ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 201/8177/5

Провадження № 1-кп/201/1076/2025

28 жовтня 2025 року м.Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра в режимі спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0001590 від 29.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН), до складу якої входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування, як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав і резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав і про обмеження їх незалежності і суверенітету від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, визначено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання у будь-якій формі або з якої б то не було причини у внутрішні і зовнішні справи інших держав. Закріплені обов`язки держав утримуватися від: збройної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; надання сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на своїй території навчання, фінансування і вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Верховною Радою УРСР, 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Всупереч вказаним нормам президент РФ, а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

З цією метою 22.02.2022 президент РФ підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані Державною думою та Радою Федерації Федеральних Зборів російської федерації.

В цей же день президент РФ, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до Ради Федерації Федеральних Зборів РФ звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

Керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей 23.02.2022 звернулися до президента РФ з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Президент РФ 24.02.2022 оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.

Після цього, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Київській, Сумській, Чернігівській та інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна і міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 лютого 2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє на теперішній час.

Місто Маріуполь та Маріупольський район Донецької області, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства розвитку громад та територій № 748 від 23.04.2025 № 779 від 30.04.2025.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-IX «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії РФ як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського тоталітарного режиму в Україну» РФ визнана державою-терористом (державою-агресором).

Після окупації частини території Маріупольського району Донецької області, представниками збройних формувань держави-агресора РФ фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території Донецької області шляхом збройного захоплення адміністративних будівель, органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста Маріуполя, фактичної ліквідації державної та приватної власності.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація РФ - сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи

з 24.02.2022 збройними формуваннями РФ тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Зокрема, починаючи з 05.03.2022 РФ тимчасово окуповано територію м. Маріуполя, Донецької області.

Представниками РФ на тимчасово окупованій території Маріупольського району, Донецької області було створено підпорядковану, керовану та фінансовану РФ окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України.

При цьому, представники підконтрольних РФ самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу РФ.

31.03.2022 так званим «Указом главы ДНР «об администрации города Мариуполя» № 108» незаконно створено окупаційну адміністрацію м.Маріуполь - так звану «администрацию города Мариуполя», яка функціонує за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Громової, буд. 63.

Не пізніше 27.05.2022 (точної дати в ході судового розслідування не встановлено), представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено так зване «Муниципальное унитарное предприятие администрации города Мариуполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР» (мовою оригіналу), яке в подальшому 17.01.2025 було перейменоване в Муниципальное унитарное предприятие «МАРИУПОЛЬАВТОДОР» администрации городского округа Мариуполь Донецкой Народной Республики» (мовою оригіналу), розташованого за адресою: 287501, Донецкая Народная Республика, г.о. Мариуполь, г. Мариуполь, ул. Николаевская, д. 92 (Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Миколаївська, буд. 92).

13.05.2022 громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно надав згоду на призначення та на підставі наказу директора «Муниципального унитарного предприятия администрации города Мариуполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР»» (мовою оригіналу) №31 від 13.05.2022, був призначений на посаду «Начальника отдела ремонтов Муниципального унитарного предприятия администрации города Мариуполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР»» (мовою оригіналу), яке в подальшому 17.01.2025 було перейменоване в Муниципальное унитарное предприятие «МАРИУПОЛЬАВТОДОР» администрации городского округа Мариуполь Донецкой Народной Республики» (мовою оригіналу), розташованого за адресою: Донецкая Народная Республика, г.о. Мариуполь, г. Мариуполь, ул. Николаевская, д. 92.

Перебуваючи на вказаній посаді, громадянин України ОСОБА_5 , виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, які зазначені у посадовому регламенті начальника відділу ремонтів так званого «Муниципального унитарного предприятия администрации города Мариуполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР»», затвердженого директором «Муниципального унитарного предприятия администрации города Мариуполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР»» (мовою оригіналу), 13.05.2022, яке в подальшому 17.01.2025 було перейменоване в Муниципальное унитарное предприятие «МАПИУПОЛЬАВТОДОР» администрации городского округа Мариуполь Донецкой Народной Республики» (мовою оригіналу), а саме:

- організовувати та координувати діяльність працівників відділу;

- здійснювати керівництво організацією робіт, пов`язаних із забезпеченням розвитку та вдосконалення мережі автомобільних доріг на основі дотримання вимог нормативних документів, законодавчих та інших нормативних правових актів ДНР;

