У Х В А Л А

/про повернення клопотання/

23.10.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000808 від 21.10.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 21.10.2025 близько 08:30 за адресою: м. Львів вул. Наукова 7 відбулось ДТП (зіткнення т/3) за участі автомобіля марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та електросамоката марки «Bolt B-2437» під керуванням ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

21.10.2025 автомобіль марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання визначено майданчик тимчасового утримання що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7а.

Оскільки автомобіль марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних і транспортно-трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний автомобіль.

Без надання експертам автомобіля марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити його технічний стан, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП .

Передання на даний час на зберігання автомобіль марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 , власнику створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

З метою недопущення ??відчуження власником автомобіль марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину; знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події; просить накласти арешт на вищезазначений автомобіль.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступних висновків.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, 21.10.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.286 КК України (кримінальне провадження №0000808), яке розпочато на підставі того, що 21.10.2025 близько 08:30 за адресою: м. Львів вул. Наукова 7 відбулось ДТП (зіткнення т/3) за участі автомобіля марки «Peugeot» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та електросамоката марки «Bolt B-2437» під керуванням ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

Згідно із ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати зокрема, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

Стаття 171 КПК України визначає, що повинно бути зазначено слідчим, прокурором у клопотанні про арешт майна.

Статтею 171 вказаного Кодексу передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, копії документів не завірені належним чином.

Крім того, статтею 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються змісту клопотання про арешт майна.

Слідчим не надано жодних належних і допустимих доказів того, що вилучене майно необхідне для проведення авто технічних і транспортно-трасологічних експертиз. В матеріалах відсутні будь-які постанови про призначення експертизи або відомості про намір їх проведення у подальшому. За таких умов посилання сторони обвинувачення на необхідність арешту з метою забезпечення проведення експертних досліджень є необґрунтованим.

Також, додані до клопотання копії документів не засвідчені належним чином, що суперечить вимогам ДСТУ 4163:2020 та положенням ст. 99 КПК України.

Зокрема, на копіях відсутні відомості про посаду, ініціали та прізвище особи, яка їх засвідчила, а також дата такого засвідчення. Наявність лише позначки «згідно з оригіналом» і підпису не забезпечує автентичності цих документів. За таких обставин суд не має підстав визнавати ці документи належними доказами.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено постанови про визначення слідчого (групи слідчих) у даному кримінальному провадженні, що позбавляє суд можливості підтвердити статусу особи, що подає клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України арешт майна застосовується лише за умови наявності достатніх підстав, які свідчать про необхідність такого заходу. Зокрема, клопотання має містити дані, що без арешту існує ризик: знищення або пошкодження майна; відчуження чи переміщення майна, що унеможливлює його подальше використання як доказу; приховування майна особою, яка на нього має право.

У наданому клопотанні слідчий не навів жодних доказів, які свідчили б про наявність таких ризиків. Не зазначено жодних фактичних обставин, що підтверджують можливість знищення, відчуження або приховування майна, а також не надано документів або інформації від третіх осіб, які б засвідчили таку необхідність.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години про що постановляє ухвалу.

За таких умов слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , погодженого із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000808 від 21.10.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути прокурору Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1