Справа № 504/4579/25
Номер провадження 1-кп/504/772/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001109 від 16.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

до Доброславського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В ході судового розгляду захисник звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, а саме просив скасувати арешт майна, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2025 року, зокрема на дві чоловічі каблучки оздоблені камінням, обручку без оздоблення, годинник RDAMER 1888 сріблястого кольору, грошові кошти у сумі 7626 доларів США та грошові кошти у сумі 50 Євро.

Вказане клопотання вмотивоване зміною кваліфікації дії обвинуваченого та його обвинувачення за ч. 2 ст. 369-2 КК України, що не передбачає можливості застосування покарання у виді конфіскації майна. Таким чином, на переконання захисника потреба в арешті цього майна відпала.

В судовому засіданні сторона захисту вищевказане клопотання підтримала.

Прокурор, щодо задоволення клопотання заперечив, вказуючи про те, що вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні досудове розслідування у якому триває.

Судом встановлено, що 25.06.2025 у КП № 0000191 проведено обшук за фактичним місцем проживання обвинуваченого, в ході проведення якого виявлено та вилучено речі, зокрема серед іншого дві чоловічі каблучки оздоблені камінням, обручку без оздоблення, годинник RDAMER 1888 сріблястого кольору, грошові кошти у сумі 7626 доларів США та грошові кошти у сумі 50 Євро.

Цього ж дня, вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як могло використовуватися, як засіб вчинення кримінального правопорушення, що вбачається із змісту постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2025 року вищевказане майно арештовано. Слідчий суддя вказав, що вилучене під час обшуку майно, може відповідати критеріям ч.1 ст.98 КПК України, вказуючи, зокрема, що вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного грошові кошти мають ознаки майна (доходів), що могло бути отримано внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення.

За таких обставин, арешт майна про яке йдеться у клопотанні, не накладено виключно задля виконання вироку, в частині можливого призначення покарання у виді конфіскації майна відсутні, а його метою є також і збереження речових доказів, якими можуть бути предмети отриманні злочинним шляхом, засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.132КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, судом не встановлено необґрунтованості накладеного арешту, як і не встановлено обставини відсутності потреби в такому арешті на час судового розгляду, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.12.2025 року о 09 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1