- організовувати виконання частини функцій на роботи з ремонту автомобільних доріг, у тому числі здійснення контролю за належним виконанням підрядними організаціями зобов`язань за укладеними державними контрактами, забезпечення ведення обліку обсягів та вартості прийнятих та оплачених робіт;

- забезпечувати відповідність стану автомобільних доріг вимогам, встановленим правилами, стандартами, технічними нормами та іншими нормативними документами;

- керувати роботою з розробки пропозицій щодо розвитку та вдосконалення мережі автомобільних доріг та планів дорожніх робіт на черговий та перспективний рік;

- організовувати підготовку розрахунків та обґрунтувань потреби у грошових витратах на розвиток та ремонт автомобільних доріг;

- приймати участь у розробці довгострокових прогнозів, середньострокових програм з питань дорожнього господарства;

- виконувати розпорядження та доручення директора підприємства;

- дбати про особисту безпеку та здоров`я, про здоров`я оточуючих у процесі виконання будь-яких робіт або під час перебування на території підприємства;

- знати та виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з механізмами, обладнанням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;

- забезпечувати безпечні умови праці на робочих місцях та відповідність машин, механізмів, обладнання та інших засобів виробництва вимогам безпеки;

- контролювати дотримання підлеглими працівниками правил і норм охорони праці при виконанні ними посадових обов`язків та використання ними засобів колективного та індивідуального захисту;

- організовувати та забезпечувати впровадження нової техніки та прогресивної технології, більш досконалих конструкцій огороджувальних та запобіжних пристроїв, винаходів та рацпропозицій у галузі охорони праці;

- брати участь у розробці заходів щодо запобігання нещасним випадкам та забезпечувати безумовне та своєчасне їх виконання.

- інформувати безпосереднього начальника та працівників відділу охорони праці про кожний випадок виробничого травматизму, отруєння, опіку, порушення правил охорони праці та пожежної безпеки, Правил внутрішнього трудового розпорядку, допущені особисто або іншими працівниками.

- вживати необхідних заходів для обмеження розвитку аварій та їх ліквідацій.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає або повинен був знати про розпочате щодо нього кримінального провадження і протягом тривалого часу переховується від суду, ухвалою суду від 2006.2025 прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту (т. 2 а.с. 171-173) та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого.

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним або який повинен був бути обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» (т. 1 а.с. 42-43,140-141, 149-150, 191-192), на сайті суду (т. 1 а.с. 38-39, 142-143,151-152,172-173) та на сайті Офісу Генерального прокурора (т. 1 а.с. 37,40,41, 157,163, 177-178).

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він до початку повномасштабної війни працював на підприємстві «Маріупольавтодор» в м.Маріуполі на посаді заступника директора по виробництву. В цей же час ОСОБА_5 працював там же на посаді заступника директора по капітальному будівництву. Йому відомо зі слів підлеглих, що ОСОБА_7 залишився на окупованій території і в теперішній час працює на тому ж підприємстві на місцеву владу. Яку посаду ОСОБА_5 займає в теперішній час йому не відомо. Під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_5 за фотознімками та впізнав його на відео в інтернеті, де ОСОБА_5 вже працював на владу окупантів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснювала, що ОСОБА_5 знайомий їй як співробітник «Маріупольавтодору», де вони разом працювали до початку повномасштабної війни, вона бухгалтером, ОСОБА_5 - начальником відділу капітального будівництва. Після окупації м.Маріуполя вони не спілкувалися. Їй відомо, що ОСОБА_5 залишився на території м.Маріуполь та працює на владу окупанта. Під час досудового розслідування вона впізнавала ОСОБА_5 за фотознімками та впізнавала його на відео в інтернеті, де ОСОБА_5 вже працював на владу окупантів.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 29.05.2024 було зареєстроване кримінальне провадження № 0001590 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 1).

Протоколом огляду публікації телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05.02.2023, на якому було оприлюднено відео-матеріал під назвою (мовою оригіналу) «Ремонт центральної дороги Мариуполя - на финишной прямой! Ремонтные работы на участке дороги, на пересечение проспекта Ленина и проспекта Металлургов, в ускоренном режиме ведет «Мариупольавтодор», на якому висвітлено процес виконання свіпробітниками МУП АГМ «Мариупольавтодор» заходів, спрямованих на відновлення об`єктів лінійної інфаструктури м.Маріуполь. Свій коментар про хід та якість виконаних робіт кореспондентам надав т.зв. (мовою оригіналу) начальник отдела ремонтов МУП АГМ «Мариупольавтодор» ОСОБА_5 (т.2 а.с.43-44).

