ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 573/573/25 Номер провадження 11-кп/814/801/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ

Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження (справа №573/573/25) за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком дії

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

перекваліфіковано з ч.3 ст.307 КК України на ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.263 КК України - на 3 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.307 КК України - на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 24 жовтня 2024 року та залишено йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо арештів майна, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком місцевого суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

1. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, у точно невстановлений досудовим день і час 2024 року незаконно придбав наркотичні засоби, які в подальшому зберігав у невстановленому місці, з метою збуту.

01 липня 2024 року приблизно о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. №39-А, по просп. М. Лушпи в м. Суми за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_10 (особа, щодо якої вжиті заходи безпеки у вигляді зміни анкетних даних), та умисно незаконно збув паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, загальною масою 0, 3633 г, що відповідно до Таблиці №2 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року №188 (далі Таблиця) становить невеликий розмір.

У подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи біля вказаного вище під`їзду, запросив до приміщення своєї квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , де 01 липня 2024 року приблизно о 19 годині 47 хвилин, отримавши від нього 1000 гривень, незаконно збув йому: зіппакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0, 0619 г; одну таблетку з фрагментами блістера, яка містить у складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0, 0221 г, що згідно з Таблицею віднесено до невеликого розміру.

2. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, у точно невстановлений день і час 2024 року незаконно придбав ручну осколкову гранату «Ф-1», яка є бойовим припасом, із метою збуту, яку зберігав у невстановленому місці.

У подальшому ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні належної йому квартири АДРЕСА_3 , 05 вересня 2024 року приблизно о 13 годині 58 хвилин ОСОБА_8 незаконно збув вказану вище гранату ОСОБА_11 за 2 200 гривень.

3. ОСОБА_8 з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, з корисливих мотивів, підшукав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким запропонував збути цей наркотичний засіб за гроші, на що вони погодились.

Так, 03 вересня 2024 року ОСОБА_8 під час зустрічі з ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , узгодив, що останній буде надавати йому гроші в приміщенні квартири за цією адресою, а наркотичні засоби ОСОБА_12 отримуватиме в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл. від ОСОБИ 1, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, (далі ОСОБА 1).

Цього ж дня ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повторно, перебуваючи в приміщенні своєї квартири за названою вище адресою об 11 годині 32 хвилини безоплатно передав «на пробу» ОСОБА_11 полімерний зіппакет, у якому знаходилась речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 5, 954 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перебуваючи в приміщенні своєї квартири за вказаною вище адресою, ОСОБА_8 приблизно об 11 годині 39 хвилин отримав від ОСОБА_11 7 000 гривень за придбання наркотичних засобів та після отримання коштів здійснив телефонний дзвінок ОСОБІ 1, під час якого надав вказівку підготувати «два стакани» канабісу, а також здійснити його передачу ОСОБА_12 під час особистої зустрічі.

Цього ж дня приблизно о 13 годині 50 хвилин на ділянці перехрестя вул. Гагаріна вул. Засульська в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл. ОСОБА 1 зустрівся з ОСОБА_12 , де незаконно збув ОСОБА_12 згорток поліетиленового пакету, в якому знаходилась речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено -канабісом, масою 69, 46 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

4. Затим ОСОБА_8 з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, з корисливих мотивів, зустрівся з ОСОБА_11 для обговорення продажу останнім наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, передачі наркотичного засобу ОСОБА_12 14 вересня 2024 року приблизно об 11 годині 46 хвилин, перебуваючи в приміщенні своєї квартири за наведеною вище адресою, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 7 000 гривень за придбання наркотичних засобів.

Цього дня о 12 годині 06 хвилин ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, повторно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в приміщенні своєї квартири за вказаною вище адресою, безоплатно передав «на пробу» ОСОБА_11 паперовий згорток, в якому знаходилась речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 1, 296 г.

Продовжуючи протиправну діяльність, ОСОБА_8 того ж дня приблизно о 12 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні своєї квартири за названою вище адресою, здійснив телефонний дзвінок ОСОБІ 1, під час якого надав вказівку йому підготувати «два стакани» канабісу, а також здійснити його передачу ОСОБА_12 під час особистої зустрічі.

