Справа № 756/3148/24
Номер провадження № 1-кп/756/688/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 20.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003266, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Києва, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм трамваю Подільського ТРЕД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

19.09.2023, близько 22:36 год., за адресою м. Київ, вул. Добрининська, буд. 8, неподалік трамвайної зупинки «Завод залізобетонних конструкцій», ОСОБА_7 , керуючи трамвайним вагоном марки «Татра Т-3», бортовий номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Добрининській, зі сторони вул. Героїв полку «Азов», в напрямку вул. С. Кульженків у місті Києві, в порушення п. 12.3 ПДР України, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та продовжив рух, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка на той час лежала на трамвайних коліях. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку легкого ступеню, перелому кісток склепіння та основи черепа (кліток решітчастої кістки з обох сторін, перелому верхньої, латеральної стінок клиновидної кістки, перелому кісток носа, перелому луски лівої скроневої кістки з переходом на піраміду скроневої кістки), перелому кісток лицевого скелету (перелому всіх стінок верхньощелепної пазухи зліва із зміщенням уламків, перелому латеральної, нижньої, медіальної стінок лівої орбіти, перелому лобного відростка лівої величної кістки, перелому величної кістки з обох сторін, перелому нижньої щелепи), обширної забійно-рваної рани лобно-скроневої ділянки ліворуч, забійних ран лівої щічної та верхньощелепної ділянок, відкритої травми лівого плеча - уламкового перелому нижньої третини діафізу плечової кістки, обширної рвано-скальпованої рани (циркулярної) нижньої третини плеча.

Отже, ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинене останнім, просив суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття основного покарання з випробувальним строком, відповідно до положень статей 75 КК України.