Протоколом огляду публікації телеграм каналу «Mariupol-news.ru» від 05.02.2023, на якому було оприлюднено відео-матеріал під назвою (мовою оригіналу) «Ремонт центральної дороги Мариуполя - на финишной прямой! Ремонтные работы на участке дороги, на пересечение проспекта Ленина и проспекта Металлургов, в ускоренном режиме ведет «Мариупольавтодор», на якому висвітлено процес виконання свіпробітниками МУП АГМ «Мариупольавтодор» заходів, спрямованих на відновлення об`єктів лінійної інфаструктури м.Маріуполь. Свій коментар про хід та якість виконаних робіт кореспондентам надав т.зв. (мовою оригіналу) начальник отдела ремонтов МУП АГМ «Мариупольавтодор» ОСОБА_5 (т.2 а.с.45-46)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2023 за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого остання впізнає особу на фото № 1, яка, згідно довідки являється ОСОБА_5 (т.2 а.с.47-51).

Протоколом від 01.03.2023 огляду інтернет сторінки за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого було оглянуто Телеграм канал під назвою (мовою оригіналу) «Мариуполь наш», на якому було виявлено матеріал, розміщений 28.11.2022 із дописом (мовою оригіналу) «Мариупольавтодор продолжает восстановлять дороги города». В Мариуполе продолжает налаживаться мирная жизнь. Полным ходом идет строительство новых многоэтажных домов, восстанавливаются школы и детские сады. Не обошли стороною спеуиалисты и сопрос с дорожным покрытием. Ремонтные работы на пересечении проспекта Ленина и Металлургов в ускоренном режиме ведет «Мариупольавтодор» (скриншот 1). В ході огляду вищезазначеного матеріалу свідок ОСОБА_8 повідомила, що на відеозаписі присутнія особа, яка відома їй як ОСОБА_5 , колишній працівник ККП «Маріупольавтодор». Також свідку відомо, що ОСОБА_5 під час окупації ЗС РФ м.Маріуполь Донецької області був призначений на посаду т.з. « начальника відділу ремонтів МУП АГМ «Мариупольавтодор». На відеозаписі ОСОБА_5 надає коментар журналісту з 00 хвилин 30 секунд по 00 хвилин 58 секунд (скріншот 2). (т.2 а.с.52-54).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2025 за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній впізнає особу на фото № 1, яка, згідно довідки, являється ОСОБА_5 (т.2 а.с.55-59).

Протоколом огляду від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_6 , згідно якого було оглянуто Телеграм канал під назвою (мовою оригіналу) «Мариуполь наш», на якому було виявлено матеріал, розміщений 28.11.2022 із дописом (мовою оригіналу) «Мариупольавтодор продолжает восстановлять дороги города». В Мариуполе продолжает налаживаться мирная жизнь. Полным ходом идет строительство новых многоэтажных домов, восстанавливаются школы и детские сады. Не обошли стороною спеуиалисты и сопрос с дорожным покрытием. Ремонтные работы на пересечении проспекта Ленина и Металлургов в ускоренном режиме ведет «Мариупольавтодор» (скриншот 1). В ході огляду вищезазначеного матеріалу свідок ОСОБА_8 повідомила, що на відеозаписі присутнія особа, яка відома їй як ОСОБА_5 , колишній працівник ККП «Маріупольавтодор». Також свідку відомо, що ОСОБА_5 під час окупації ЗС РФ м.Маріуполь Донецької області був призначений на посаду т.з. « начальника відділу ремонтів МУП АГМ «Мариупольавтодор». На відеозаписі ОСОБА_5 надає коментар журналісту з 00 хвилин 30 секунд по 00 хвилин 58 секунд (скріншот 2) (т.2 а.с.60-62).

Протоколом огляду від 29.01.2025, згідно якого проведено огляд Веб-сайті так званого (мовою оригіналу) «государственная информационная система нормативно правовых актов донецкой народной республики», з доменом ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на Веб-сторінці вказаного сайту за посиланням- ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якому розміщений текст документа «Закон Донецкой Народной Республики от 07.08.2020 № 174ІІНС о государственных и муниципальных унитарных предприятиях», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с. 74-90).

