Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9658/25
Провадження № 1-кп/490/1676/2025
У Х В А Л А

«10» листопада 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

її захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Грозний Російської Федерації, є росіянином, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Одеса, є українкою, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 - частиною 2 статті 366, частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України;

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Захисник ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотаннями, у якому просила про звільнення її підзахисного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України та закриття відносно нього кримінального провадження в частині цього обвинувачення.

В обґрунтування послалась про те що, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за уим обвинуваченням сплинув.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді клопотання свого захисника підтримав.

2. Захисник ОСОБА_7 звернулась до суду із клопотаннями, у якому просив про звільнення його підзахисної ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України та закриття відносно неї кримінального провадження в частині цього обвинувачення.

В обґрунтування послалась про те що, що строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за цим обвинуваченням сплинув.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді клопотання свого захисника підтримав.

3. Прокурор у суді проти задоволення клопотання заперечував, спираючись про те, що обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених статтями 366 Кримінального Кодексу та статтями 191 Кримінального Кодексу України в обставинах цього кримінального провадження є нерозривними, з огляду на що окрема закриття провадження в частині обвинувачення в обставинах цього кримінального провадження не є можливою.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

Об`єднана палата Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про застосування норм права, відповідно до якого:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК.

Якщо особа, що ухилилася від досудового розслідування або суду, буде затримана чи з`явиться із зізнанням до моменту закінчення загального (недиференційованого) строку давності (до спливу 5-річного строку з дня вчинення кримінального проступку чи 15-річного строку з дня вчинення злочину), то диференційовані строки давності, визначені у ч. 1 ст. 49 КК, відновлюються. У цьому разі час, який минув з дня вчинення кримінального правопорушення, до дня, коли особа стала ухилятися від досудового розслідування або суду, а також час, який минув із дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання до дня набрання вироком законної сили, зараховується у диференційований строк давності.

Якщо відновлення диференційованих строків давності, визначених у ч. 1 ст. 49 КК, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності виявиться для неї менш сприятливим, застосуванню підлягає загальний строк давності, визначений у ч. 2 ст. 49 КК: п`ять років з дня вчинення кримінального проступку, п`ятнадцять років з дня вчинення злочину. За таких обставин до загального строку давності зараховується і час, протягом якого особа ухилялася від досудового розслідування або суду (з дня ухилення до дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання)».

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального Кодексу України є можливим за наявності трьох умов:

1.закінчення зазначених у законі строків;

2.не ухилення особи від слідства або суду

3.не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Вирішення питання про наявність таких у мов в цьому випадку призводить до такого.

Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення кожного з обвинувачених до кримінальної відповідальності, суд, виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

-початкового моменту перебігу строку давності;

-передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

1.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

2.ступінь тяжкості цього діяння;

3.тривалість строку давності

А……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діяння, часу їх вчинення та наявність в цьому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

І……Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою кримінального правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

ІІ……У наданому суду обвинувальному акті стверджується про таке.

1. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили злочин за таких обставин.

1.1. З 01.11.2010 року у Центральній об`єднаній державній податковій інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області знаходиться на податковому обліку товариство з обмеженою відповідальністю «Лі Тур» (далі ТОВ «Лі Тур»), зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №37366371, юридична адреса: 61174, м. Харків, Дзержинський район, вул. Архітекторів, 20, кв. 3.

До основних видів діяльності ТОВ «Лі Тур» відносяться: виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу; електромонтажні роботи; покрівельні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідно до Статуту ТОВ «Лі Тур», затвердженого зборами учасників 15.11.2016 учасником, засновником та особою, уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

3 15.11.2016 відповідно до наказу №1 ОСОБА_6 призначена та виконує обов`язки директора ТОВ «Лі Тур».

З 3 листопада 2016 року ОСОБА_6 знайома та постійно проживає у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , та фактично проживає разом із ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім спільного проживання та ведення спільного господарства, 19.11.2016 директор ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 видала ОСОБА_4 нотаріально завірену довіреність серії НВІ №575852, відповідно до якої останній протягом 3 років з дня видачі мав право:

-вести від іменні Товариства переговори та попередньо узгоджувати усі процедурні питання;

-від імені Товариства подавати та підписувати заяви та документи;

-підписувати договори стосовно господарської діяльності Товариства, за виключенням підписання та укладання договорів про відчуження майна товариства;

-подавати до банку платіжні доручення, отримувати виписки (дублікати виписок) з рахунків організації, отримання готівки по грошовому чеку, внесення готівки на рахунок.