Захисник ОСОБА_8 просив суд виправдати обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, оскільки версія досудового розслідування не підтвердилась, стороною обвинувачення не доведено вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність в його діях складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не визнав та показав, що 19.09.2023 він перебував на зміні, керував трамвайним вагоном НОМЕР_2, який здійснював рух по маршруту номер 16. Проїхавши весь маршрут, приблизно о 22-45 год. заїхав в депо, у диспетчера закрив шляховий лист та пішов на зупинку тролейбусу, де зустрів ОСОБА_10 , з якою разом працюють, яка повідомила про подію, що трапилась на маршруті його трамваю, що стало їй відомо зі слів диспетчера. Під час руху маршрутом обвинувачений ніяких перешкод на коліях не помічав. Також йому відомо, що в депо експерти оглядали трамвайні вагони, в тому числі і його. Крім того, за його участю було проведено слідчий експеримент, під час якого він не керував вагоном, а перебував поруч з водієм, з його висновками не згоден.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що станом на 19.09.2023 вона перебувала на стаціонарному лікуванні через отруєння внаслідок пожежі, де загинув її чоловік, а вона перебувала у тяжкому емоційному стані. Багато чого в той час вона пам`ятала, чула різні голоси та бачила видіння. Але згадує, що день пригоди, вже в темну його пору, йшла по дорозі, а потім сама лягла на трамвайні колії, а далі вже пам`ятає лише машину швидкої допомоги, яка її відвезла до лікарні через травму лівої руки. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що працює водієм трамваю разом з ОСОБА_7 , з яким також разом мешкають. Точної дати, коли сталася ДТП вона не пам`ятає, але в той день вона перебувала на зміні, керувала трамвайним вагоном по 16 маршруту, номер вагону також не пам`ятає. Рухаючись вже в депо, вона проїжджала зупинку «Завод залізобетонних виробів», але на ній не зупинялась, оскільки в салоні не було пасажирів та не було їх і на зупинці. На рейках та біля них нічого підозрілого вона не бачила, перешкод для руху також не було. Приблизно о 23-00 год. вона заїхала в депо, а перед нею, приблизно о 22-45 год. заїхав ОСОБА_7 , з яким вони згодом разом пішли додому. Під час закриття шляхового листа, диспетчер у депо розповів, що на її маршруті збили жінку біля пожежної частини.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що працює водієм трамваю. В день ДТП, точної дати не пам`ятає, у вечірній час він рухався в депо по закінченню зміни. Напроти зупинки «Завод залізобетонних виробів» його зупинили працівники поліції і він побачив, що на землі біля трамвайних колій сиділа жінка, одягнена в футболку рожевого кольору, у якої голова була в крові та зламана рука. Точний час він також не пам`ятає, але його зміна закінчується о 23 годині, тобто ця подія було до цього часу. Згодом він дізнався, що в той день перед ним в депо рухались два трамваї - під керуванням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 19.09.2023 близько 22 години перебував на патрулюванні в поліцейському екіпажі разом із ОСОБА_14 . Рухаючись на автомобілі по вул. Добринінській в м.Києві в бік пожежної частини, біля трамвайних колій побачили жінку, яка сиділа на землі. Вони зупинились, вийшли з автомобіля та виявили, що у жінки сильно травмована ліва рука - трималась майже на шкірі та м`язі, яку вони тримала перед собою, також було ушкодження на обличчя. Вона перебувала у шоковому стані, не могла говорити. Одягнута жінка була в сіру футболку та нижню білизну. Вони надали їй першу допомогу та викликали карету швидкої допомоги. Місце, де виявили жінку, було освітлено, горіли ліхтарі.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що в вересні 2023 року, більш точної дати він не пам`ятає, разом з ОСОБА_16 патрулювали на авто, рухаючись від пожежної частини в бік вул. С. Кульженків в м.Києві, приблизно о 22-30 год. Побачивши на трамвайних коліях жінку, вони зупинились та вийшли з авто. Жінка була одягнена у футболку та шорти, а на лівій руці було сильне пошкодження у вигляді порізу, що розташований ближче до плеча, вона утримувала руку майже на шкірі та перебувала у шоковому стані, через який не могла говорити. Крім того, ушкодження були на голові, на лобі. Всі ці тілесні ушкодження мали вигляд порізів, ймовірно від колеса трамваю. На коліях та поруч були сліди крові, шкіри та м`яса. Це місце, де виявили жінку було освітлене штучним світлом ліхтарів. Надавши їй першу допомогу, викликали карету швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що 19.09.2023 у складі бригади швидкої допомоги, за викликом, що надійшов приблизно о 22-30 год. щодо наїзду трамваю на пішохода, виїхала на місце, де це сталося, точної адреси не пам`ятає. Там виявили жінку, що сиділа біля трамвайної колії, вона була у свідомості та на лівій руці був турнікет. Також на обличчі було виявлено пошкодження у вигляді перелому кісток нижньої щелепи, ЗЧМТ, а також лівої кінцівки. Виявлені ушкодження мали такий характер, що її щось тягнуло, бо були характерні сліди на шкірі. Також у жінки була масивна втрата крові, сліди на одязі та поруч. Всі ці обставини свідчать, що з часу отримання таких ушкоджень до моменту надання їй медичної допомоги не могло пройти багато часу, приблизно до 10 хвилин, а самостійно вона пересуватись з такими ушкодженнями не могла. Жінка не могла говорити, можливо перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що на підставі постанови слідчого нею було проведено судово-медичну експертизу щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , висновок №042-2035-2023 від 08.01.2024, відповідно до якого було встановлено тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та можливий механізм утворення. Експертиза проводилась на підставі медичної документації, що надав слідчий. Щодо перелому ребер, про що не було зазначено у висновку, пояснює тим, що не було надано підтверджуючих цьому документів. Вірогідно це ушкодження було отримано потерпілою раніше, ніж встановлені під час проведення експертизи ушкодження.

