Справа № 367/9526/19 Провадження № 1-кп/367/98/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0002126 від 31.10.2018 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Гостомель, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2018 приблизно о 05 год. 55 хв. ОСОБА_5 , обіймаючи на підставі наказу про прийняття на роботу № 16-К від 17.04.2000, посаду механіка контрольно-транспортного пункту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінське АТП 13250», , що за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Чапаєва, 1, пов`язану з відповідальністю за технічний стан та експлуатацію транспортних засобів, нехтуючи своїми обов`язками по випуску на лінію технічно-справних транспортних засобів, закріпленими в посадовій інструкції механіка контрольно-транспортного пункту, затвердженій директором ТОВ «Ірпінське АТП 13250» від 22.01.2011, не маючи будь-яких перешкод при добросовісному огляді транспортного засобу марки «Рута СПВ-17», державний номерний знак НОМЕР_1 , можливості виявити несправність запираючого механізму правої пасажирської двері пасажирського відсіку транспортного засобу марки «Рута СПВ-17», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (далі по тексту - транспортний засіб «Рута СПВ-17»), в порушення наказу № 710 від 26.11.2012 Мінінфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», пункту 6.8.8. ДСТУ 3649:2010, відповідно до якого «Замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксації сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, які призначені для відкривання та закривання дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи і пристрої їх задіювання (відкривання), приводи відкривання (закривання) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігріву та обдуву вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні», пункту 7.8, згідно якого «Відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.4-6.8.6, 6.8.8, 6.8.10-6.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням різьбових з`єднань», та всупереч вимог п. 31.4.7.г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, випустив в експлуатацію технічно несправний транспортний засіб «Рута СПВ-17» на лінію роботи з перевезення пасажирів за маршрутом № 7 сполученням м. Ірпінь (залізничний вокзал)-м. Ірпінь (залізничний вокзал), шляхом проставлення відтиску індивідуальної номерної печатки № 15011 на дорожньому листі № 716559, чим поставив під загрозу безпеку учасників дорожнього руху та пасажирів.

В той же день, 31.10.2018 року приблизно о 09 год. 10 хв. під час руху транспортного засобу «Рута СПВ-17» під керуванням водія ТОВ «Ірпінське АТП 13250» Мхітаряна Гамлета по міському автобусному маршруту № 7 сполученням м. Ірпінь (залізничний вокзал)-м. Ірпінь (залізничний вокзал), а саме під час виконання повороту вліво на перехресті з вулиці Садова на вулицю Степанівська в м. Ірпінь, Київської області, внаслідок технічної несправності запираючого механізму правої пасажирської двері пасажирського відсіку, під впливом фізичного навантаження власною вагою неповнолітньої пасажирки ОСОБА_7 , яка в момент здійснення водієм маневру знаходилась в положенні стоячи біля зазначеної двері, права пасажирська дверка пасажирського відсіку відчинилась та пасажирка ОСОБА_7 випала з транспортного засобу «Рута СПВ-17» на асфальтне покриття під час його руху.

Внаслідок падіння з транспортного засобу «Рута СПВ-17» під час його руху на асфальтне покриття ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми з забоями головного мозку, субдуральними гематомами в правій скронево-тім`яній ділянці і лівій скронево-тім`яній ділянці голови, лінійного перелому правої тім`яної кістки, забійної рани правої скроневої ділянки, а також множинних саден кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ст. 287 КК України, а саме випуск в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_9 , представником - адвокат ОСОБА_8 , заявлений цивільний позов до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», ОСОБА_5 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» в розмірі 31 277,14 грн. (тридцять одна тисяча двісті сімдесят сім гривень 14 коп.); про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» в розмірі 1563,86 грн. (одна тисяча п`ятсот шістдесят три гривні 86 коп.); про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» в розмірі 848 576,14 грн. (вісімсот сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 14 коп.); судові витрати в розмірі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 коп.) пропорційно задоволеним позовним вимогам з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250».

Від представника ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» надійшов відзив на цивільний позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що вимога про стягнення майнової шкоди, звернена до ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» є передчасною, а тому не підлягає задоволенню. Крім того, загальний розмір обґрунтованих (необхідність їх здійснення підтверджена документально відповідним закладом охорони здоров`я) витрат на лікування ОСОБА_7 становить: 26 495 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 83 копійки. Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У зв`язку з тим, що позивач може претендувати на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, тільки у розмірі 26 495,83 грн., то розмір належного їй відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 1 324 (одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 79 копійок. Представник відповідача вказує, що вказаний вище розмір обґрунтованих витрат на лікування та розмір моральної шкоди може бути здійснений страховиком тільки після набрання законної сили вироку у даному кримінальному провадженні, де буде однозначно встановлено судом вину особи, відповідальність якої застрахована за полісом № АМ/3809409. До моменту набрання законної сили вироку у даному кримінальному провадженні, у ТДВ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування на користь позивача. Також представник відповідача заперечує проти стягнення з відповідача витрат на проведення психологічного дослідження потерпілої, проведеного на замовлення позивача.

