Провадження № 1-кс/756/3011/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

представник заявника - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, що полягає у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,

в с т а н о в и в:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, що полягає у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001465.

Суть скарги

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві міститься кримінальне провадження №0001465 від 30 квітня 22024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 неодноразово надсилав клопотання до Оболонського УП ГУНП у м. Києві про визнання заявника потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та допиту в якості потерпілого. 7 жовтня 2025 року слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві надав відповідь на клопотання адвоката про надання інформації, з якого вбачається відмова у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Станом на 21 жовтня 2025 року, жодних дій щодо визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні не вчинено, що вказує про порушення працівниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві статті 220 Кримінального кодексу України (далі - КПК України), у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся з даною скаргою.

Правові позиції сторін кримінального провадження

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити її.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, однак не надав суду доказів, у підтвердження своїх заперечень тому, що слідчим надавалася відповідь по суті клопотання ОСОБА_5 від 16 квітня 2025 року.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Заслухавши учасників, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлені обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві міститься кримінальне провадження №0001465 від 30 квітня 22024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 надсилав клопотання до Оболонського УП ГУНП у м. Києві про визнання заявника потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та допиту в якості потерпілого. Даний факт підтверджується копіями клопотань №28-06/24-01 від 28 червня 2024 року, №12-09/24-01 від 12 вересня 2024 року, №18-10/24-02 від 18 жовтня 2024 року, №28-06/24-02 від 28 червня 2024 року, №12-09/24-02 від 12 вересня 2024 року №10-07/25-02 від 10 липня 2025 року.

7 жовтня 2025 року слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 надано відповідь №, з якої вбачається, що потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні не визнано, досудове розслідування триває. Також слідством не встановлений факт заподіяння ОСОБА_4 моральної, майнової чи фізичної шкоди відповідно до частини 1 статті 55 Кримінально процесуального кодексу України, а також відсутні дані та підстави, які можуть підтвердити такий факт.

Станом на 23 жовтня 2025 року, жодних дій щодо визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні №0001465 не вчинено, а заяви про визнання потерпілим не розглянуті у передбачений законом порядок, що вказує про порушення працівниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві статті 220 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся з даною скаргою.

Мотиви, з яких слідча суддя виходить і положення закону, якими керується

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частино 1 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 24 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи зі змісту статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. При цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Згідно з частиною 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до положень частин 1, 3, 5, 6 статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне .

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови , прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови , мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення , місце та час (строки) його виконання , особу, якій належить виконати постанову , можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

У разі необхідності постанова слідчого, прокурора виготовляється в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису службової особи, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, або створюється з використанням Інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування відповідно до статті 106-1 цього Кодексу.

Зазначене повідомлення слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві № від 7 жовтня 2025 року не є за змістом та формою постановою, та порушує частину 5 статті 110 КПК України, оскільки не містить мотивувальної, резолютивної частин та їх обов`язкових складових.

Крім того, слідчим на підставі належних та допустимих доказів, не досліджено чи дійсно права та інтереси заявника ОСОБА_4 не порушено вчиненим кримінальним правопорушенням, та не завдано йому фізичної, матеріальної чи моральної шкоди.

Отже, заявником доведений факт звернення ОСОБА_4 із заявою у порядку статті 220 КПК України, проте судом встановлено, що її розгляд у належний спосіб не забезпечено.

Пунктом 5 частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частиною 2 статті 113 КПК України встановлено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно зі статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суддя зауважує, що зобов`язання слідчого здійснити дію щодо визнання заявника потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні не входить у дискреційні повноваження слідчого судді, та в окремих випадках може розцінюватися як втручання у процесуальну діяльність слідчого. Оскільки клопотання заявника ОСОБА_4 про визнання потерпілим не розглянуто слідчим у встановлений законом порядок, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених працівників Оболонського УП ГУНП у м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 від 10 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0001465, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2024 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_7