печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно вчинення

ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 12.07.2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії підготовчого судового провадження.

Від прокурора надійшло клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до суду, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підтримав, просив задовольнити.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений в судові засідання не з`являється, будь-яких документів про поважність причин своєї неявки суду не надає, що свідчить про переховування від суду з метою уникнення від відповідальності.

Вжитими Печерським УП ГУНП у м. Києві заходами на виконання ухвали про привід встановити фактичне місце перебування ОСОБА_5 не виявилось можливим.

За таких обставин, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується від суду, та стосовно останнього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, дійшов наступних висновків.

Клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу внесене одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 188 ч. 2 п. 1 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до положень ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є обов`язковою, неодмінною умовою законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§§73, 74 рішення ЄСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", §§66, 67 рішень ЄСПЛ від 07.04.2005г. у справі "Рохліна проти Росії", §§73, 74 рішення ЄСПЛ від 01.06.2008 г. у справі "Мамедова проти Росії").

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 оголошено в розшук, а провадження зупинено до його розшуку.

Прокурором у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність підстав для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, що обвинувачений переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, вже реалізовано один з ризиків, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, суд бере до уваги ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, не забезпечило виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 188, 189, 190, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 29.04.2025 року або до вказаної дати з моменту приводу обвинуваченого чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1