1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3534/25 1-кп/335/632/2025
10 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,
В провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні 18.09.2025 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про визнання протоколу і додатків до протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.10.2024 схему ДТП і фототаблицю на 1 аркуші, складені слідчим ОСОБА_9 , недопустимим доказом та припинити їх дослідження в судовому засіданні. В обґрунтування клопотання посилається на наступне. По-перше, протокол слідчої дії від 18 жовтня 2024 року був наданий для підписання водію ОСОБА_6 і його адвокату ОСОБА_7 лише 06 листопада 2024 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 9. В цей же день і в тому ж місці протокол було надано для ознайомлення і підпису понятим. Із додатків зазначених в протоколі надано схему ДТП, проте фототаблиця, на яку є посилання в тексті протоколу, надана не була. Аналіз тексту наданого протоколу свідчить, що його зміст не відповідає фактичним даним встановленим в ході проведення слідчих дій. Частина даних взагалі не була відображена у протоколі, а частина була спотворена і не відображала реальні обставини ДТП та проведеної слідчої дії. По-друге, слідчим допущене грубе порушення процесуальних норм, які передбачають порядок оформлення проведення слідчої дії (невідповідність інформації в протоколі та схемі поясненням водія ОСОБА_6 та реально встановленим фактам в ході проведення слідчої дії; невідображення інформації в протоколі тощо). Після ознайомлення з протоколом додаткового огляду місця ДТП від 18.10.2024 водій ОСОБА_6 і його адвокат ОСОБА_7 слідчому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було вказано на невідповідність даних викладених в протоколі реально встановленим фактам і запропоновано оформити протокол належним чином. На що вони почали стверджувати, що коло перекреслене хрестиком в ході слідчого експерименту означала місце зіткнення пішохода і автомобіля вказане водієм ОСОБА_6 і відмовились вносити зміни в протокол. Навіть після демонстрації адвокатом ОСОБА_7 відеозапису з місця проведення слідчого експерименту, на якому ОСОБА_10 пояснює, що позначка означає місце знаходження правого переднього колеса автомобіля в момент зіткнення з пішоходом слідчий повідомив, що протокол залишиться без змін. Відео від 18.10.2024, яке це підтверджує додано до матеріалів кримінального провадження (тривалість 0:26 секунд). Така поведінка слідчих, на думку захисника, свідчить про умисне спотворення даних слідчого експерименту та підтасовку фактів з метою звинувачення водія у кримінальному правопорушенні. Після відмови внести до протоколу реально встановлені слідчим експериментом дані, водієм ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_7 , до протоколу додаткового огляду місця ДТП від 18 жовтня 2024 року і схеми ДТП були внесені відповідні зауваження. З даними, внесеними в протокол додаткового огляду місця ДТП від 18 жовтня 2024 року не погодились не тільки водій ОСОБА_6 та його адвокат, а і поняті ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , в присутності яких проводилися слідчі дії Поняті також написали в протоколі власноручні зауваження. Крім того, достовірність зауважень підтверджується, як відеозаписом зробленим 18 жовтня 2024 року під час слідчої дії, так і відеозаписом, який було зроблено на місці ДТП стороною захисту 02 вересня 2024 року.
Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що внесення слідчим ОСОБА_9 до протоколу додаткового огляду місця ДТП від 18.10.2024 і додатків до нього спотворених відомостей отриманих в результаті слідчої дії, які суперечать тому, що відбувалося в реальному часі в присутності всіх учасників слідчих дій, зокрема водія, його адвоката, двох понятих і двох слідчих, зафіксоване на відеозапису, і є очевидною недопустимістю такого доказу, відтак на підставі ст. 89 КПК України захисник просив визнати недопустимими вищезазначені докази та припинити їх дослідження в судовому засіданні.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання.
Прокурор для висловлення своєї думки щодо клопотання сторони захисту просив відтворити відеозаписи, подані стороною захисту слідчому разом з клопотанням про долучення відеозапису від 07.11.2024 (вказані клопотання та відеоносій DVD-R диск долучені прокурором разом з протоколом додаткового огляду місяця події від 18.10.2024 з додатками).
Під час огляду у судовому засіданні 18.09.2025 DVD-R диску, який був наданий слідчому ОСОБА_9 захисником ОСОБА_7 , судом встановлено, що на вказаному диску відеозаписи або будь-яка інша інформація відсутні. При цьому, захисник ОСОБА_7 повідомила суду, що під час подання такого клопотання, вони разом зі слідчим ОСОБА_9 оглядали диск, відеозаписи були наявні на ньому та відтворювалися. Також зазначила, що диск жодним чином не маркувала, лише на конверті з диском було зроблено відмітку (опис) про інформацію, яка міститься на диску.
Захисником ОСОБА_7 22.09.2025 подано суду клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження флеш-носія із відеозаписами, на які посилалася сторона захисту у клопотання про визнання доказу недопустимим від 18.09.2025.
У судовому засіданні 10.10.2025 прокурор, потерпіла та її представник не заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту про долучення відеозаписів.
Клопотання сторони захисту судом задоволено та долучено вищезазначений флеш-носій із відеозаписами до матеріалів кримінального провадження. Вказані відеозаписи від 02.09.2024 та 18.10.2024 було оглянуто в судовому засіданні 10.10.2025.
У судовому засіданні 10.10.2025 прокурор заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту про визнання доказу недопустимим та припинення його дослідження у судовому засіданні з тих підстав, що вказані у клопотання посилання не свідчать про очевидну недопустимість доказу.
Потерпіла та її представник у судовому засіданні 10.10.2025 підтримали думку прокурора, заперечили проти задоволення клопотання сторони захисту.
Заслухавши доводи захисників, думку обвинуваченого, який підтримав клопотання, прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості, потерпілої та представника потерпілої, які підтримали думку прокурора, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якого здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимим, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У відповідності до ч. 1ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.
Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію "очевидна недопустимість доказу", слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.
Як вбачається зі змісту клопотання, як на підставу для визнання недопустимими вищезазначених доказів захисник обвинуваченого посилається на неповноту відображення інформації у протоколі та фототаблиці.
Так, заявлені в клопотанні докази, що просить визнати недопустимими захисник обвинуваченого, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального правопорушення, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладенні захисником як у клопотання про визнання доказу недопустимим, так і у скарзі на дії слідчого ОСОБА_9 , безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, так як можуть впливати на визнання належності та допустимості зазначеного в ньому доказу.
Враховуючи, що питання допустимості доказів під час їх оцінки вирішується в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, судом не встановлено підстав очевидної недопустимості зазначеного доказу, тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 86, 87, 89, 350, 372 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання доказу протоколу і додатків до протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.10.2024 схему ДТП і фототаблицю на 1 аркуші, складену слідчим ОСОБА_9 недопустимим та припинити їх дослідження у судовому засіданні - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1