Справа № 206/4665/25
Провадження № 1-в/206/259/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно Ухвали від 26 червня 2025 року Індустріального районного суду міста Дніпра слідчим суддею ОСОБА_4 було задоволено клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001107 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України та накладено арешт на напівпричіп «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС», з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Згідно абзацу першого частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частина першої статті 98 Кримінального процесуального кодексу України: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 23 червня 2025 року напівпричіп «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання ТЗ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курсантська, 22.

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра у своєму клопотанні зазначав про необхідність проведення у кримінальному провадженні експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи.

Згідно частини четвертої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України: у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 41 Конституції України: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де зазначено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

01 жовтня 2025 року Самарським районним суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 було постановлено ухвалу по справі № 206/4665/25 про закриття кримінального провадження № 0001107 від 23.06.2025 року на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, власник майна ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС», вбачає за доцільне повністю зняти арешт з майна: транспортного засобу напівпричіп «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначив, розглянути справу про скасування арешту майна без його участі.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання через «Електронний суд», в якому просила проводити розгляд справи без участі Потерпілої та представника Потерпілої. Заперечень щодо задоволення клопотання про зняття арешту не має, відшкодування Потерпілою отримано в повному обсязі.

Прокурор, обвинувачений та захисник у судове засідання не з`явились.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 01.10.2025 по справі № 206/4665/25, провадження № 1-кп/206/383/25 в рамках кримінального провадження № 0001107 від 23.06.2025, про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження закрито, суд вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 284, 372, 395, 537, 539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Зняти арешт повністю, в частині володіння, користування, розпорядження, відчуження з транспортного засобу: спеціалізований напівпричіп н/пр-фургон рефрижератор марка SCHMITZ комерційний опис SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2017 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та повернути його власнику ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код за ).

Зобов`язати уповноважених посадових осіб місця зберігання «майданчик тимчасового тримання ТЗ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курсантська, 22» - видати транспортний засіб: спеціалізований напівпричіп н/пр-фургон рефрижератор марка SCHMITZ комерційний опис SKO 24 реєстраційний номер AA6945PI рік випуску 2017 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 директору ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛОГІСТИК ПРОФСЕРВІС» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код за ) ОСОБА_6 з правом передоручення по довіреності іншій уповноваженій нею особі.

На ухвалу протягом семи днів учасниками судового провадження з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1