Таким чином, ОСОБА_4 тимчасово виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції за спеціальним повноваженням, наділеним повноважною службовою особою директором ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 , у зв`язку з чим відповідно до положень ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.

1.2. У місті Миколаєві за адресою вул. 1-а Слобідська, 120, розташоване Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод», (далі за текстом ДП «МБТЗ»), яке являється самостійним господарчим статутним суб`єктом з правами юридичної особи, засноване на державній власності Міністерства Оборони України (органу управління майном), створене з метою виконання державних замовлень МО України з ремонту та виготовлення бронетанкового озброєння та техніки, договірних зобов`язань підприємства з виготовлення продукції загальнотехнічного призначення та іншої продукції, надання послуг з метою одержання прибутку, виконання заходів оборонного планування, проведення науково-дослідницьких та дослідницько-конструкторських робіт.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1221 «Про створення Державного концерну «Укроборонпром»», державне підприємство «Миколаївський ремонтно-механічний завод» включений у склад концерну «Укроборонпром». Наказом генерального директора ДК «Укроборонпром» від 14.03.2012 №135 найменування державного підприємства «Миколаївський ремонтно-механічний завод» змінено на «Миколаївський бронетанковий завод», який являється на правонаступником ДП «МРМЗ».

1.3. 20.06.2017 між замовником ДП «МБТЗ», в особі директора ОСОБА_10 та виконавцем ТОВ «Лі Тур» в особі директора ОСОБА_6 , укладено договір №223 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, для Замовника виготовити та здійснити монтаж (збірку і установку) (далі роботи) будиночків подвійних з терасою (далі Товар), для бази відпочинку «Вітерець» №1 (вул. Миколаївська, 1 с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область), комплектність та технічні характеристики якого визначаються в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору, а Замовник зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений Товар в порядку та строки, передбачені даним Договором.

Відповідно до п. 4.4. Договору, загальна вартість Договору становить 1.015.000,00 гривень.

У відповідності з п. 5.2.1 Договору №223 від 20.06.2017 передплата, у розмірі 50% від загальної вартості вказаної в договорі здійснюється замовником протягом 7 банківських днів від дати отримання рахунку виконавця на оплату за умови наявності погоджених замовником кошторису та проектної документації.

У відповідності до п. п. 2-4 Додаткової угоди №1 від 29.12.2017 до Договору, сторони внесли зміни до п. 5.2.2 Договору, згідно якого, чергова оплата у розмірі 35% від загальної вартості вказаної у договорі здійснюється замовником після підписання сторонами Акту передачі приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником не пізніше 7-ми календарних днів від дати підписання сторонами Акту приймання передавання. Виконавець зобов`язаний виготовити, поставити та здійснити монтаж товару в строк до 01.08.2018.

1.4. 04.07.2017, на підставі п. 5.2.1 умов договору №223 від 20.07.2017, рахунку ТОВ «Лі Тур» на оплату №22061 від 22.06.2017 на суму 507.500 гривень та платіжного доручення №420 від 04.07.2017, на рахунок ТОВ «Лі Тур» № НОМЕР_1 у ПАТ «Укрсоцбанк» надійшли грошові кошти з ДП «МБТЗ» в загальній сумі 507.500 грн., у розмірі 50% передплати за поставлений товар.

1.5. Так, приблизно в другій половині липня 2017 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що фактично виготовлено тільки каркаси 3,5 шт. будиночків подвійних з терасою, вони перебувають у фактичному володінні іншого товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Модуль-Україна», виготовити, здійснити монтаж (збірку і установку) 7 шт. будиночків подвійних з терасою для бази відпочинку «Вітерець» №1 (вул. Миколаївська, 1, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область), фактично не можливо в строк до 01.08.2018, яке це передбачено договором, у них виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном грошовими коштами державного підприємства «МБТЗ» в особливо великих розмірах.

