Справа № 203/7178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0002349,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0002349, про арешт майна.

В призначене судове засідання слідчий та власник майна не з`явились, що в силу положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частинами 1,2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002349, відомості за яким внесено до ЄРДР 27.09.2025 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.320 КК України.

10.11.2025 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-Картонну коробку чорного кольору з написом «Arianna Premium shoes» з жіночим взуттям світлого кольору без позначок на взутті, яку разом із взуттям поміщено та упаковано до спеціального пакету №PSP 4092653;

-Картонну коробку з написом «SEZAR» з зимовим жіночим взуттям розміру 37, з написом на підошві «ITALY DESIGN LAVORAZIONE ARTIGIANALE», яку разом із взуттям поміщено та упаковано до спеціального пакету №PSP 4092654;

-Дві каністри білого кольору об`ємом приблизно по 30 л та пластикова бочка чорного кольору об`ємом 50 л, які частково заповнені рідиною невідомого походження. З каністри №1 відібрано зразок рідни до скляної банки об`ємом 300 мл, яку поміщено до спеціального пакету №RIC 2230679; з каністри №2 відібрано зразок рідини до скляної банки об`ємом 300 мл, яку поміщено до спеціального пакету №RIC 2230680; з пластикової бочки №3 відібрано зразок рідини до скляної банки об`ємом 300 мл, яку поміщено до спеціального пакету №WAR 1595380.

Постановою слідчого від 11.11.2025 року вилучене в ході обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В наданому клопотанні слідчим поставлено питання про арешт вилученого в ході обшуку майна.

Перевіряючи доводи клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що останнє було розпочато за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.320 КК України, частина 1 якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил посіву або вирощування снотворного маку чи конопель, а також порушення правил виробництва, виготовлення, зберігання, обліку, відпуску, розподілу, торгівлі, перевезення, пересилання чи використання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин, а частина 2 за ті самі дії, вчинені повторно, або якщо вони спричинили нестачу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів у великих розмірах, або призвели до викрадення, привласнення, вимагання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено відповідність критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України та значення для кримінального провадження вилучених в ході обшуку коробок із взуттям.

В частині вилученої в ході обшуку речовини, слідчий суддя враховує, що згідно долученого висновку експерта від 20.11.2025 року №СЕ-19/104-25/44613-НЗПРАП за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в наданих на дослідження зразках рідини, відібраних та вилучених в ході обшуку за адресою: м.Дніпро, пров.Мармуровий, буд.12, у каністрах№1 та №2, пластиковій бочці №3, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у межах чутливості застосованого методу дослідження, не виявлено.

Вказане свідчить, що вилучена в ході обшуку рідина в каністрах №1 та №2, пластиковій бочці №3, не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.320 КК України.

З огляду на це, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено відповідності вилученого в ході обшуку майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України та передбачених ст.170 КПК України підстав для його арешту.

В зв`язку із цим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0002349 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1