Від представника ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» надійшов відзив на цивільний позов, в якому у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача просив відмовити, мотивуючи свою позицію тим, що тілесні ушкодження та збитки які були завдані цивільному позивачу у вигляді (матеріальної та моральної шкоди) були спричинені у зв`язку з халатністю цивільного позивача, внаслідок незачиненої цивільним позивачем за собою дверей автобуса РУТА СПВ-17 (д.н.з. НОМЕР_3 ).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України не визнав, пояснивши суду, що станом на 31.10.2018 працював механіком контрольно-транспортного пункту в ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», виконуючи роботу, пов`язану з відповідальністю за технічний стан та експлуатацію транспортних засобів, з посадовою інструкцією механіка був ознайомлений. Так, 31.08.2018 перед випуском на маршрут він оглядав автобус ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Перевіряв даний автобус в тому числі і на відкривання та зачинення дверей. Технічний стан дверей за результатом перевірки зауважень в нього не викликав. Після огляду даного транспортного засобу ОСОБА_5 проставив відмітку в журналі випуску транспортних засобів про задовільний стан автобусу та можливість його експлуатації. Вважає, що причиною випадіння потерпілої з автобусу стало не дотримання самою пасажиркою ОСОБА_10 правил проїзду у пасажирському транспорті. Оскільки вона не трималася за поручні та при нахилянні автобусу на повороті, потерпіла сперлася на двері автобусу, які відчинилися і вона випала з подальшим травмуванням.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що вранці 31 жовтня 2018 року вона їхала до школи на маршрутці. Перед тим вона взяла з собою каву, яку тримала в руці. Як точно сідала в автобус не пам`ятає. З собою у неї був чорний рюкзак. Потерпіла вказує, що телефон в руках не тримала, вважає, що він був у задній кишені джинсів, оскільки після події він не розбився, а лише був пошкоджений чохол. Потерпіла пам`ятає, що у лівій руці тримала каву, права була вільна, а тому вважає, що вільною рукою вона трималася за поручень, хоча вже не може точно згадати, що на той час відбувалося у маршрутці. ОСОБА_7 не пам`ятає, щоб їй хтось робив зауваження з приводу незачинених нею дверей автобусу. Потерпіла вказує, що після ДТП пролежала тривалий час в лікарні, не могла довго висидіти в школі, їй ставало погано від шуму, боліла голова, відчувала страх від виду маршрутки. До аварії займалася вокалом та фортепіано, але після тої події припинила, бо не було сил та зникло бажання. Школу закінчувала на індивідуальному навчанні. Потерпіла зауважила, що її життя після того як вона випала з автобусу повністю змінилося і в свої 15 років вона знов навчалася ходити. ДТП повністю змінило її життя, вона не могла ходити до школи, як раніше спілкуватися з друзями, продовжувати вивчати іноземну мову, бо були проблеми з запам`ятовуванням і вона багато часу лікувалася та відновлювалася, що дуже сильно вплинуло на її фізичний та емоційний стан. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, оскільки внаслідок даної події їй було заподіяно не тільки матеріальну, а і моральну шкоду, яка полягала у фізичних та душевних стражданнях.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона два-три роки тому вранці, приблизно о 08:30 год. 09-00 год., їхала до Ірпінського ринку у маршрутці № 7. Маршрутка рухалась по вул. Садовій в м. Ірпінь, Київської області, вона сиділа з правої сторони на одномісному сидінні позаду і грала у гру на мобільному телефоні. Біля зупинки, що біля церкви, боковим зором побачила, що двері маршрутки відчинені, і в цей час почула крики пасажирів, що дівчина випала з маршрутки. Водій маршрутки ще трохи проїхав і зупинився. Свідок ОСОБА_11 вийшла та побачила дівчину на дорозі. Свідок також пояснила, що звернула увагу, коли сідала у маршрутку, що двері в маршрутку зачинялися лише якщо сильно ними хлопнути.