Протоколом огляду від 30.01.2025, яким проведено огляд офіційного Веб-сайту (мовою оригіналу) «Конституция Российской Федерации» з доменом ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с. 91-100).

Протоколом огляду від 30.01.2025 ,яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «Донецкой Народной Республики» з доменом ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с. 101-106).

Протоколом огляду від 31.01.2025, згідно якого проведено огляд Веб-сайту так званого (мовою оригіналу) «государственная информационная система нормативно правовых актов донецкой народной республики», з доменом ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на Веб-сторінці вказаного сайту за посиланням- ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якому розміщений текст документа «Закон Донецкой Народной Республики от 30.04.2021 № 271-ІІНС «Об особенностях регулирования имущественных отношений на территории Донецкой Народной Республики», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с. 107-112).

Протоколом огляду від 31.01.2025 яким було проведено огляд офіційного Веб-сайту (мовою оригіналу) «Администариция Президента Росии» з доменом - https://www.kremlin.ru, з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с. 113-118).

Протоколом огляду від 27.03.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «ФГБУ «Редакция «Российской газеты» з доменом https://rg.ru, де на Веб-сторінці вказаного сайту за посиланням- ІНФОРМАЦІЯ_7 , розміщений текст документа (мовою оригіналу) «Федеральный конституционный закон от 4 октября 2022 года № 5-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Донецкой Народной Республики и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта - Донецкой Народной Республики». Під назвою документа розміщено дату докумнета та дату набрання законної сили, (мовою оригіналу) «Дата подписания:04.10.2022 Опубликован: 05.10.2022. Вступает в силу: 05.10.2022. Одобрен Государственной думой 3 октября 2022 года. Одобрен Советом Федерации 4 октября 2022 года», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.119-128).

Протоколом огляду від 14.05.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «Донецкая Народная Республика» де на Веб-сторінці вказаного сайту розміщений текст документа (мовою оригіналу) «438-ІІНС | Об образовании на территории Донецкой Народной Республики городских и муниципальных округов, установлении их границ», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.129-142).

Протоколом огляду від 21.05.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «государственная информационная система нормативных правових актов Донецкой Народной Республики»., де на Веб-сторінці вказаного сайту розміщений текст документу (мовою оригіналу) «Указ глави Донецкой Народной Республики № 108 от 31.03.2022 «об администрации города Мариуполя», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.143-150).

Протоколом огляду від 22.05.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «государственная информационная система нормативных правових актов Донецкой Народной Республики»., де на Веб-сторінці вказаного сайту розміщений текст документу (мовою оригіналу) «Указ главі Донецкой Народной Республики № 123 от 06.04.2022 «О главе администрации города Мариуполя», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.151-156).

Протоколом огляду від 22.05.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «государственная информационная система нормативных правових актов Донецкой Народной Республики»., де на Веб-сторінці вказаного сайту розміщений текст документу (мовою оригіналу) «Указ главы Донецкой Народной Республики № 15 от 23.01.20223 «О главе администрации города Мариуполя», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.157-162).

Протоколом огляду від 22.05.2025, яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «Федеральная налоговоя служба», на якому було виявлено інформацію про (мовою оригіналу) «Мариупольавтодор», з якої зроблено скріншоти. (т.2 а.с.163-182).

Протоколом огляду від 22.05.2025 яким було проведено огляд Веб-сайту (мовою оригіналу) «Федеральная налоговая служба» на якому було виявлено (мовою оригіналу) «Выписка из Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношение физического лица ОСОБА_5 », з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.184-200).

Протоколом огляду від 09.06.2025 яким було проведено огляд мережі «Телеграм», а саме телеграм-канал (мовою оригіналу) « ОСОБА_9 », «Главний информационный канал Мариуполя. Актуальная информация из первых рук. Будьте с нами», з якої зроблено скріншоти. Вищезазначену інформацію збережено на оптичний диск, який є додатком до протоколу огляду (т.2 а.с.201-209).

Протоколом про результати проведення НСРД у вигляді негласного відбору за ідентифікаційними ознаками кореспонденції, на яку накладено арешт, її оброблені, знятті копії чи отриманні зразків від 17.10.2024, по кримінальному провадженні № 0001283 від 30.03.2024, відповідно до якого отримано інформацію з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_8 », якою корисутється ОСОБА_10 . В результаті проведення заходу у вигляді негласного відбору за ідентифікаційними ознаками кореспонденції, на яку накладено арешт, її оброблені, знятті копії чи отриманні зразків була отримана інформація, яка має оперативний інтерес для подальшого досудового розслідування по кримінальному провадженні (т.2 а.с. 229).

