Справа № 276/1639/25
Провадження по справі№ 1-кп/276/139/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року с-ще Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001315 від 18.07.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Амонь, Хомутовського району, Курської області російської федерації, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 близько 17 год. 35 хв. нарядом СРПП ВП № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області зупинено вантажний автомобіль марки «МАН 19.463» н.з. НОМЕР_1 , з причіпом марки «ХТЗ» н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та був під керуванням громадянина ОСОБА_6 , який здійснював перевезення деревини породи сосна (10 куб) без відповідних документів.

В подальшому цього ж дня слідчими ВП № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області проведено огляд місця події за результатами якого вилучено вантажний автомобіль з причіпом, який належить ОСОБА_4 та за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000145 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України

У цей день, в ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , який обіймає посаду начальника відділення поліції № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, за вчинення останнім дій з використанням наданого йому службового становища, спрямованих на не перешкоджання ОСОБА_4 у здійсненні незаконної господарської діяльності, а саме перевезення та обробки деревини без відповідних дозвільних документів та повернення вилученого транспортного засобу з деревиною.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29.07.2025 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибула до адміністративної будівлі відділення поліції № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, що за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. смт. Хорошів, вул. 95-ї Бригади, 2, та пройшла до службового кабінету, де знаходиться робоче місце ОСОБА_7 .

Під час розмови ОСОБА_4 висловила ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 20000 гривень щомісячно за вчинення останнім дій, обумовлених його службовим становищем, спрямованих на не перешкоджання у здійсненні діяльності, пов`язаної із перевезенням та обробкою деревини без відповідних дозвільних документів. На вказану пропозицію ОСОБА_7 відмовився та роз`яснив ОСОБА_4 протиправність вказаних дій та про кримінальну відповідальність за їх вчинення. Після даної розмови ОСОБА_4 вийшла з кабінету ОСОБА_7 та покинула адміністративну будівлю.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 30.07.2025 близько 14 год. 49 хв. ОСОБА_4 повторно прибула до адміністративної будівлі до відділення поліції № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, що за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н. смт. Хорошів, вул. 95-ї Бригади, 2, та пройшла до службового кабінету, де знаходиться робоче місце ОСОБА_7 .

Під час розмови ОСОБА_4 повторно висловила ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди за вчинення останнім дій, обумовлених його службовим становищем, спрямованих на не перешкоджання у здійсненні діяльності, пов`язаної із перевезення та обробкою деревини без відповідних дозвільних документів.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 вкотре відмовився від вказаної пропозиції, роз`яснивши ОСОБА_4 про протиправний характер її дій та повідомивши, що згідно із займаною посадою не може вчинити обумовлені нею дії, ОСОБА_4 , вважаючи, що обсяг та характер повноважень ОСОБА_7 , зайняття ним керівної посади в територіальному підрозділі Національної поліції, дозволяє вчинити ним дії щодо сприяння у здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із перевезенням та обробкою деревини без відповідних дозвільних документів, продовжила реалізацію свого умислу, та, як наслідок, цього ж дня, близько 14 год. 51 хв. надала за вчинення таких протиправних дій службовій особі, яка займає відповідальне становище, а саме начальнику відділення поліції № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 20000 гривень, які залишила в його кабінеті в пачці з-під цигарок.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 369 КК України, як умисні дії, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в її інтересах дій з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та беззастережно, щиро розкаялася. Вона підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та прокурором, призначити узгоджене покарання та на підставі статті 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної, просив затвердити угоду та, враховуючи виняткові сімейні обставини, а саме необхідність постійного догляду та лікування малолітнього сина з інвалідністю, просив встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Прокурор ОСОБА_3 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону та суспільним інтересам. Водночас, зважаючи на тяжкість вчиненого корупційного правопорушення, він наполягав на встановленні іспитового строку тривалістю 2 роки.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , дійшов висновку про наявність усіх підстав для її затвердження.

Відповідно до вимог статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, до яких належить і злочин, передбачений частиною 3 статті 369 КК України, за умови, що шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. У даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні, а шкода завдана суспільним інтересам у сфері належного функціонування органів державної влади.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 уклала угоду добровільно, тобто не внаслідок застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. У судовому засіданні вона підтвердила, що цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення та вид покарання, а також обмеження права на оскарження вироку, що передбачені статтями 394 та 424 КПК України.

Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України. В ній чітко сформульовано обвинувачення та його правова кваліфікація, беззастережне визнання вини обвинуваченою, узгоджене покарання та умови його застосування, а також зобов`язання обвинуваченої.