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що наприкінці 2018 року вранці приблизно о 08:30 год - 09:00 год, свідок сів у маршрутку № 7, яка курсувала в м. Ірпінь Київської області, щоб доїхати до вулиці Мечнікова. У маршрутці зайняв заднє сидіння. На зупинці біля церкви до маршрутки зайшла дівчинка (потерпіла ОСОБА_7 ), але двері повністю не зачинила, бо сильно не хлопнула нею.. У маршрутці були вільні місця, але дівчина залишилася стояти біля дверей та могла спиратися на них. В одній руці вона тримала телефон, а в іншій одноразовий стаканчик. Якась жінка перед свідком казала дівчині, що двері не зачинені, але та не відреагувала. Маршрутка почала рухатися по вул. Садовій, і на повороті дівчина випала з неї на дорогу. Після цієї події маршрутка зупинилася, а він пішов додому, бо поспішав, а тому йому не відомо, що було далі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка пояснила, що наприкінці жовтня 2018 року приблизно о 09 год. 00 хв. була свідком як в м. Ірпінь Київської області дівчинка випала з автобусу. Свідок пам`ятає, що коли дівчина зайшла до маршрутки на зупинці біля церкви, то в одній руці тримала стаканчик, а в іншій ще щось, вона точно не пам`ятає. Свідок ОСОБА_13 зазначила, що дівчина не захлопнула за собою двері, а тому вони не зачинились як слід. Вона крикнула дівчинці «Двері!», проте та не відреагувала. У салоні автобуса хтось з пасажирів ще щось казав дівчині, проте вона не реагувала на це. Дівчина залишилась біля дверей, по салону не пройшла. Свідок зазначила, що сіла до маршрутки біля дитячої лікарні в м. Ірпінь Київської області та мала їхати до кінцевої зупинки, але після того, як маршрутка поїхала від зупинки, де сіла та дівчинка, на повороті двері маршрутки відчинилися і ця пасажирка випала з неї і маршрутка більше нікуди не поїхала. Свідок ОСОБА_13 також зазначила, що всі сидіння були зайняті і вона сиділа біля проходу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що працює водієм у ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250». Свідок зазначив, що 31.10.2018 зранку прийшов на роботу, де мав виїхати на маршрут по м. Ірпінь Київської області. Автобус, яким він мав керувати, а саме ГA3-4301 РУТА СПВ-17 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , перевірили на справність та він отримав маршрутний лист, дозвіл лікаря і виїхав на маршрут №7. О 09 год. 13 хв. він під`їхав на зупинку «Машторф», де в автобус зайшли пасажири, в тому числі і дівчинка зі стаканчиком кави в лівій руці, на правому плечі в неї був рюкзак, а у правій руці мобільний телефон. Свідок пояснив, що після того як двері зачинили він почав рух зі швидкістю 20-25 км/год. Приблизно через 50 м від зупинки, на перехресті вул.Садова та вул.Степанівська, почув крики пасажирів: «Стій! Дівчина випала!». Після зупинки він зрозумів, що дівчина, яка зайшла в автобус з кавою, випала на дорогу. Після того викликали поліцію. Свідок пам`ятає, що хтось пропонував дівчині пройти, присісти, але вона залишилась стояти на другій сходинці. Свідок не може точно сказати, що спричинило відкривання дверей по ходу руху та чи повністю захлопнула дівчинка двері, йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що працює у ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» заступником директора з охорони праці. 31.10.2018 на АТП було 2 механіка, які перевіряли технічний стан транспортних засобів. Одним з них був обвинувачений ОСОБА_5 . Вранці водій автобусу білого кольору ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , Мхітарян Гамлет зателефонував свідку і повідомив, що з автобусу, яким він керував, випала дівчина на вулиці Садовій, навпроти церкви. Він поїхав на місце події, де перевірив, чи зачинялися двері. Двері зачинялися нормально.