Стороною обвинувачення суду було надано наступні докази:

- протокол огляду місця дорожньої-транспортної пригоди від 20.09.2023, разом зі схемою дорожньої-транспортної пригоди та фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто трамвайні колії та трамвайну зупинку «Завод залізобетонних конструкцій», які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Добрининська, буд. 8 та виявлено сліди речовини біологічного походження та сліди речовини бурого кольору, сході на кров на рейках та поруч на траві (т.1 а. п. 70-77);

- протокол огляду місця події від 22.09.2023 та фототаблицю, відповідно до якого було оглянуто трамвайні колії біля трамвайної зупинки «Завод залізобетонних конструкцій», які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Добрининська, буд. 8 та виявлено плями бурого кольору, схожі на кров на внутрішній та зовнішній частині колії, а також поруч на травяному покритті ділянки (т.1 а. п. 79-83);

- постанова від 22.09.2023 слідчого про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають фукції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису та протокол від 22.009.2023 на її виконання, відповідно до якого на DVD-R диск знято інформацію в камер відеоспостереження під назвою файла POST 8_ch9_2946_ 0008 (т.1 а.п.86-87);

- протокол огляду відеозапису «POST 8_ch9_2946_ 0008» від 22.09.2023, відповідно до якого 19.09.2023 з 22:29:44 зафіксована проїзна частина вул. Добрининської в м.Києві та трамвайні колії по лівий бік від неї. В 22:35:16- 22:35:30 фіксується силует людини, що рухається вздовж колій та лягає обличчям донизу на трамвайні колії та непорушно лежить. В 22:36:56 з`являється трамвай, що рухається із невеликою швидкістю з боку вул.Богатирської в напрямку вул. С.Кульженків з увімкненим світлом фар. В 22:36:11 трамвай проїжджає місце, де лежить людина, не зупиняється та не гальмує та продовжує рух далі, а на коліях вбачається рух людини, яка змінює своє положення та сідає. В 22:46:22 фіксується інший трамвай, який рухається в тому ж напрямку, проїжджає повз людини, що сидить біля колій, не гальмуючи та не зупиняючись продовжує далі рух. В 22:47:49 вбачається зупинення автомобіля патрульної поліції, з якого виходять двоє поліцейських та підходять до людини біля колій. В 22:52:12 зупиняється трамвай, що рухався у тому ж напрямку, з якого виходить його водій (т. 1 а. п. 88-89) ;

-висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-23/51940-ФП від 22.12.2023, яким встановлено, що швидкість руху трамвая, який з`являється на відеозаписів 22:35:56, в момент наближення до місця знаходження людини, становить 14,68 = 0,58 км/год.; бортовий номер трамвая, який з`являється на відеозаписі в 22:35:562, встановити не виявилось можливим через низьку якість зображення. Чи знаходилось тіло пішохода на трамвайних коліях, в той момент коли трамвай, який з`являється на відеозаписі в 22:35:56, проїжджає повз даного пішохода та чи переїжджає трамвай вказаного пішохода, не виявилось можливим через низьку якість зображення, темну пору доби та значну відстань між пристроєм відеофіксації та місцем розміщення пішохода. В момент коли біля пішохода проїжджає трамвай, який з`являється на відеозаписі в 22:46:19, пішохід ймовірно перебуває в положенні сидячи та, враховуючи, що пішохід суттєво не змінює положення тіла як до проїзду повз його місце розташування, так і після проїзду трамвая, ймовірно він знаходиться біля трамвайних колій та ймовірно трамвай проїжджає повз нього. Бортовий номер трамвая, який з`являється на відеозаписі в 22:46:192 встановити не виявилось можливим через низьку якість зображення. (т.1 а.п. 94-107);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.09.2023 за ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , а також понятих, фототаблицею, відповідно до якого встановлено, що об`єктивна видимість з робочого місця водія трамваю, де дорожні умови надають можливість виявити перешкоду або небезпеку для руху, яка знаходиться на трамвайних коліях, становить 40 метрів (т.1 а. п. 125-131);

- протокол огляду відеозапису «export-m29s9» від 26.10.2023 та сам DVD-R диск з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого 19.09.2023 з 22:45:57 до 23:23:20 зафіксовано виявлення жінки біля трамвайних колій, спілкування з нею, тілесні ушкодження голови та лівої руки, надання їй першої допомоги, приїзд карети швидкої допомоги з послідуючою її госпіталізацією (т.1 а.п.141-143);