Постановою від 08.04.2025 начальника Нікольського відділу Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001283 від 30.03.2024 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження № 0001590 від 29.05.2024 ( т. 2. а.с. 210-212)

Протоколом про результати проведення НСРД у вигляді негласного відбору за ідентифікаційними ознаками кореспонденції, на яку накладено арешт, її оброблені, знятті копії чи отриманні зразків від 12.11.2024, відповідно до якого було отримано інформацію з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_9 », з якої було направлено лист на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_10 ).ru» наступного змісту: «Добрий день. Необходимо в кратчайшие сроки передать в отдел кадров. С уважением, начальник юридического отдела МУП АГМ «Мариупольавтодор» ОСОБА_11 » (мовою оригіналу). До листа додатком прикріплено файлу формату «pdf» із назвою «домашенко». Вказаний файл містить скановану копію наказу т.зв. директора МУП АГМ «Мариупольавтодор» ОСОБА_12 про прийняття ОСОБА_5 на посаду керівника відділу ремонтів МУП АГМ «Мариупольавтодор». (т.2 а.с. 230-249).

Протоколом огляду від 08.04.2025 DVD-R диску за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, з якого вбачається, що ОСОБА_13 був назначений директором (мовою оригіналу) «Муниципального унитарного предприятия администрации города Маруполя» за підписом директора ОСОБА_12 на посаду (мовою оригіналу) «начальника отдела ремонтов Муниципального унитарного предприятия администрации города Маруполя «МАРИУПОЛЬАВТОДОР» с 13 мая 2022 года». Також відповідний протокол містить інші PDF файли на яких містяться різні відомості, акти, смети, пояснювальні записки на ремонтні роботи які підписані ОСОБА_5 (т.3 а.с.1-91).

Протоколом огляду від 27.06.2025, яким було оглянуто CD-R диск, який є додатком до протоколу огляду від 23.05.2025, з метою перегляду відеозапису з назвою: «Ремонт_центральной_дороги_Мариуполя_-_на_финишной_прямой» (мовою оригіналу), під час якого встановлено, що це є спеціальна рубрика новин на телеканалі «Мариуполь 24», на якому в кадрі з`являється особа, яка зовні схожа на ОСОБА_5 , далі здійснено повне збереження відеозапису для направлення на проведення судової портретної експертизи (т.3. а.с. 207-209).

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що дії ОСОБА_5 , який є громадянином України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне обрання громадянином України на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, кваліфіковані вірно.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний в розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії тяжкого злочину.

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та на наявність обтяжуючої покарання обставини, проте враховуючи також, що обвинувачений вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у сприянні окупаційної влади держави-агресора, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, встановлений санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, з додатковим покаранням.

При цьому, визначаючи розмір призначеного покарання, суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 як громадянин України, вчинив тяжкий злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинив цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без реального відбування покарання.

Призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 , не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Підстави для застосування положень ст. 75 КК України також відсутні.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України (т.3 а.с.92-94) .

Ухвалою слідчого судді Новокодацього районного суду міста Дніпра від 20.06.2023 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне залишити без змін.

Ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 26.06.2025 накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме на грошові кошти, що містяться на карткових рахунках відкритих у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , НОМЕР_2 валюта UAH; НОМЕР_3 валюта UAH, НОМЕР_4 валюта UAH, який до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне залишити без змін.

Враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачена конфіскація майна, суд вважає необхідним арешт на майно не скасовувати.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в усіх державних органах, установах та організаціях строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_5 початок строку відбування покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня фактичного його затримання.

ОСОБА_5 залишити незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на грошові кошти, що містяться на карткових рахунках відкритих у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , НОМЕР_2 валюта UAH; НОМЕР_3 валюта UAH, НОМЕР_4 валюта UAH, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади? державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з наданням публічних послуг, виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Речові докази по справі - DVD-R за результатами негласної слідчої (розшукової) дії диск № 18т від 30.07.2024 з файлами, що зберігаються в матеріалах справи та документи, роздруковані з сайтів, що зберігаються в матеріалах справи, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд м.Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1