Суд у складі головуючого судді ОСОБА_16 у судовому засіданні 19.05.2021 відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту щодо допиту експерта ОСОБА_17 .

Прокурор відмовився від допиту свідка обвинувачення - ОСОБА_18 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що перебуває у дружніх стосунках з родиною потерпілої і знала її ще дитиною. Їй відомо про подію 2018 року, коли ОСОБА_20 випала з маршрутки. Після того ОСОБА_7 дуже змінила своє життя, оскільки не змогла повністю відновитися, в неї погіршилася пам`ять, вона перейшла на індивідуальне навчання, в неї погіршилась пам`ять, і вона не змогла продовжити вивчення іноземної мови та вступити у той ВУЗ, який планувала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що її донька дружить з потерпілою ОСОБА_7 . Їй відомо, що ОСОБА_20 у 2018 році отримала тяжкі тілесні ушкодження, коли випала з маршрутки. Дана подія негативно вплинула на подальше життя дівчинки. Раніше потерпіла була активною, займалася іноземними мовами, були великі плани на майбутнє, але після того, що відбулося ОСОБА_22 довелося довго лікуватися та відновлюватися, вона змінила свої плани та повністю не змогла відновитися. Свідок зазначила, що після тієї події з ОСОБА_20 вона інколи допомагала батькам в догляді за нею в лікарні. Потерпіла була у важкому стані. Близько місяця ОСОБА_7 лежала в лікарні, потім була довга реабілітація та вона перейшла на індивідуальне навчання, оскільки навчатися їй було важко, не могла довго сидіти на заняттях, в неї часто боліла голова, про що ОСОБА_20 неодноразово їй скаржилася. Зі слів матері свідок знає, що дитині після ДТП стало важко навчатися і вона перейшла на індивідуальне навчання.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_23 повідомив суду, що експертиза (висновок експертів за результатами проведення трасологічної та автотехнічної експертизи № 28262?28264/18-52 від 08.05.2019) проводилася на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 16.11.2018. Також експерт зазначив, що експертний огляд транспортного засобу ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , проводилися на території майданчика тимчасового утримання транспорту (Київська область, с. Горенка, вул. Садова, 20) в присутності слідчого. Експерт пояснив, що під час експертизи досліджувалась робота замка на вхідних дверях в автобус. У конструкції замка, у складі запірного механізму, наявна вилка, яка входить в безпосереднє зачеплення з шипом фіксатора на стійці кузова. Дана вилка повертається на осі і має три фіксованих положення: відкрите, запобіжне, закрите. При закритті дверей, коли шип входить у відповідний паз запірного механізму замка, де розташована вилка, відбувається тиск шипа на вилку. В результаті експлуатації, багаторазового використання, шип фіксатора зменшився, форма шипа змінилася від заданої виробником і передбаченої конструкцією, іншими словами він мав сліди зносу, у зв`язку з чим замок не виконував одну зі своїх функцій - не міг утримувати двері у запобіжному положенні (запасному, призначеному на випадок неспрацювання основного положення). Експерт зауважив, що пошкодження шипа фіксатора замка були очевидні і помітні неозброєним оком. Експертні дослідження по всім питанням проводилися ним спільно з експертом ОСОБА_24 .

Судом було відмовлено у виклику експерта ОСОБА_24 , оскільки захисником не було належно обґрунтовано необхідності його допиту.

Встановлені обставини кримінального правопорушення (злочину) також підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.10.2018 за адресою: Київська область, м. Ірпінь, перехрестя вул. Садової та вул. Степанівської, зі схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицями;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автобуса ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , від 31.10.2018;

- постановою про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 31.10.2018, якою до матеріалів кримінального провадження долучено речовим доказом загальний автобус РУТА СПВ 17, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- маршрутним (дорожнім) листом № 716559 від 31.10.2018 ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» з відтиском індивідуальної номерної печатки № 15011 ОСОБА_5 , щодо випуску автобуса ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на лінію, в якому зазначено, що автомобіль технічно справний, випуск дозволено;

- наказом про прийняття на роботу № 16-К від 17.04.2000, на підставі якого ОСОБА_5 прийнято на посаду механіка контрольно-транспортного пункту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», ;

- посадовою інструкцією механіка контрольно-транспортного пункту, затвердженою директором ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» від 22.01.2011, згідно п. 2 якої механік КТП здійснює випуск транспортних засобів на лінію та перевірку технічного стану автомобілів, що повертаються з лінії. Згідно п. 3 посадової інструкції, механік КТП у своїй діяльності керується: Правилами дорожнього руху, інструкцією з організації об`ємів і якості технічного контролю автотранспортних засобів перед виїздом на лінію, наказами та вказівками керівництва та іншими нормативними актами. Згідно п. 10 зазначеної посадової інструкції, механік КТП несе дисциплінарну, адміністративну, а у випадках тяжких наслідків, і кримінальну відповідальність, за випуск на лінію ТЗ, що не відповідають вимогам «Правил технічної експлуатації транспортних засобів», Правил дорожнього руху та інших нормативних і керівних документів, що регламентують технічну експлуатацію ТЗ. Згідно розділу «Відповідальність механіка КТП» посадової інструкції, механік КТП несе відповідальність за випуск на лінію технічно справних транспортних засобів, обладнаних необхідними засобами безпеки згідно з встановленими нормами і правилами, інструкціями з безпечної експлуатації. За невиконання даної інструкції, випуск на лінію технічно несправного транспорту може притягтись до відповідальності згідно чинного законодавства;