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-2035-2023 від 08.01.2024, яким встановлено, 1-3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 19.09.2023 о 22:49, у неї мали місце тілесні ушкодження: а) відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню, переломи кісток склепіння та основи черепа (кліток решітчастої кістки з обох сторін, перелом верхньої, латеральної стінок клиновидної кістки, перелом кісток носа, перелом луски лівої скроневої кістки з переходом на піраміду скроневої кістки), перелом кісток лицевого скелету (перелом всіх стінок верхньощелепної пазухи зліва зі зміщенням уламків, перелом латеральної, нижньої, медіальної стінок лівої орбіти, перелом лобного відростка лівої виличної кістки, перелом виличної кістки з обох сторін, перелом нижньої щелепи), обширна забійно-рвана рана лобно-скроневої ділянки ліворуч, забійні рани лівої щічної та верхньощелепної ділянок; б) відкрита травма лівого плеча уламковий перелом нижньої третини діафізу плечової кістки, обширна рвано-скальпована рана (циркулярна) нижньої третини плеча; в) закрита травма грудної клітки забій обох легень. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупого (их) предмета(ів), що могло бути при транспортній травмі, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 19.09.2023. 4. Відсутність даних про забір крові та сечі у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для токсикологічного дослідження, з метою виявлення наявності та концентрації спиртів, не дозволяє дати відповідь на дане питання (т.1 а.п. 149-158);

- інформація філії Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо №47/74 від 22.02.2024, відповідно до якої 19.09.2023 водій ОСОБА_12 керував трамвайним вагоном з бортовим номером 5818 та близько 22:52 год. був зупинений працівниками поліції не доїжджаючи до зупинки «Завод залізобетонних конструкцій» в напрямку депо. Перед трамвайним вагоном, яким керував ОСОБА_12 проїхав трамвайний вагон з бортовим номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_11 , а перед нею проїхав трамвайний вагон з бортовим номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який заїхав до трамвайного депо о 22:48 год. (т.1 а.п.167);

- висновок автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/69711-ІТ від 05.01.2024, відповідно до якого пішохід ОСОБА_9 , яка перебувала на трамвайній колії у лежачому нерухомому положенні була перешкодою для руху водія трамвая. Водій повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості трамвая аж до зупинки з моменту об`єктивного виявлення (об`єктивно можливого виявлення) ним пішохода. В даній дорожній обстановці водій трамвая повинен був керуватися вимогами п.12.2; 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій трамвая в момент об`єктивно можливого виявлення ним пішохода мав технічну можливість уникнути наїзду на неї шляхом зменшення швидкості трамвая до зупинки, застосувавши навіть неекстрене робоче гальмування. В даній дорожній обстановці в діях водія трамвая експертом з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п.12.2 ПДР України, але вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.п.169-174);

- копія шляхового листа №005587 від 19.09.2023, згідно з яким ОСОБА_7 заїхав в депо 19.09.2023 в 22:45 год.(т.1 а.п. 179);

- акт обстеження технічного стану вагону НОМЕР_2 від 22.09.2023. відповідно до якого при візуальному огляді трамвайного вагону НОМЕР_2 пошкоджень та відхилень, які б призвели до наїзду на пішохода не виявлено (т.1 а.п. 180).

Докази, надані стороною захисту:

-протокол огляду місця події від 29.09.2023, проведений адвокатом ОСОБА_19 , з додатками у вигляді фотографій, відповідно до якого захисником зафіксовано незгоду із проведеним слідчим експериментом від 28.09.2023 (т.1 а.п.48-65).