З цією метою, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб із директором ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 , в один із днів листопада 2017 року, більш точної дати та місця не встановлено, склали акт приймання - передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, в якому з відома ОСОБА_11 зазначили завідомо неправдиві відомості про нібито прийняття будинків подвійних з терасою на відповідальне зберігання службовими особами ТОВ «Лі Тур» від ДП «МБТЗ», що не відповідало дійсності, оскільки в порушення умов укладеного договору ТОВ «Лі Тур», зазначені будинки на територію бази відпочинку «Вітерець» №1 або на територію ДП «МБТЗ» взагалі не поставлялись, та видаткову накладну №07111 від 07.11.2017, про нібито прийняття будинків подвійних з терасою службовими особами ДП «МБТЗ» від ТОВ «Лі Тур», що не відповідало дійсності, оскільки в порушення умов укладеного договору ТОВ «Лі Тур», зазначені будинки на територію бази відпочинку «Вітерець» №1 або на територію ДП «МБТЗ» взагалі не поставлялись.

Після цього, ОСОБА_4 в один в один із днів листопада 2017 року, більш точної дати не встановлено, продовжуючи діяти на виконання злочинного плану, видав з відома ОСОБА_6 службовим особам державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за адресою м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, акт приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, видаткову накладну №07111 від 07.11.2017, про нібито прийняття будинків подвійних з терасою на відповідальне зберігання службовими особами ТОВ «Лі Тур» від ДП «МБТЗ», та про нібито прийняття будинків подвійних з терасою службовими особами ДП «МБТЗ» від ТОВ «Лі Тур», які зловживаючи службовим становищем та шляхом службового підроблення, в інтересах ТОВ «Лі Тур», підписали їх та видали до бухгалтерського відділу (далі Особа-1 та Особа-2, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження №0000074 від 21.02.2020 за ч. 1 ст. 366 КК України, №00000075 від 21.02.2020 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України).

На підставі наданого з відома ОСОБА_6 ОСОБА_4 . Особі-1, Особі-2 ДП «МБТЗ» завідомо неправдивого офіційного документу видаткової накладної №07111 від 07.11.2017, на бухгалтерському рахунку №1521, були обліковані 3,5 шт. будиночків подвійних з терасою на загальну суму 422.916 грн. 67 коп., як такі, що надійшли, оприбутковані та зберігаються на основному складі №1 ДП «МБТЗ», що не відповідало дійсності.

Крім того, складання та видача ОСОБА_4 з відома ОСОБА_6 вищезазначених документів до ДП «МБТЗ», їх подальша видача Особою-1, Особою-2, створило перед службовими особами бухгалтерського відділу ДП «МБТЗ», які не були обізнані про злочинний намір ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , впевненість у законності перерахування 04.07.2017 на рахунок ТОВ «Лі Тур» передплати по договору №223 від 20.07.2017 на суму 507.500 гривень, що фактично стало способом заволодіння та розпорядженням чужим майном.

Надалі, в один із днів січня 2018 року, більш точної дати та місця не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочини дії, охоплені єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем та службове підроблення, діючи тотожними діями, за попередньою змовою групою осіб із директором ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 та з її відома, склав рахунок на оплату №03011 від 03.01.2018 на суму 355.250 гривень 03 копійок, зазначивши завідомо неправдиві відомості про те, що постачальник ТОВ «Лі Тур» поставив, а покупець - ДП «МБТЗ» прийняв будиночки подвійні з терасою у кількості 3,5 шт. на загальну суму 355.250,03 грн. з ПДВ, що не відповідало дійсності, оскільки зазначені будинки фактично до бази відпочинку «Вітерець» №1 (вул. Миколаївська, 1, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область) або державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за адресою м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, не поставлялись.