- висновком експертів за результатами проведення трасологічної та автотехнічної експертизи № 28262?28264/18-52 від 08.05.2019, згідно якого на момент експертного дослідження замок правої дверки салону автобуса ГA3-4301 РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , знаходиться у частково несправному стані - виконує функцію надійного утримання дверей тільки в повністю закритому положенні і не виконує таку функцію у запобіжному (запасному) неповністю закритому положенні. При повному закритті замка правої двері салону досліджуваного автобуса (вилка замка у третьому положенні), відкриття даної двері в процесі руху, без втручання на елементи механізму відкривання неможливе. При неповному закритті замка правої двері салону досліджуваного автобуса (вилка замка у другому положенні), відкриття даної двері в процесі руху, без втручання на елементи механізму відкривання можливе при впливі на двері мускульного зусилля;

- висновком експерта № 27/Е, відповідно до якого, згідно наданої медичної документації та заключень консультантів КОБ CMЕ (рентгенолога, нейрохірурга) у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце ушкодження у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми з забоями головного мозку, субдуральними гематомами в правій скронево-тім`яній ділянці і лівій скронево-тім`яній ділянці голови, лінійного перелому правої тім`яної кістки, забійної рани правої скроневої ділянки, а також множинних саден кінцівок. Описані ушкодження утворились від дії тупого/их/ предмету/ів/, по давності відповідати строку і обставинам, вказаним, в ухвалі суду, і відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення (важка черепно-мозкова травма з наявністю перелому тім`яної кістки);

- висновком експерта № 12-1/2278 від 22.12.2018, відповідно до якого рульове керування автобуса «РУТА СПВ 17», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Система робочого гальма автобуса «РУТА СПВ 17», реєстраційній номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автобуса «РУТА СПВ 17», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено;

- висновком експертів за результатами проведення додаткової судової трасологічної та автотехнічної експертизи № 29083/29084/19-52 від 12.11.2019, відповідно до якого часткова несправність замка правих дверей салону автобуса ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яка полягає у незабезпеченні ним функції надійного утримання дверей у запобіжному (запасному, неповністю закритому) положенні, виникла в зв`язку з послабленням кріплення шипа та експлуатаційним зносом його тіла. Визначити, коли могла виникнути часткова несправність замка правих дверей салону автобуса ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в рамках даної експертизи неможливо. Знос тіла шипа відбувався впродовж тривалого періоду часу. Механік КТП міг виявити часткову несправність замка правих дверей автобуса ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом візуального і тактильного обстеження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2018 за участю свідка ОСОБА_25 з фототаблицями, в якому зазначено, що ОСОБА_14 , чув, що двері закриті, тобто звук закриття дверей, та бачив у дзеркало заднього виду, та коли обертався, що двері щільно закриті, при цьому, під час руху двері самостійно ніколи не відчинялися;

- висновком експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 28697 від 12.02.2020, відповідно до якого при прикладанні до пасажирських дверей автобуса РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , яка знаходиться у зачиненому стані, зусилля 82,76 кг (величиною більш ніж 80 кг, як вказано в редакції питання), дані двері не відчинилися, і запірний механізм замка даних дверей утримував двері в зачиненому стані. При прикладанні до зачинених пасажирських дверей автобуса РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , навантаження пасажиром більше 80 кг (82,76 кг) неможливе мимовільне відкриття даних дверей.

Стороною захисту на дослідження суду був наданий висновок експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 28697 від 12.02.2020.

Прокурором заявлено клопотання про визнання даного доказу очевидно недопустимим з тих підстав, що ухвалою слідчого судді від 04.10.2019 задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення інженерно транспортної (автотехнічної) експертизи відносно автобусу ГАЗ-4301 «Рута СПВ-17», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по ряду питань, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна, 34, яких слідчий суддя попередив про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Однак, в подальшому захисником ОСОБА_6 був наданий висновок комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №28697 від 12.02.2020, тобто висновок за зовсім іншою експертизою ніж була призначена ухвалою слідчого судді від 04.10.2019.

