє ухвалу про залишення скарги без розгляду, якщо належним чином повідомлений скаржник, повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд скарги за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Скаржник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 повторно не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, з заявами про розгляд скарги без його участі до суду не звертався, врахувавши, що останній протягом тривалого часу не цікавиться ходом розгляду скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17, а також, надасть можливість скаржнику повторно звернутися з такою скаргою до суду, що у повній мірі забезпечить йому доступ до правосуддя.

Керуючись статтями 303, 304, 306 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви від 23.09.2025 року залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_4