Справа № 464/30/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/196/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000001 від 01 січня 2026 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2026 року за №0000001.

Слідчий Відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням у ДП «Львівська установа виконання покарань №19» із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2026 року таке клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 03 березня 2026 року включно. Визначено ОСОБА_7 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень. Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. З моменту звільнення з під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. З моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. Зазначені обов`язки діють два місяці. Копію ухвали, яка підлягає негайному виконанню постановлено направити ДУ «Львівська установа виконання покарання № 19)» (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20). Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора у кримінальному провадженні прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та доведеністю прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до Підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без урахування всіх фактичних обставин справи.

Наголошує, що слідчим суддею не враховано особу ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем ЗСУ, учасником бойових дій, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Також стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Посилається на практику Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як видно із ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 01 січня 2026 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

У межах цього досудового провадження, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Матеріалами справи доводиться обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних дій, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

Зокрема, докази, на які посилається слідчий у поданому клопотанні є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. А слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності існування обставин на підтвердження обгрунтованості підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (рішення ЄСПЛ від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зокрема зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри чи зміни підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем ЗСУ, учасником бойових дій, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким у цьому випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Окрім того слід взяти до уваги, що наявність таких відомостей не стали стримуючим фактором під час вчинення дій, які йому інкримінуються.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_13 в частині зменшення розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В цій же частині ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Таким чином, слідчий суддя врахувавши особу підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності, вчиненого шляхом підпалу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в даному конкретному випадку, підставно визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката в апеляційній скарзі про необгрунтованість розміру застави є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000001 від 01 січня 2026 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4