Цього ж дня приблизно о 14 годині 30 хвилин на ділянці перехрестя вул. Гагаріна вул. Засульська в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл. ОСОБА 1 зустрівся з ОСОБА_12 , де незаконно збув ОСОБА_12 згорток із поліетиленового пакету, в якому знаходилася речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 49, 34 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

5. У подальшому ОСОБА_8 з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, та з корисливих мотивів зустрівся з ОСОБА_11 для обговорення продажу останнім цього наркотичного засобу. 11 жовтня 2024 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні своєї квартири за вказаною вище адресою отримав від ОСОБА_11 7 000 гривень за придбання наркотичних засобів.

Продовжуючи протиправну діяльність, ОСОБА_8 цього ж дня приблизно о 13 годині 47 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, здійснив телефонний дзвінок ОСОБІ 1, під час якого надав вказівку йому підготувати «два стакани» канабісу, а також здійснити його передачу ОСОБА_11 під час особистої зустрічі, при цьому, повідомив про те, що до місця зустрічі його буде супроводжувати ОСОБА 2, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження (далі ОСОБА 2), який привезе ОСОБІ 1 наркотичні засоби як його частину оплати від продажу наркотичних засобів.

Того ж дня приблизно о 15 годині 11 хвилин на ділянці перехрестя вул. Гагаріна вул. Засульська в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл. ОСОБА 1 зустрівся з ОСОБА_11 , де незаконно збув ОСОБА_11 згорток із поліетиленового пакету, в якому знаходилась речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 64, 62 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

6. 24 жовтня 2024 року ОСОБА_8 з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, з корисливих мотивів, зустрівся з ОСОБА_11 із метою обговорення продажу останнім цього наркотичного засобу.

Продовжуючи протиправну діяльність, цього ж дня приблизно о 09 годині 23 хвилини ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні своєї квартири за названою вище адресою, здійснив телефонний дзвінок ОСОБІ 1, під час якого надав вказівку йому підготувати «десять стаканів» канабісу, а також здійснити його передачу ОСОБА_11 під час особистої зустрічі, при цьому, повідомив про те, що до місця зустрічі ОСОБА_11 буде супроводжувати ОСОБА 2, який привезе ОСОБІ 1 вудочки, психотропні речовини та наркотичні засоби як його частину оплати від продажу наркотичних засобів.

24 жовтня 2024 року приблизно о 09 годині 24 хвилини ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні своєї квартири за наведеною вище адресою отримав від ОСОБА_11 35 000 гривень за придбання наркотичних засобів.

Цього ж дня приблизно об 11 годині 01 хвилині на ділянці перехрестя вул. Гагаріна вул. Засульська в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл. ОСОБА 1 зустрівся з ОСОБА_11 , де незаконно збув ОСОБА_11 два згортки з поліетиленових пакетів, у яких знаходилася речовина зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 253, 32 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

7. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, у точно невстановлені день та час 2024 року незаконно придбав наркотичні засоби, які в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

24 жовтня 2024 року приблизно о 09 годині 26 хвилин ОСОБА_8 у приміщенні своєї квартири за наведеною вище адресою, діючи повторно, з прямим умислом, незаконно збув наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБІ 2, при цьому, надав вказівку останньому на передачу вказаних вище наркотичного засобу та психотропної речовини ОСОБІ 1.

Цього ж дня приблизно об 11 годині за вказівкою ОСОБА_8 , перебуваючи на ділянці перехрестя вул. Гагаріна вул. Засульська в с. Марківка Сумського р-ну Сумської обл., ОСОБА 2 передав ОСОБІ 1 наркотичний засіб та особливо небезпечну психотропну речовину.

24 жовтня 2024 року об 11 годині 05 хвилин поліцейськими було затримано ОСОБУ 2 та ОСОБУ 1. Під час проведення особистого обшуку ОСОБИ 1 у задній кишені спортивних штанів виявлено полімерний зіп-пакет, на третину заповнений білою кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», загальною масою 2, 8019 г, що відповідно до Таблиці становить великий розмір, та дві таблетки з фрагментами блістера, в складі з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, масою 0, 0436 г, що згідно з Таблицею становить невеликий розмір.