Після цього, продовжуючи діяти на виконання злочинного плану, в один із днів січня 2018 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_4 з відома ОСОБА_6 , рахунок на оплату №03011 від 03.01.2018 на суму 355.250 гривень 03 копійок видав службовій Особі-1 державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за адресою м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, яка зловживаючи службовим становищем в інтересах ТОВ «Лі Тур» підписав його.

y подальшому службова Особа-1 державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод», зловживаючи службовим становищем в інтересах ТОВ «Лі Тур», 10.01.2018 видала до бухгалтерського відділу рахунок на оплату №03011 від 03.01.2018 на суму 355.250 гривень 03 копійок, для складання платіжного доручення та подальшого перерахування державних коштів на рахунок ТОВ «Лі Тур», яке службові особи бухгалтерського відділу ДП «МБТЗ», не будучи обізнаними про фактичне виконання та обсяги виконання договору №223 від 20.07.2017, на підставі наявних акту приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, рахунку на оплату №03011 від 03.01.2018, склали платіжне доручення №1169.

30.03.2018 на підставі складеного платіжного доручення державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» на розрахунковий рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 ТОВ «Лі Тур» перераховані державні грошові кошти в сумі 355.250 грн. 03 коп. за нібито виконання робіт з виготовлення, поставки та здійснення монтажу будиночків подвійних з терасою для бази відпочинку «Вітерець» №1, які фактично не територію бази відпочинку «Вітерець» №1 (вул. Миколаївська, 1 с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область), або на територію ДП «МБТЗ» », розташованому у місті Миколаєві за адресою вул. 1-а Слобідська, 120, взагалі не поставлялись.

Одержаними від ДП «МБТЗ» на власний рахунок ТОВ «Лі Тур» 04.07.2017 грошовими коштами в сумі 507.500 гривень та 30.03.2018 в сумі 355.250 грн. 03 коп., всього в загальній сумі 862.750 грн. 03 коп., ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, умисно, діючи за попередньою змовою групою осіб директором ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 , заволоділи шляхом зловживання своїм службовим становищем, розпорядившись ними на власний розсуд.

При цьому, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, умисно, діючи за попередньою змовою групою осіб директором ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_6 , в період часу з 04.07.2017 по 18.10.2018, періодично знаходячись у м. Одеса та прибуваючи у м. Харків, м. Миколаїв, та інші міста, не маючи наміру використовувати їх за призначенням та відповідно до умов укладеного договору з ДП «МБТЗ», проводили операції із зняття готівки з особового рахунку ТОВ «Лі Тур» у ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , виплати процентів банку за проведення операцій із зняття готівки, перерахування коштів на рахунки інших контрагентів на цілі, не пов`язані із укладеним договором, здійснення безготівкових розрахунків у мережах супермаркетів, кафе, ресторанів, автозаправних станцій на придбання продуктів харчування, речей та інших предметів.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 державному підприємству «Миколаївський бронетанковий завод» було спричинені матеріальні збитки на загальну суму 862.750 грн. 03 коп., яка в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, та відповідно до примітки 4 ст. 185 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України, є вчиненим в особливо великих розмірах.

2. Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані, зокрема, за частиною органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 28 - частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані, зокрема, за частиною органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 28 - частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

ІІІ……Визначаючи на підставі наведеної версії державного обвинувачення сутність діянь, що інкримінуються як ОСОБА_4 , так й ОСОБА_6 , час їх вчинення та наявність в них елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд констатує таке.

1. Викладена в обвинувальному акті версія про вчинення кожним з них злочину в цілому дозволяє при вирішенні питання про можливість звільнення кожного з них від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності визначити сутність вчиненого кожним з них діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, на підставі версії державного обвинувачення, за якою

Не пізніше 18 жовтня 2018 року кожен з них вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, окрім іншого, частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

Таке дозволяє визначити початковим моментом перебігу строку давності як стосовно ОСОБА_4 , так й стосовно ОСОБА_6 18 жовтня 2018 року.

Б……Говорячи про ступінь тяжкості кримінального правопорушення в частині наявності в ньому елементів складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України, суд враховує санкції цієї норми та положення статті 12 цього Кодексу.

1. Санкція частини 2 статті 366 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років.

2. Відповідно до статті 12 цього Кодексу за такого злочин, передбачений цією нормою, є нетяжким.

В……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням вказаних в обвинувальному акті кримінальних правопорушень, суд виходе з приписів частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті у разі вчинення тяжкого злочину строк давності становить п`ять років.

Щодо неухилення обвинувачених від слідства та суду.

