Справа № 209/7147/25
Провадження № 1-кп/209/289/25
В И Р О К

Іменем України

30 вересня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000593, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2025 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 року у вечірній час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у кімнаті, де мешкає його бабуся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумку чорного кольору, належну ОСОБА_6 ..

Скориставшись відсутністю потерпілої, ОСОБА_4 , оглянувши вміст зазначеної сумки, виявив банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLAC» з коробкою від нього та зарядний пристрій Baseus Compact Charger model no: СССР10UE. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме: означеної банківської карти, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення банківської картки банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № рахунку НОМЕР_2 , усвідомлюючи те, що вказана банківська карта належить ОСОБА_6 , та відповідно до вимог ч. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, а також усвідомлюючи, що вищезазначена платіжна картка є електронним платіжним засобом у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час в означеному місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку, таємно, шляхом вільного доступу, викрав офіційний документ - пластикову платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , до рахунку НОМЕР_2 , яка видана АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заволодівши викраденим офіційним документом банківською карткою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, та в подальшому почав зберігати з метою подальшого викрадення грошових коштів, які могли перебувати на банківському рахунку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, що виразилось у викраденні офіційного документу, вчинений з корисливих мотивів.

Окрім того, 22.07.2025 року у вечірній час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду сумки чорного кольору, належної потерпілій ОСОБА_6 , виявив мобільний телефон «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLACK» з коробкою від нього та зарядний пристрій Baseus Compact Charger model no:CСCP10UE. Після чого у нього раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне, із корисливих мотивів, викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLACK», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , зарядного пристрою Baseus Compact Charger model no:CCСP10UE та грошових коштів з банківського рахунку, належних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 до рахунку НОМЕР_2 із використанням для цього раніше викраденої вищевказаної пластикової платіжної картки. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, перебуваючи в означеному місці у вказаний час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що в кімнаті нікого немає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав належні потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLACK» з коробкою від нього, вартість якого становить 2850,59 грн., та зарядний пристрій Baseus Compact Charger model no:CСCP10UE, вартість якого становить 329,10 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 ..

Далі, продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: усіх грошових коштів, наявних на банківському рахунку ОСОБА_6 , 22.07.2025 року приблизно о 21:20 через банкомат АТ КБ «Приватбанк» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вулиця Солов`їна, 24 А, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, скориставшись тією обставиною, що йому стало відомо пароль від банківської картки, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , а саме із використанням вказаної банківської картки в означеному банкоматі здійснив зняття готівки на загальну суму 20000 грн. 00 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме усіх грошових коштів, наявних на банківському рахунку ОСОБА_6 , 23.07.2025 приблизно о 05:20 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), у банкоматі АТ «Ощадбанк» АТМ А0301891 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Свободи, 54 В ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, скориставшись тією обставиною, що йому відомо пароль від банківської картки, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , а саме із використанням вказаної банківської картки в означеному банкоматі здійснив зняття готівки на загальну суму 3000 грн. 00 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином із використанням вказаної банківської картки ОСОБА_4 таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 23000 грн. 00 коп.

Заволодівши вищевказаним чужим майном, ОСОБА_4 у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 26179 гривень 69 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 15 вересня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою підозрюваного (обвинуваченого), згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, обставинами, що пом`якшує його покарання, є щире каяття; обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначений судом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 , за наявності в матеріалах кримінального провадження її письмової згоди на укладення угоди між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) про визнання винуватості; подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 без її участі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільною, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинений з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відомості про його особу, наявність обставин, які пом`якшують його покарання, а також наявність обставини, яка його обтяжує.

Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином та відповідно кримінальним проступком, враховуючи дані про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 22.10.2007 року, за допомогою до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не звертався, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, на підставі ч. 1 ст.66 КК України, відносить щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, який раніше не судимий, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про його особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченої, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної 15 вересня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1963 від 11.08.2025 року в сумі 424,08 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000593, укладену 15 вересня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11.08.2025 року у справі № 209/5906/25 (провадження № 1-кс/209/713/25), на мобільний телефон «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLACK», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , поміщений в спец.пакет CRI 1158022, коробка від мобільного телефону HMD ARC TA-1682 DS з наступним вмістом: фіскальний чек на суму 3596 грн., фіскальний чек на суму 200 грн., інформація щодо сертифікації, інструкція користувачу, зарядний дріт з роз`ємом ТР-С чорного кольору, поміщені в спец.пакет RAW0052650, зарядний пристрій Baseus Compact Charger model no:CCСP10UE, поміщений в спец.пакет CRI 1158023, шляхом зняття заборони відчуження та розпорядження вищевказаним майном.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а саме:

- коробку від мобільного телефону HMD ARC TA-1682 DS з наступним вмістом: фіскальний чек на суму 3596 грн., фіскальний чек на суму 200 грн., інформація щодо сертифікації, інструкція користувачу, зарядний дріт з роз`ємом ТР-С чорного кольору, які належать потерпілій ОСОБА_6 та передані їй під схорону розписку від 21.08.2025 року, залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

- мобільний телефон «HMD ARC TA-1682 DS 2/64 BLACK», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , поміщений в спец.пакет CRI 1157979; зарядний пристрій Baseus Compact Charger model no:CCСP10UE, поміщений в спец.пакет CRI 1157980, які відповідно до квитанції № 004338 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000593 (номер книги обліку речових доказів 996, порядковий номер 110), зберігаються в камері схову ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1963 від 11.08.2025 року у сумі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1