24 жовтня 2024 року в період часу з 13 години 39 хвилин до 15 години 56 хвилин під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено:

речовину рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 613, 37 г, що відповідно до Таблиці становить великий розмір;

білий мішок, на заповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 167, 42 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір;

речовину зеленого кольору рослинного походження в подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 32,28 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

Також 24 жовтня 2024 року в період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 44 хвилини під час огляду місця події біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА 1 добровільно видав речовину рослинного походження, в сухому подрібненому стані, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 383, 9 г, що відповідно до Таблиці становить невеликий розмір.

При цьому, за результатами судового розгляду місцевий суд дійшов висновку про те, що зміст зібраних і перевірених судом доказів вказує на те, що жодна з ознак злочинної організованої групи не знайшла свого об`єктивного підтвердження, а вказані вище дії ОСОБА_8 було вчинено спільно з іншими особами групою осіб за попередньою змовою, у зв`язку з чим встановив відсутність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.307 КК України за наявності кваліфікуючої ознаки вчинення злочину організованою групою.

Також суд першої інстанції констатував, що в обвинуваченні не викладені фактичні обставини виготовлення ОСОБА_8 наркотичного засобу та в судовому засіданні не було надано доказів дій останнього по виготовленню наркотичного засобу, через це зазначена альтернативна форма об`єктивної сторони злочину підлягає виключенню з обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження , істотне порушення вимог кримінального процесуального закону , неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість, просить скасувати вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2025 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за епізодами від 03 вересня 2025 року, 14 вересня 2025 року, 11 жовтня 2025 року, 24 жовтня 2025 року, кваліфікувавши дії ОСОБА_8 як незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичної речовини, кваліфікуючими ознаками якого є: «вчинене повторно», «організованою групою», призначити ОСОБА_8 покарання за: ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі; ч.2 ст.307 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла; ч.3 ст.307 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла; ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим (остаточне покарання) - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, в іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції: помилково перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.3 на ч.2 ст.307 КК України за епізодами від 03, 14 вересня 2024 року, 11, 24 жовтня 2024 року та виключив із обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочину організованою групою, не навів належних мотивів прийнятого рішення в цій частині, не врахувавши те, що факт вчинення злочинів ОСОБА_8 за названими епізодами в складі організованої групи повністю доведено наданими стороною обвинувачення доказами, які підтверджують елементи організованої групи; не в повній мірі правильно трактував показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були співучасниками вчинення кримінальних правопорушень, і така їх позиція, незважаючи на наявність вироків суду щодо них, пояснюється намаганням виправдатись і зменшити свою вину та допомогти зменшити кримінальну відповідальність ОСОБА_8 , й, окрім того, такі надані ними показання обгрунтовуються і їх юридичною необізнаністю, оскільки наявними матеріалами кримінального провадження в їх та обвинуваченого діях убачаються всі ознаки кваліфікуючої ознаки вчинення злочину організованою групою; не дав оцінки тому, що наявність у діях ОСОБА_8 вказаної кваліфікуючої ознаки знайшло своє підтвердження в обвинувальних вироках на підставі угод про визнання винуватості щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ; під час призначення ОСОБА_8 покарання недостатньо врахував тяжкість та суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів, характеристику ОСОБА_8 , який є особою працездатного віку, але не працює, а також і помилкова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України призвела до недотримання місцевим судом положень ст.ст.50, 65 КК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та його захисника проти задоволення апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України за епізодами №№1, 2, вид і розмір призначеного йому покарання за ч.1 ст.263 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що місцевий суд безпідставно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.3 на ч.2 ст.307 КК України та вказав на відсутність у його діях кваліфікуючої ознаки вчинення злочину організованою групою, позбавлені підстав.

Так, у разі вчинення злочину стійким об`єднанням необхідно обов`язково встановити факт існування такого об`єднання та визначити його вид як організованого. Суб`єкт кваліфікації повинен виходити за межі події злочину, поглиблюючись у юридичну природу розвитку та злочинної діяльності відповідного об`єднання.

