Справа № 203/6241/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м.Дніпра надійшло вищезазначене клопотання представника ОСОБА_4 , в якій останній зазначив, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002198 за ч.1 ст.286 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 року у справі №203/6241/25, провадження №1-кс/0203/3876/2025, було накладено арешт на належній ОСОБА_4 автомобіль «RENAULT MEGAN», р/н НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування останнім. Посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад три тижні, орган досудового розслідування зволікає із проведенням необхідних слідчих дій із транспортним засобом, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження та подальший арешт обмежує її право власності, заявник просив скасувати арешт автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді від 08.09.2025 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника заявника, перевіривши доводи, викладені в поданому клопотанні, а також дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002198, відомості за яким внесено до ЄРДР 02.09.2025 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.09.2025 року за участю автомобіля «RENAULT MEGAN», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та мотоциклу «YAMAXA YZF-R25», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 01.09.2025 року зазначені вище транспортні засоби було вилучено та постановою слідчого від 02.09.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 року у справі №203/6241/25, провадження №1-кс/0203/3876/2025, було задоволено клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0002198 та накладено арешт на автомобіль «RENAULT MEGAN», р/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням останнім.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Пунктами 5,6 ч.2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя враховує, що власник автомобіля ОСОБА_4 не є учасником ДТП та стороною кримінального провадження, враховує час, що минув з моменту ДТП та початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, якого було достатньо для перевірки технічного стану транспортного засобу на момент ДТП, проведення інших необхідних слідчих та процесуальних дій.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час буде виправданим зняття арешту з автомобіля в частині заборони користування останнім.

Разом з цим, слідчий суддя не вбачає підстав для зняття заборони володіння та розпорядження транспортним засобом, оскільки останній є речовим доказом у кримінальному провадженні та питання про подальшу долю останнього, як речового доказу, має вирішуватись у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.28,131,132,170,173,174,369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в рамках кримінального провадження №0002198 згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 08 вересня 2025 року у справі №203/6241/25, провадження №1-кс/0203/3876/2025, а саме: скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом - автомобілем «RENAULT MEGAN», р/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , повернувши його останній або її уповноваженому представнику в користування та на відповідальне зберігання як речового доказу.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1