Матеріали справи поза розумним сумнівом свідчать, що під час здійснення цього кримінального провадження ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_6 не вчиняли дії, які могли бути кваліфікованими, як ухилення від слідства або суду.

Щодо невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

Відповідно до частини 3 статті 49 Кримінального Кодексу України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В зв`язку з цим суд відзначає таке

1. Матеріали справи не містять належним чином сформульованого обвинувачення про вчинення ОСОБА_4 або ОСОБА_6 злочину після 18 жовтня 2018 року.

2. До того ж, наразі за вчинення жодного злочину у цей період будь-хто з них не є засудженим.

Таке не дає підстав стверджувати, що в цьому випадку перебіг давності переривався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали по суті заявленого клопотання.

Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ці норми дозволяють вирішити заявлене захисниками клопотання таким чином.

1. Як зазначено вище, під час вирішення питання про сплинення строків давності за висунутому кожному з цих осіб обвинуваченням суд виходе з того, що:

-перебіг строку давності розпочинається 18 жовтня 2018 року;

-тривалість цього строку в частині притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України становить 05 років.

За такого передбачений статтею 49 Кримінального Кодексу України строк давності притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вказані в обвинувальному акті дії на підставі норми частини 2 сттті 28 частини 2 статті 366 Кримінального Кодексу України сплинув 18 жовтня 2023 року.

2. Як доведено вище, цей строк не переривався та не зупинявся.

3. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 є освіченим.

Також йому роз`яснене право на розгляд справи у повному обсязі та можливість під час такого розгляду за наявності до того підстав бути визнаним невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Але таким правом ОСОБА_4 скористатись не побажав та наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в частині обвинувачення за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

4. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 є освіченою.

Також їй роз`яснене право на розгляд справи у повному обсязі та можливість під час такого розгляду за наявності до того підстав бути визнаною невинуватою у вчиненні інкримінованого злочину.

Але таким правом ОСОБА_6 скористатись не побажала та наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в частині обвинувачення за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

.

Отже, клопотання захисників підлягають задоволенню.

Визначення подальшого руху кримінального провадження.

1. Як зазначено вище, наразі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі частини 2 статті 28 частини 2 статті 366 Кримінального Кодексу України, а провадження у справі в частині обвинувачення за цією нормою закрити.

Проте, таке не виключає притягнення будь-кого з них до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних в обвинувальному акті дій, але на підставі інших норм Кримінального Закону, зокрема на підставі вказаних в обвинувальному акті приписів частини 5 статті 191 Кримінального Кодексу України.

Отже, незважаючи на закриття провадження у справі у вказаній захистом частині, розгляд іншого висунутого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачення має бути продовженим.

2. Далі, оскільки цією ухвалою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звільняються від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України, подальший розгляд цього обвинувачення спільно з висунутим їм обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу Украни не є можливим.

2.1. Відповідно до статей 334, 217 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого матеріали стосовно обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України слід виділити в окреме провадження.

2.2. При цьому, як доведено вище, провадження у справі у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України слід закрити.

2.3. З огляду на такий подальший рух цього кримінального провадження у його матеріали слід виділити лише:

-екземпляр цієї ухвали;

-копію обвинувального акту;

-витяг з журналу судового засідання в частині, що стосується 10 листопада 2025 року

3. Розгляд же кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід продовжити.

3.1. При цьому враховуючи, що прокурор просить про оголошення перерви для підготовки до дослідження доказів, а захист проти такого не заперечує, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

3.2. З огляду на навантаження суду та учасників кримінального провадження, наступне судове засідання слід призначити на 02 лютого 2026 року на 15:30 годину.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Виділити в окреме провадження матеріали про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України.

Виділити в провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України такі документи

-екземпляр цієї ухвали;

-копію обвинувального акту;

-витяг з журналу судового засідання в частині, що стосується 10 листопада 2025 року

2.Клопотання захисників - задовольнити.

2.1. Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України в зв`язку з закінченням строків давності.

2.2. Звільнити ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України в зв`язку з закінченням строків давності.

2.3. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 366 Кримінального Кодексу України закрити.

3.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 02 лютого 2026 року до 15:00 години.

Ухвала в частині звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий суддя = ОСОБА_13 =