Дослідивши наданий стороною захисту експертний висновок № 28697 від 12.02.2020, судом встановлено, що проведена експертиза є не інженерно транспортною (автотехнічною), яку призначено слідчим суддею, а проведена за зверненням захисника і є комплексною судовою автотехнічною та транспортно-трасологічною та її проведення відбувалося в іншій експертній установі ніж зазначено в ухвалі слідчого судді, внаслідок чого був порушений порядок призначення експертизи, за яким експертиза у кримінальному провадженні за клопотанням захисника могла бути призначена лише слідчим суддею.

Таким чином, суд погоджується з думкою прокурора та визнає поданий захисником ОСОБА_6 висновок комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №28697 від 12.02.2020, недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням процесуального порядку, встановленого КПК України для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Окрім письмових доказів, наданих сторонами кримінального провадження, судом досліджено наступні нормативні документи.

Згідно п. 6.8.8 Замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи ДСТУ 3649:2010 «КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ». Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні.

Згідно п. 7.8.1ДСТУ 3649:2010, відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.4-6.8.6, 6.8.8, 6.8.10-6.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих з`єднань.

Відповідно до п. 31.4.7.г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, інші елементи конструкції: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідно до п. 149 Постанови від 18 лютого 1997 р. № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», водію автобуса забороняється: 1) починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до повної зупинки автобуса; 2) змінювати маршрут і графік руху; 3) розмовляти з пасажирами, їсти, пити, курити під час руху автобуса; 4) продавати пасажирам квитки під час руху автобуса; 5) відмовляти пасажирам в обслуговуванні, крім передбачених законодавством та цими Правилами випадків; 6) обирати пасажирів за вигідністю їх прямування; 7) перевозити в автомобілі гострі і ріжучі предмети, пожежонебезпечні, вибухові, отруйні, їдкі, сморідні та наркотичні речовини, вогнепальну зброю без чохлів, інші небезпечні предмети; 8) перевозити тварин, крім передбачених законодавством випадків; 9) порушувати вимоги цих Правил, Правил дорожнього руху та правил технічної експлуатації транспортного засобу; 10) відтворювати в салоні автобуса музику, звуки фільмів чи інші звукові сигнали, крім інформації про поїздку (передача звуку може здійснюватися на індивідуальні навушники пасажирів, а на салон - лише під час нерегулярних перевезень за згодою всіх пасажирів). Відповідно до п. 148 зазначеної Постанови, водій автобуса має право: 1) вимагати від пасажирів виконання їх обов`язків; 2) перевіряти під час посадки в автобус на приміських, міжміських та міжнародних маршрутах наявність квитків на проїзд і квитанцій на перевезення багажу; 3) не видавати багаж, якщо пасажир не пред`явив квитанцію на перевезення багажу; 4) не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця (крім випадків, коли в пасажира є квиток на місце в салоні); 5) відмовити у разі виконання рейсів у режимі маршрутного таксі у зупинці для посадки та/або висадки у місці, розташованому на відстані ближче ніж 100 метрів від облаштованої зупинки громадського транспорту, або на порушення Правил дорожнього руху; 6) не допускати до поїздки пасажирів, які не мають квитків або не пред`являють посвідчення встановленого зразка, що підтверджує право на пільги щодо оплати проїзду, перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, порушують громадський порядок, мають при собі небезпечні вантажі, зокрема легкозаймисті, вибухонебезпечні і такі, що можуть забруднити транспортний засіб чи одяг пасажирів, створюють шум у салоні, зокрема, за допомогою технічних пристроїв; 7) відмовити у перевезенні пасажиру із домашньою твариною у разі недотримання пасажиром передбачених законодавством правил транспортування тварин.

Відповідно пункту 1 розділу 8 наказу № 710 від 26.11.2012 Мінінфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», ремені безпеки, їх фіксатори та обмежувальні системи, подушки безпеки, система пасивної безпеки (SRS), замки і пристрої проти викрадення, попереджувальний звуковий сигнал, вимірювач швидкості, тахограф (якщо встановлений/обов`язковий), обмежувач швидкості (якщо встановлений/обов`язковий), одометр (якщо наявний), електронна система контролю курсової стійкості (ESC) (якщо встановлена/обов`язкова) перевіряються візуально, за необхідності перевірка функціонування. Відповідно до пункту 2 розділу 7 зазначеної постанови, замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засувки горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні. Відповідно до розділу 10 зазначеної постанови, механізми керування службовими (пасажирськими) дверима з механічним приводом повинні мати можливість водію змінити напрямок руху дверей на протилежний в будь-який час при відкритті та зачинені їх. В автобусі повинно бути щонайменше двоє дверей: або двоє дверей службових (пасажирських), або одні службові (пасажирські), а другі запасні (аварійні); у разі відокремленого від салону пасажирського відділення водія воно повинно мати не менше двох виходів, які не повинні бути розташовані на одні і тій же боковій стінці автобуса.