Крім того, за клопотанням сторони захисту, судом було досліджено наступні матріали кримінального провадження:

- протокол огляду транспортного засобу від 22.09.2023 за адресою: м.Київ, вул. Куренівська, 132, згідно з яким оглянуто трамвайний вагон «Татра» Т-3, бортовий номер НОМЕР_3, під час якого будь-яких слідів, плям крові, слідів біологічного походження на трамвайному вагоні НОМЕР_3 виявлено не було, з фототаблицею (т.2 а.п.41-46);

-протокол огляду транспортного засобу від 23.09.2023 з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто трамвайний вагон з бортовим номером НОМЕР_1, під час якого при огляді правої передньої стійки правої передньої двері виявлено сухі краплі речовини бурого кольору, які було вилучено та упаковано у паперові конверти (т.2 а.п.47-53);

- висновок молекулярно-генетичної експертизи від 23.112023 №СЕ-19/111-23/53089-БД, відповідно до якого у наданих на дослідження змиві РБК з передньої правої частини трамвая, крові людини не виявлено (т.2 а.п.54-64);

- висновок судово-медичної криміналістичної експертизи №071-58-2023 від 14.02.2024, відповідно до якого при дослідженні одягу та взуття потерпілої ОСОБА_9 на передній поверхні фуфайки виявлено різані пошкодження, що виникли внаслідок дії ножиць, ймовірніше за все при наданні медичної допомоги; на шкарпетка та кросівках будб-яких пошкоджень не виявлено. Будь - яких специфічних слідів, пошкоджень та нашарувань, які є характерними для дії рельсового транспорту (трамваю). А саме ознак дії коліс, сліди волочіння, вілбтики контурів в структур виступаючих частин рухомого транспорту. Нашарування мастила тощо не виявлено (т.2 а.п.65-67).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Інші документи ( постанови про визнання речовими доказами, про об`єднання матеріалів кримінального провадження, дані, що характеризують обвинуваченого), які надані стороною обвинувачення не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також установлено, що надані державним обвинуваченням докази, є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено та не заперечується стороною захисту, що 19.09.2023 обвинувачений ОСОБА_7 керував трамвайним вагоном з бортовим номером НОМЕР_1, рухаючись по вул. Добрининській зі сторони вул. Героїв полку «Азов» в напрямку вул. С.Кульженків в м.Києві.

З дослідженого відеозапису, що визнаний судом належним та допустимим доказом, встановлено, що 19.09.2023 о 22:35:16- 22:35:30 за адресою ДТП було виявлено силует людини, що рухається вздовж колій та лягає обличчям донизу на трамвайні колії та непорушно лежить. В 22:36:56 з`являється трамвай, що рухається із невеликою швидкістю з боку вул. Богатирської в напрямку вул. С.Кульженків з увімкненим світлом фар, бортовий номер якого не можливо встановити. В 22:36:11 трамвай проїжджає місце, де лежить людина, не зупиняється та не гальмує та продовжує рух далі, після чого на коліях вбачається рух людини, яка змінює своє положення та сідає. В 22:46:22 фіксується інший трамвай, який рухається в тому ж напрямку, бортовий номер якого також не видно, проїжджає повз людини, що сидить біля колій, не гальмуючи та не зупиняючись продовжує далі рух. При цьому силует людини не змінює свого положення після проїзду трамваю. В 22:52:12 зупиняється вже третій трамвай, що рухався у тому ж напрямку.

Відповідно до копії шляхового листа №005587 від 19.09.2023, вагон під керуванням ОСОБА_7 заїхав в депо 19.09.2023 в 22:45 год. Крім того, з огляду на інформацію, що міститься в повідомленні Філії Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо, у вказаний день за місцем дорожньо - транспортної пригоди трамвайні вагони рухались у наступній послідовності - вагон під керуванням ОСОБА_7 , за ним вагон під керуванням ОСОБА_11 і третім рухався вагон під керуванням ОСОБА_12 , який вже був зупинений працівниками поліції після події.

Отже, суд приходить до висновку, що саме від дій першого трамвайного вагону потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, характер яких відповідає саме такій дорожньо-транспортній пригоді за участю трамвайного вагону, що узгоджується із висновком судово-медичної експертизи так і показанням судово-медичного експерта та спростовують посилання сторони захисту, що такі ушкодження потерпіла могла отримати в іншому місці за інших, не встановлених обставин.