Окремо доказується ставлення особи, дії якої оцінюються з позицій кримінального закону, до злочинного об`єднання. Ці дії кваліфікуються по-різному, залежно від того, є вона його учасником, чи ні.

Вузловими моментами розвитку організованої групи є: 1) формування наміру сумісної злочинної діяльності; 2) розподіл ролей між членами об`єднання, з виділенням ролі його керівника (організатора); 3) запровадження практики планування злочинної діяльності; 4) підпорядкування всіх членів об`єднання єдиним правилам поведінки та вказівкам керівника; 5) стабілізація персонального складу групи. Організованою злочинною групою визнається стійке об`єднання трьох і більше осіб, створене з метою вчинення злочинів, в якому всі його учасники, підпорядковуючись єдиним правилам поведінки та розпорядженням керівника, здійснюють у відносно незмінному його складі згідно визначеного розподілу ролей за заздалегідь розробленим планом (програмою) свою діяльність.

За визначенням вчинення злочину організованою групою як окремої (складної) форми співучасті (сумісної злочинної діяльності), що міститься у ч.3 ст.28 КК України - злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Аналіз наведеного вище визначення дозволяє беззаперечно вивести наступні ознаки організованої групи. Перше, у складі групи має бути не менше трьох осіб. Друге, група становить собою стійке злочинне об`єднання. Третє, створення вказаного вище об`єднання переслідує мету вчинення певної множини злочинів. Четверте, злочинна діяльність групи має плановий характер. І, нарешті, ця діяльність здійснюється з розподілом функцій учасників групи, виділення яких пов`язане із вчиненням запланованих групою діянь.

Елемент організованості є однією з обов`язкових (ключових) ознак складу злочинів, які вчиняються організованим злочинними об`єднаннями, через це в кожному випадку при розгляді кримінальних справ цієї категорії слід ретельно досліджувати і не допускати змішування таких понять як «організація (утворення) злочинного об`єднання» з поняттям «організація вчинення злочину (злочинів)», який вчинюється учасниками (учасником) таких об`єднань.

Щодо такого трактування правової природи одного з видів стійкого злочинного об`єднання, яким є організована група, Верховний Суд України в п.4 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» роз`яснив, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукування співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складання плану, визначення способів його виконання. Проте основною метою організатора такої групи (організації) є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.

У п.9 цієї постанови Пленум Верховного Суду України наголосив, що організована група, на відміну від групи з попередньою змовою (без попередньої змови), утворюється не одномоментно, а впродовж тривалого часу.

Пленум Верховного Суду України, таким чином, чітко визначив природу організованої групи як такого злочинного об`єднання, що утворюється з метою спільної злочинної діяльності. Застосування терміну «стійке об`єднання», а також наведення переліку ряду важливих обставин, що характеризують організованість як злочинного об`єднання, так і його діяльності, дають підстави для висновку, що під злочинною діяльністю організованої групи розуміється тривала сумісна злочинна діяльність, пов`язана швидше із вчиненням низки злочинів, та ще й із перспективою розвитку, що забезпечується членами цього об`єднання.

Варто враховувати те, що Пленум Верховного Суду України при розкриті змісту обставин вчинення злочину організованою групою виходить за межі, власне, злочинної діяльності і наводить ряд моментів, що відносяться безпосередньо до самого злочинного об`єднання («наявність організатора (керівника)», «наявність правил поведінки»), вказуючи напрямок дослідження даної обставини під час судового розгляду кримінальної справи.

Натомість, співучасть у злочині не є тотожним поняттям співучасті в злочинній діяльності, оскільки співучасть у злочині полягає у взаємодії співучасників, спрямованій лише на забезпечення злочинного результату, співучасть же у злочинній діяльності передбачає забезпечення не тільки злочинного результату, але й збереження самого об`єднання на майбутнє (як цілісного суб`єкта злочинної діяльності).

Наступна особливість дослідження складної форми співучасті полягає в необхідності виявлення обставин, які характеризують діяльність учасників злочинних об`єднань, не тільки безпосередньо пов`язану з виконанням об`єктивної сторони даного конкретного злочину, а й поза межами об`єктивної сторони.

