Провадження № 1-кс/201/5445/2025
У Х В А Л А

Іменем України

24.12.2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотаннязаступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку від 18.12.2025 року, у кримінальному провадженні № 0000599 від 30.04.2025 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-5, ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

установив:

19.12.2025 року (штамп суду) заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до якого просить накласти арешт на вилучений мобільний телефон Iphone, моделі 12 Рrо, номер моделі MGLU3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був вилучений 18.12.2025 року в ході обшуку за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Суворова, буд. 11.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури перебуває кримінальне провадження № 0000599 від 30.04.2025 року за підозрою ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Зазначає, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що основною метою діяльності терористичної організації «днр» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, діючи, з корисливих мотивів, з метою її фінансування та матеріального забезпечення, почав поставляти формений та спеціальний одяг для структурних підрозділів т.зв. «міністерства надзвичайних ситуацій днр» та незаконного збройного формування «оплот», сплачуючи податки та збори до т.зв. «бюджету днр».

Станом на червень 2015 року ОСОБА_5 , як засновником та директором «ООО «Востокспецсервис», зареєстрованої в м. Донецьк на ТОТ Донецької області, на підставі укладеного з структурними підрозділами т.зв. «мчс днр» договору на пошив та реалізацію речового майна, а саме форменого та спеціального одягу, реалізовано вказаної продукції на загальну суму 93 106 грн, чим забезпечено фінансування діяльності НЗФ. У липні того ж року ОСОБА_5 , реалізовано вказаної продукції на загальну суму 94 143 грн (на той період розрахунок та бухгалтерський облік вівся в гривнях).

В подальшому, з грудня 2015 року до грудень 2016 року ОСОБА_5 , будучи засновником та директором «ООО «Востокспецсервис» на підставі укладеного із структурними підрозділами т.зв. «мчс днр» договорів на пошив та реалізацію речового майна - форменого та спеціального одягу, реалізував вказану продукцію на суму 470 145 рос. руб., чим забезпечив фінансування діяльності терористичної організації «днр».

Водночас, у 2024 році ОСОБА_5 , фактично контролюючи діяльність російської фірми «ООО «Индиго Трейд» (рф, г. Воронеж) та ТОВ «Бест Текст» (Івано-Франківська обл., м. Калуш), через іноземні компанії «United Stream OU» (Естонія) і «UAB Unispektras» (Литва), налагодив постачання тканини виробництва російської компанії ООО «ЧАЙКОВСКАЯ ТЕКСТИЛЬНАЯ КОМПАНИЯ» (рф Пермский край, город Чайковский) через офіційного дистриб?ютора в рф «ООО «Бумеранг Текстиль» (рф, г. Иваново) в Україну в обхід санкційних обмежень, що накладені на російську компанію ООО "ЧАЙКОВСКАЯ ТЕКСТИЛЬНАЯ КОМПАНИЯ" на підставі указу Президента України № 276/2023 від 12.05.2023, на суму 7 млн. 38 тис. рос. руб.

Також зазначає, що ОСОБА_5 володіє рядом підконтрольних йому підприємств, директорами та засновниками яких рахуються треті особи. Так, на даний час вживаються заходи для встановлення всіх підконтрольних ОСОБА_5 підприємств та залучених ним осіб, які в тому числі були залучені до протиправної діяльності.

18.12.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра ОСОБА_6 № 201/15959/25 від 12.12.2025 року проведено обшук будинку ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), який є батьком дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон Iphone, моделі 12 Prо, номер моделі MGLU3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

18.12.2025 року ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

18.12.2025 року в ході обшуку вилучений мобільний телефон оглянуто, та встановлено, що він містить переписку ОСОБА_4 з ОСОБА_5 і в подальшому може бути використаний в якості доказів протиправної діяльності ОСОБА_5 , а також підконтрольних йому підприємств та залучених ним осіб.

Прокурор звертає увагу суду на те, що вище згадані обставини свідчать про те, що вказані предмети та речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

18.12.2025 року постановою слідчого вилучений предмет визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000599 від 30.04.2025 року.

За таких обставин, вказані вище предмети, можуть мати по кримінальному провадженню значення речових доказів, оскільки є предметами та засобами кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказаний предмет знаходяться у службовому приміщенні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Зазначає, що завданням арешту майна у даному випадку є забезпечення збереження речових доказів на початковому етапі кримінального провадження (пп. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)).

На підставі викладеного зазначає, що арешт відповідає вимогам розумності та є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження у розумінні ст. 2 КПК щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді 22.12.2025 року вказане клопотання передано на розгляд слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

23.12.2025 року о 13:15 год судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду, що зафіксовано в акті.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не сповістив.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновків про таке.

Слідчим суддею встановлено, що 30 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000599 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

02 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001094 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 03 грудня 2025 року об`єднано матеріали досудового розслідування за № 0000599 від 30 квітня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України, та за № 0001094 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000599.

18.12.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра ОСОБА_6 № 201/15959/25 від 12.12.2025 року проведено обшук будинку ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), який є батьком дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон Iphone, моделі 12 Prо, номер моделі MGLU3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

18.12.2025 року постановою слідчого вилучений предмет визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000599 від 30.04.2025 року.

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені предмет може містити докази у даному кримінальному провадженні у рамках цього досудового розслідування.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Оскільки на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею такого обмежувального заходу, як арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Приймаючи рішення за результатами розгляду цього клопотання слідчий суддя враховує те, що на разі досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, а матеріали клопотання містять достатньо даних, відповідно до яких слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Зважаючи на з`ясовані слідчим суддею обставини, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 16, 93, 98, 100, 107, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку від 18.12.2025 року, у кримінальному провадженні № 0000599 від 30.04.2025 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-5, ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений мобільний телефон Iphone, моделі 12 Рrо, номер моделі MGLU3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був вилучений 18.12.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1