Судом надано також оцінку протоколу за результатами проведення слідчого експерименту від 28.09.2023, та отриманих на основі його результатів висновків судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/69711-ІТ від 05.01.2024, що відповідають з`ясованим обставинам, узгоджуються з іншими доказами та були отримані з урахуванням вихідних даних, що чітко визначили момент виникнення небезпеки для руху водія, його дії та причинний зв`язок із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а тому визнаються судом належними, допустимим та достатніми для доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Заперечення захисника щодо проведення зазначеного слідчого експерименту, на думку суду, об`єктивно не підтверджено, стороною захисту не надано будь-яких доказів у спростування таких висновків, отриманих під час його проведення. Хоча суд і ураховує, що доведення винуватості покладається на сторону обвинувачення, а сторона захисту має право і не надавати будь-які докази чи взагалі відмовитися свідчити проти себе. Між тим, активна поведінка сторони захисту надає можливість суду перевірити ті докази, якими обґрунтовуєтеся висунуте обвинувачення з метою встановлення дійсних обставин подій. Але під час розгляду цього кримінального провадження судом не встановлено будь-яких інших обставин, стороною захисту не було заявлено для цього жодних клопотань, а отже не здобуто доказів в спростування версії, яка викладена в обвинувальному акті. А відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При доведеності винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» враховує правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387) у постанові від 12 червня 2018 року, від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Щодо позиції сторони захисту, саме показань обвинуваченого ОСОБА_7 , суд сприймає їх як спосіб захисту та такими, що спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності, оскільки вони були спростовані показаннями потерпілої, свідків, та іншими доказами, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Отже, відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, оцінивши надані докази в порядку ст. 94 КПК України, суд констатує, що стороною обвинувачення доведено вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вивченням обставин провадження, оцінкою особистості ОСОБА_7 обстави, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання та які, згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, не встановлено.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 також враховує поведінку потерпілої, яка навмисно та свідомо перебувала на трамвайних коліях, очікуючи трамвайний вагон, але згідно з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, які зазначені у постановах від 14 травня 2020 року, 26 травня 2020 року, 5серпня 2020 року (справа № 668/2604/15-к, провадження № 51-2403км19; справа № 523/12810/15-к, провадження № 51-266км20; справа № 753/10028/18, провадження № 51-121км20), незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди водій зобов`язаний виконати вимогу п. 12.3 ПДР і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Таким чином, те, що небезпеку для руху (а саме перебування на трамвайних коліях) створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту ПДР.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, відповідно до ст. 12 КК України, його вид, суспільну небезпечність, наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. З урахуванням викладених обставин по справі, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбуття основного покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Санкцією частини другої статті 286 КК України окрім основного покарання, передбачено також додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує характер та обсяг допущених ним порушень Правил дорожнього руху, поведінку потерпілої, про що суд вже зазначив, а також ту обставину, що обвинувачений офіційно працює - тривалий час працює водієм трамваю, іншого джерела доходу він не має, а також приймаючи до уваги стан війни в країні, небезпекові для життя та здоров`я людини ситуації, з метою мобільного уникнення яких, а також задля можливості надання необхідної допомоги стороннім особам, вкрай важливо мати змогу вільно пересуватись, в тому числі використовуючи транспортні засоби, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного такого додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення ОСОБА_7 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ураховуючи те, що сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 127-129, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/51940-ФП від 22.12.2023 у сумі 9087 грн 36 коп.; на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/53089-БД від 23.11.2023 у сумі 1609 грн 29 коп., на проведення експертизи № 042-2035-2023 від 08.01.2024 у сумі 2672 грн 00 коп., на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/69711-ІТ від 05.01.2024 у сумі 3029 грн 12 коп.

Речові докази: - DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження;

- футболку, пару кросівок та шкарпетки, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1