Прокурором має бути наведено не тільки докази щодо конкретного злочину, вчиненого злочинним об`єднанням, але й щодо діяльності винних, безпосередньо пов`язаної з утворенням такого об`єднання (від ситуативних дій осіб, які мали наміри поєднати свої умисли щодо утворення злочинного об`єднання з метою вчинення конкретних злочинів, до цілком змістовних зв`язків цих осіб, які набувають по суті статусу учасників такого об`єднання, яке за своїми видовими характеристиками точно відповідає законодавчо визначеному його змісту).

Із хронології та послідовності діянь обвинуваченого зі співучасниками, установленої на підставі аналізу дослідженої та оціненої місцевим судом сукупності доказів відповідно до ст.94 КПК України, вбачається виключно те, що: а) ОСОБА_8 під впливом корисливого мотиву залучив співучасників, які могли поділяти його наміри (задуми) для вчинення злочинів; б) співучасники спільно розподіляли ролі між собою ролі й разом безпосереньо виконували об`єктивну сторону ситуативно спланованих злочинів; в) нарівні з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачений безпосередньо виконував частину об`єктивної сторони злочинів (дій виконавців).

Поєднання та оцінка наведених вище обставин у сукупності свідчить про те, що діяння обвинуваченого з його співучасниками, які передували вчиненню інкримінованих епізодів злочину, й ті, які свідчили про їх реалізацію, за своїми ознаками мають розцінюватись не як організація (утворення) стійкого злочинного об`єднання (організованої групи) і вчинення злочинів у складі саме такої (складної) форми співучасті, а як організація конкретних злочинів і їх вчинення за попередньою змовою групою осіб, тобто в менш простій формі співучасті.

Усупереч доводам прокурора, колегія суддів зазначає, що для визнання групи організованою недостатньо встановлення наміру однієї (декількох) особи/осіб займатися злочинною діяльністю, якими б широкомасштабними не були її/їх плани. Самі по собі наміри можуть свідчити лише про можливу перспективу розвитку групи, але не про рівень цього розвитку.

За змістом ч.3 ст.28 КК України злочин є справою організованого об`єднання лише в тому випадку, коли таке об`єднання утворено попередньо, звідси, має бути доведено, що вчиненню злочинів організованою групою передували дії щодо її утворення, на підтвердження чого прокурором доказів надано не було.

Так, конструктивною ознакою організованої групи, яка виділяє цю форму співучасті, є не попередня змова, а стійкість групи, тобто набуття нею таких внутрішніх механізмів, які убезпечують її існування, і спроможність протидіяти дезорганізуючим факторам (зовнішнім чи внутрішнім).

Стійкість злочинного об`єднання (організованої групи) не слід розуміти тільки як ступінь деталізації злочинного плану і розподілу обов`язків між учасниками об`єднання. Ці критерії не є свідченням стійкості, а, як правило, визначаються характером злочину, який готується.

Однак стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження стійкості групи осіб у складі з обвинуваченим, факту створення організованої злочинної групи й достатньо тривалого періоду її існування у відносно сталому складі.

Прокурором не доведено також ознаки організованої групи у вигляді запровадження практики підпорядкування всіх членів групи єдиним правилам поведінки та вказівкам керівника.

А наведені стороною обвинувачення доводи про те, що ОСОБА_8 надавав вказівки іншим співучасниками щодо збуту наркотичного засобу, співучасники були знайомі між собою протягом певного часу та вчинили епізоди злочинів, навіть із частковим розподілом функцій, є такими, що лише підтверджують попередню змову групи осіб, яка не є організованою, а її членів - як співвиконавців злочинів.

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що між співучасниками виникли тривалі довірливі відносини, які би вплинули на створення організованої злочинної групи. Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що в ОСОБА_8 був розроблений (хоча б у загальних рисах) і схвалений учасниками групи план злочинної діяльності або вчинення конкретного злочину, прикриття своєї діяльності, як своїми силами так і іншими, суду стороною обвинувачення надано не було.

