СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7020/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000344 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на земельні ділянки, які розташовані в с. Новосілки Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області шляхом заборони відчуження та розпорядження ними, а також будівництва на них об`єктів нерухомості як їх власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме: з кадастровим номером :36:118:0213, що перебуває у власності ОСОБА_4 ; з кадастровим номером :36:118:0215, що перебуває у власності ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, вважає за можливе розглянути вказане клопотання без повідомлення власника майна.

Розглянувши дане клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 № 261-24-VI ряд громадян отримали у власність безоплатно для ведення індивідуального садівництва земельні ділянки на території с. Новосілки (в межах населеного пункту) Вишгородського району по 0,12 га кожна.

Відповідно до інформації Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського від 16.10.2024 № 991-001-2184/991-083 р. Десна, згідно зі ст. 79 Водного кодексу України, відноситься до великих річок, у зв`язку з чим ширина її прибережної захисної смуги становить 100 метрів. Однак, оскільки крутизна схилу даної ділянки річки становить 11,5 градусів, то відповідно до ст. 88 Водного кодексу України крутизна ширини прибережної захисної смуги подвоюється та становить 200 метрів. Виходячи з наведеного Центральною геофізичною обсерваторією зроблено висновок, що вищезазначені земельні ділянки приватної форми власності як станом на липень 2013 року, так і на теперішній час повністю потрапляють в прибережну захисну смугу р. Десна та відносяться до земель водного фонду.

Вказані обставини підтверджуються протоколом огляду від 13.11.2024 земельних ділянок з кадастровими номерами :36:118:6156, :36:118:6157, :36:118:6158, :36:118:6005, :36:118:6004, :36:118:0209, :36:118:0210, :36:118:0211, :36:118:0213, :36:118:0215, :36:118:0217, :36:118:0218, :36:118:0219, :36:118:0220, :36:118:0222, :36:118:0216, :36:118:0225, :36:118:0224, :36:118:0207 та :36:118:0221, до якого сертифікованим інженером-геодезистом виготовлено план-схему земельних ділянок з розташованими на них будівлями та спорудами з нанесенням меж прибережної захисної смуги р. Десна.

Вказаним оглядом встановлено, що частина земельних ділянок, переданих у власність громадян у липні 2013 року, огороджена та активно забудовується.

Зокрема, на земельних ділянках з кадастровими номерами :36:118:6156, :36:118:6157 та :36:118:6158 розташовані об`єкти будівництва, які мають ознаки незавершених. На паркані, якою огороджена одна з ділянок, міститься оголошення про продаж будинку.

Крім того, під час проведення огляду інженером-геодезистом зафіксовано координати урізу води р. Десна та верхньої точки рельєфу схилу від вказаного урізу, за допомогою чого встановлено, що крутизна схилу складає 4 градуси. Таким чином, відповідно до чинного законодавства довжина прибережної захисної смуги р. Десна в оглянутій 13.11.2024 місцевості складає 200 метрів, що відображено на карті-схемі залученого спеціаліста.

Так, згідно ст. ст. 59, 83, 84 Земельного кодексу України до земель комунальної і державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Відповідно до вимог ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Тобто, в межах прибережних захисних смуг відведення та використання земель для потреб ведення садівництва та будівництва житлових будинків заборонено, при цьому органом місцевого самоврядування всупереч вимог земельного законодавства відведено у приватну власність дані земельні ділянки саме за рахунок земель водного фонду в межах прибережної захисної смуги річки Десна.

Аналогічні норми містяться в ст. ст. 60, 61 Земельного кодексу України.

Таким чином, вбачається, що Новосілківською сільською радою відведено у приватну власність земельні ділянки водного фонду всупереч вимог земельного законодавства.

Враховуючи, що земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:0213, :36:118:0215, є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки містять на собі матеріальні сліди, що можуть підтвердити факт їх відведення за рахунок земель водного фонду постановою прокурора від 13.11.2024 зазначені земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час у зв`язку із подальшою незаконною забудовою зазначених земельних ділянок виникне право на державну реєстрацію права власності на об`єкти незавершеного будівництва, проведення на земельних ділянок будівельних робіт та подальшої реєстрації права власності на об`єкти завершеного будівництва, поділ чи об`єднання земельних ділянок, їх відчуження.

Такі дії безумовно призводять до зміни якісних характеристик земельних ділянок на яких здійснюється забудова, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а також реальних можливостей забудовника щодо реєстрації абсолютно нових об`єктів речових прав на вказаних вище земельних ділянках, скасуванню права на останню шляхом її поділу/об`єднання.

Тобто, земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:0213, :36:118:0215 повністю відповідають критеріям ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України та є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були та є дотепер об`єктами кримінально протиправних дій з проведення на них будівництва, приватну власність на які отримано кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 11 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метоюзабезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000344 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, які розташовані в с. Новосілки Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області шляхом заборони відчуження та розпорядження ними, а також будівництва на них об`єктів нерухомості як їх власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме: з кадастровим номером :36:118:0213, що перебуває у власності ОСОБА_4 ; з кадастровим номером :36:118:0215, що перебуває у власності ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1