Окремої уваги заслуговує оцінка відповідності умов угоди інтересам суспільства. Відповідно до статті 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу, зокрема, у забезпеченні швидшого судового провадження та запобіганні злочинам. Суд констатує, що в даному випадку суспільний інтерес дотримано повною мірою. По-перше, затвердження угоди забезпечує процесуальну економію, дозволяючи уникнути тривалого судового розгляду та оперативно притягнути винну особу до відповідальності. По-друге, що є особливо вагомим в умовах воєнного стану, обвинувачена ОСОБА_4 взяла на себе добровільне зобов`язання перерахувати 200000 гривень на потреби Збройних Сил України. Суду надано квитанцію від 03 жовтня 2025 року, яка підтверджує виконання цього зобов`язання. Ця дія не лише свідчить про глибину каяття обвинуваченої та її бажання компенсувати завдану суспільству шкоду, але й становить прямий та значний внесок у зміцнення обороноздатності держави. Таким чином, угода досягає балансу між інтересами правосуддя та нагальними потребами суспільства, що є вагомою підставою для її затвердження.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також відповідають суспільним інтересам.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад, визначених статтею 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинила тяжкий корупційний злочин, який становить значну суспільну небезпеку, оскільки підриває авторитет органів державної влади та принципи законності.

Водночас, при визначенні міри покарання суд враховує узгоджену сторонами санкцію в межах, встановлених законом. Сторони узгодили покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. Таке покарання є мінімальним, передбаченим санкцією частини 3 статті 369 КК України, і суд вважає його справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, з огляду на наявність низки обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої та її активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами досудового розслідування та її поведінкою в суді. Щире каяття виявилося не лише у визнанні вини, а й у конкретних діях, спрямованих на виправлення наслідків вчиненого, а саме у добровільному перерахуванні значної суми коштів на підтримку Збройних Сил України.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі статтею 67 КК України, у ході судового розгляду не встановлено.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченої, які свідчать про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства. ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, заміжня, позитивно характеризується.

Вирішальне значення при вирішенні питання про можливість застосування статті 75 КК України мають виняткові сімейні обставини обвинуваченої. Згідно з наданими суду документами, ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_9 , 2014 року народження, який є дитиною з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, систематичного лікування та реабілітації. Зокрема, матеріали справи містять посвідчення дитини з інвалідністю серії ДДА № 178877 та численні медичні направлення на консультації до вузькопрофільних спеціалістів та на планову госпіталізацію. Крім того, її чоловік є особою з інвалідністю з дитинства, а на її утриманні також перебуває мати пенсійного віку, яка є внутрішньо переміщеною особою. Ці обставини свідчать про те, що реальне відбування покарання у виді позбавлення волі не лише матиме негативні наслідки для самої обвинуваченої, але й критично позначиться на житті та здоров`ї її дитини та інших членів родини, які залежать від її догляду та підтримки.

Зваживши на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність кількох пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи її виняткову роль у житті своєї родини, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

При визначенні тривалості іспитового строку, який згідно зі статтею 75 КК України може бути встановлений від одного до трьох років, суд враховує позиції сторін. Прокурор, посилаючись на тяжкість злочину, просив встановити іспитовий строк у 2 роки. Захисник, наголошуючи на необхідності догляду за хворою дитиною, просив встановити мінімальний строк 1 рік.

Суд визнає обґрунтованість доводів прокурора щодо суспільної небезпеки корупційних діянь, що вимагає належного контролю за засудженою особою протягом достатнього періоду часу.

Водночас, суд не може залишити поза увагою переконливі доводи сторони захисту, підкріплені належними доказами. Необхідність постійного супроводу сина з інвалідністю до медичних закладів, у тому числі на стаціонарне лікування, вимагає від обвинуваченої максимальної мобільності та зосередженості на вирішенні питань, пов`язаних зі здоров`ям дитини. Тривалий іспитовий строк, пов`язаний з певними обмеженнями та обов`язками, може створити додаткові перешкоди для належного виконання нею материнських обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася та своїми діями (зокрема, значним благодійним внеском) довела бажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що встановлення мінімального іспитового строку тривалістю 1 (один) рік буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, не створюючи при цьому надмірних обтяжень для виконання нею життєво важливих сімейних функцій.

На підставі частини 1 статті 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів у сумі 3565 гривень 60 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Грошові кошти в сумі 20000 гривень, які були предметом неправомірної вигоди, підлягають конфіскації в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2025 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

3.На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4.Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5.Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

6.Речові докази у кримінальному провадженні:

-грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, які передані на зберігання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» конфіскувати в дохід держави;

-пачку з-під цигарок «Marllboro» та змиви з внутрішньої та зовнішньої її поверхонь, змив зі згортку купюр знищити;

-3 (три) DVD-R диски з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

7.Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 05.08.2025 у справі № 296/8497/25 на вищевказані речові докази: грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень та пачку з-під цигарок «Marllboro», скасувати.

8.Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 04.08.2025 у справі № 296/8418/25 на майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді позбавлення права на розпорядження та відчуження, а саме на:

-житловий будинок, загальною площею 192,4 кв. м. (житлова площа 50,3 кв. м.), що за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1;

-об`єкт житлової нерухомості (будівля аптеки), загальною площею 266,3 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1;

-господарське приміщення, загальною площею 39,2 кв. м., що за адресою: Житомирська обл., смт. Іршанськ, вул. Гагаріна 4а, розмір частки 1/1;

-транспортний засіб марки «Volksvagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його законним представником, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_10