Усупереч доводам прокурора, місцевий суд, надавши оцінку змісту показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , правильно зазначив, що вони, підтвердивши обставини вчинення обвинуваченим незаконних дій із наркотичними засобами та психотропними речовинами, не підтвердили у своїх показаннях факт створення ОСОБА_8 організованої групи.

Зафіксовані ж у письмових доказах, зокрема, в протоколах про результати контролю за вчиненням злочину від 02 липня, 03, 06, 14 вересня, 11, 25 жовтня 2024 року, аудіо-, відеоконтролю особи від 02 липня, 11, 14, 25 вересня, 16, 25 жовтня 2024 року з додатками, протоколі огляду технічного носія інформації від 30 жовтня 2024 року, протоколах за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15, 25 жовтня 2024 року відомості містять детальні обставини вчинення ОСОБА_15 незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів і психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб за встановлених місцевим судом обставин, але не доводять наявність елементів організованої групи та вчинення в її складі обвинуваченим кримінальних правопорушень (т.1 а.п.125-131, 167-171, 229-236, 244-248, т.2 а.п.35-40, 51-54, 99-118, 160-172, 211-221).

Таким чином, прокурором не доведено за фактичними обставинами цього провадження, що ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 організували стійке об`єднання осіб для зайняття злочинною діяльністю, що виключає можливість надання правової оцінки діянь обвинуваченого за ч.3 ст.307 КК України.

Доводи апелянта, які зводяться до безпідставності затвердження судом першої інстанції угод про визнання винуватості щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , посилання на їх зміст крізь призму помилкової кваліфікації дій ОСОБА_8 , колегія суддів уважає неспроможними, оскільки питання правомірності укладення й затвердження угод щодо осіб в іншому провадженні не є предметом розгляду в даному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Європейський суд з прав людини наголосив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угод.

Вироки на підставі угод щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , на які посилається прокурор, не мають будь-якого преюдиціального значення в кримінальних провадження щодо ОСОБА_8 . По-перше, КПК України не містить норми, яка би вказувала на преюдиціальне значення таких вироків для доказування фактичних обставин кримінального правопорушення в межах іншого кримінального провадження щодо інших осіб (ст.90 КПК України визначає лише преюдиціальне значення рішення національного чи міжнародного суду, яким встановлено порушення прав і свобод людини, для вирішення питання щодо допустимості тих чи інших доказів). По-друге, обставини вчинення злочину у вироку на підставі угоди не встановлюються на підставі повного та всебічного дослідження доказів у межах змагальної процедури за участю всіх фігурантів інкримінованого правопорушення, а набувають значення правової презумпції в силу визнання цих обставин сторонами угоди та затвердження її судом. По-третє, надання вироку на підставі угоди преюдиціального значення в кримінальному провадженні щодо інших осіб порушуватиме гарантії ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Так, відповідно до положень глави 35 КПК України, які складають зміст засади диспозитивності, у випадку ініціювання сторонами вирішення правового спору між ними самостійно - через укладення угоди про визнання винуватості, дії суду обмежується відповідним бажанням сторін.

Предметом судового розгляду в такому випадку виступають обставини вчиненого кримінального правопорушення в контексті їх обсягу та змісту, що визначені в угоді про визнання винуватості, а завдання суду в кримінальному провадженні на підставі угоди полягає в іншому - об`єктивно перевірити відповідність укладеної угоди про визнання винуватості вимогам закону, наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого й затвердження угоди про визнання винуватості.

Отже, посилання прокурора на наведену у вироках на підставі угод кваліфікацію дій співучасників не має жодного впливу в даному кримінальному провадженні на кваліфікацію діянь ОСОБА_8 , судовий розгляд кримінального провадження щодо якого здійснювався в загальному порядку та обставини вчинених ним злочинів установлювались на підставі оцінки сукупності доказів, а не в аспекті констатованих стороною обвинувачення обставин, які визнані сторонами провадження.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Призначене ОСОБА_8 покарання в межах, визначених санкціями ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Достатніх і підстав уважати обраний ОСОБА_8 захід примусу у вигляді позбавлення волі на тривалий строк (на строк 6 років) із конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла, явно несправедливим унаслідок м`якості не вбачається.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4