Провадження №1-кп/524/181/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001292 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, громадянки України, українки, освіта вища, працюючої: ПП «Світ жалюзі». Менеджер, заміжньої, на утриманні має неповнолітнього сина, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження №0001292 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно обвинувального акту 21 грудня 2023 року близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення сварки з однокласником неповнолітнього сина ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула на територію Кременчуцького ліцею №30 «Олімп» імені Н.М. Шевченко Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, розташованому за адресою: м. Кременчук провулок Княжий, б.3, де на подвір`ї навчального закладу зустріла останнього. В подальшому, в ході сварки з неповнолітнім ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 на ґрунті давніх особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи свою перевагу у фізичному розвитку, користуючись тим, що в силу віку потерпілий не міг чинити опору, правою рукою нанесла один удар в область лівого ока потерпілого, чим спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 1446 від 26.12.2023 внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_9 утворилися тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Захисник адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, не визнала, проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала.

Прокурор зазначила що наявні усі підстави для задоволення клопотання та звільнення звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Вивчивши клопотання захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, було вчинено 21 грудня 2023 року.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі..

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

На момент розгляду судом даного клопотання, строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за даний кримінальний проступок, минув.

Суд не знаходить підстав для визнання обвинуваченої такою, яка під час судового розгляду у кримінальному провадженні здійснювала умисні дії, направленні на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо зупинення провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченої та скоєння останньою іншого кримінального правопорушення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

З`ясувавши позицію обвинуваченої, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 надала суду свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності і закриття відносно неї кримінального провадження.

Цивільний позов законного представника потерпілого суд залишає без розгляду.

Так, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 29 липня 2021 року, вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (постанова по справі № 552/5595/18).

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Щодо стягнення процесуальних витрат на проведення судової експертизи у розмірі 15145,60 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати на проведення судової експертизи слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 369, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001292 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта на суму 15145,60 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов законного представника потерпілого залишити без розгляду, роз`яснивши право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази лазерний компакт диск з відеозаписом від 21.12.2023 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11