Згідно ліцензійної картки серії АВ № 009816 до ліцензії серії АГ № 587863, ліцензіат: ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», автотранспортний засіб: автобус РУТА СПВ 17 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами, строк ліцензії: 27.07.2011 - необмежений, строк дії ліцензійної картки: 05.06.2015 - необмежений.

Згідно ліцензії серії АГ № 587863, строк ліцензії: 27.07.2011 - необмежений, ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» виконує роботи з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.

Згідно копії акту технічної експертизи про відповідність технічного стану транспортного засобу автобусу РУТА СПВ-17 ЗНГ, номер кузова НОМЕР_2 , вимогам безпеки дорожнього руху від 25.03.2016, переобладнаний автобус РУТА СПВ-17 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , загального призначення класу В, для перевезення пасажирів з обмеженими фізичними можливостями (крім користувачів інвалідними колясками), відповідає вимогам безпеки дорожнього руху та придатний до експлуатації на дорогах загального користування.

Згідно п. 9 висновку науково-технічної експертизи № 450195 автобуса РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , двері, огляд яких із місця водія ускладнений, повинні бути оснащені звуковими пристроями, які попереджують водія про те, що двері зачинені нещільно. Попереджувальний пристрій повинен бути задіяний рухом фіксатора дверей, а не рухом самих дверей.

Згідно п. 11 висновку науково-технічної експертизи № 450195 автобуса РУТА СПВ-17, загальна пасажировмісність автобуса - п`ятнадцять осіб (крім водія), місць для сидіння пасажирів - п`ятнадцять. Перевезення пасажирів, які стоять - заборонено.

Згідно полісу № АМ/3809409 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автобус РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , є забезпеченим транспортним засобом, страхувальник - ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», страховик - ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», строк дії з 20.05.2018 до 19.05.2019.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_25 , 28.09.2017 він був прийнятий ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» на роботу водієм автобуса з правом продажу квитків на маршрутних автобусах.

Мхітарян Гамлет має водійське посвідчення категорії В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DE, що підтверджується копією його водійського посвідчення.

Згідно копії контрольного листа інструктажу з техніки безпеки, Мхітарян Гамлет 28.08.2017 пройшов ввідний інструктаж з техніки безпеки відповідно до професії водій автобуса, з умовами праці ознайомлений. Також, згідно стажувального листа водія ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», водій Мхітарян Гамлет пройшов 30 годин призначеного стажування. Також 26.09.2018 Мхітарян Гамлет пройшов повторний інструктаж з охорони праці, згідно копії журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці.

Відповідно до копії журналу випуску транспортних засобів на лінію та повернення в АТП, запис від 31.10.2018, автобус РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій Мхітарян, маршрут № 7, 31.10.2018 потрапив у ДТП, технічний стан транспортного засобу: технічно справний.

Відповідно до копії журналу щоденного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв, 31.10.2018 водій Мхітарян Гамлет пройшов передрейсовий медичний огляд без зауважень.

Водій Мхітарян Гамлет, керуючи автобусом РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався за маршрутом № 7 (кільцевий) Ірпінь (зал. вокзал)-Ірпінь (зал. вокзал), згідно паспорту міського автобусного маршруту регулярних перевезень, який працює у режимі маршрутного таксі.

Згідно копії наказу № 24 від 16.05.2016 про введення в експлуатацію автобуса РУТА СПВ-17, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений транспортний засіб було введено в експлуатацію, з пасажиромісткістю - 15 місць (для сидіння, без водія).

Згідно копії наказу № 18-к від 17.04.2000 по особовому складу, ОСОБА_5 було прийнято на роботу в ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», по переводу, на посаду механіка КТП з встановленим окладом згідно штатного розкладу, присвоєно табельний номер 9110.

Копією свідоцтва про проходження семінару серії НОМЕР_5 від 20.03.2018, підтверджено, що ОСОБА_5 пройшов підвищення кваліфікації за програмою «Контроль за технічним станом колісних транспортних засобів», строк дії 3 роки.

Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що саме порушення ОСОБА_5 наказу № 710 від 26.11.2012 Мінінфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», пункту 6.8.8. ДСТУ 3649:2010, відповідно до якого «Замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксації сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, які призначені для відкривання та закривання дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи і пристрої їх задіювання (відкривання), приводи відкривання (закривання) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігріву та обдуву вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні», пункту 7.8 ДСТУ 3649:2010, згідно якого «Відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.4-6.8.6, 6.8.8, 6.8.10-6.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням різьбових з`єднань», вимог п. 31.4.7.г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, перебувають у прямому причинному зв`язку з відчиненням правої пасажирської дверки пасажирського відсіку та випадінням пасажирки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з транспортного засобу «Рута СПВ-17» на асфальтне покриття під час його руху, внаслідок якого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.

Заперечення сторони захисту та цивільного відповідача ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» щодо вини обвинуваченого у відчиненні дверей автобусу під час руху та їх посилання на халатність самої потерпілої пасажирки ОСОБА_7 під час проїзду, суд не приймає, оскільки досліджені докази вказують на прямий причинний зв`язок саме випуску на маршрут транспортного засобу, який мав несправність замка правих дверей автобуса ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що можна було встановити шляхом візуального і тактильного обстеження. До того ж, суд вважає, що водій ОСОБА_26 мав можливість запобігти «халатній» на думку цивільного відповідача (ТОВ «Ірпінське АТП 13250») поведінці неповнолітньої потерпілої, не допускаючи перевезення пасажирів, які стоять.

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази кожний окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження та його дії слід кваліфікувати за ст. 287 КК України, як випуск в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує встановлені обставини скоєння злочину, обставини, що характеризують особу винного, пом`якшують та обтяжують його покарання, а також враховує думку потерпілих щодо суворості призначення покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України є нетяжким злочином, наслідком якого є спричинення потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Також суд враховує особу винного, який на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнити від покарання по строкам, цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій можливість звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Представник потерпілої заперечував проти залишення позову без розгляду, оскільки при звільненні особи від покарання, підстав для залишення цивільного позову без розгляду немає.

Захисник обвинуваченого вважав, що потерпіла ОСОБА_7 випала з автобусу через те, що неналежним чином зачинила двері автобусу, оскільки в руках тримала каву та телефон, їй робили зауваження, але вона на це не відреагувала. При нахилу автобусу при повороті, двері автобусу відчинилися, і потерпіла випала на дорогу. А тому просив виправдати обвинуваченого, оскільки потерпіла не дотрималася правил проїзду.

Вислухавши учасників, оцінивши докази та встановивши вину ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків для потерпілої та особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, суд вважає, що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, у межах санкції ст. 287 КК України, без визначення додаткового покарання.

В той же час, судом встановлено, що на момент ухвалення вироку закінчився строк, передбачений ч.1 ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України. А тому суд вважає з необхідне звільнити обвинуваченого від призначеного покарання, оскільки з дати вчинення правопорушення, а саме 31.10.2018 минуло більше п`яти років.

Відповідно п. 3 ч. 1 до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, яка вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною. Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 про можливість закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі сплином строків давності. Проте обвинувачений відмовився від закриття провадження з цієї підстави та просив суд винести виправдувальний вирок.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, суд відповідно до ст. 126 КПК України, стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Також підлягає скасуванню арешт, накладений на транспортний засіб ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який належить на праві власності ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» (), накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2018.

Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд не встановив підстав для залишення цивільного позову без розгляду як вважав прокурор.

Дослідивши надані до позову докази, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно полісу № АМ/3809409 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автобус РУТА СПВ-17, державний номерний знак НОМЕР_1 , є забезпеченим транспортним засобом, страхувальник - ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250», страховик - ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Так, позовні вимоги щодо стягнення з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_7 майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 31 277,14 грн., не знайшли повного документального підтвердження, а тому суд вважає, що стягненню підлягає лише підтверджена майнова шкода в розмірі 26 495 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 83 (вісімдесят три) коп. Квитанції та чеки, долучені до цивільного позову містять, окрім ліків та медичних витратних матеріалів, й інші товари на суму 4781,31 грн., необхідність придбання яких саме для лікування потерпілої не було доведено.

Згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на день події), страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Розраховуючи суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду в розмірі 1 324 (одна тисяча триста двадцять чотири) грн. 79 коп., що відповідно становить 5 відсотків від суми матеріального відшкодування (26 495,83 грн.)

Щодо стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 848 576,14 грн., суд зазначає наступне.

Висновком експерта № 1-23/12 за результатами проведеного психологічного дослідження від 23 грудня 2019 року (наданого представником цивільного позивача), відповідно до якого ситуація отримання тяжких тілесних ушкоджень під час ДТП (випадіння з автобусу під час руху), яка сталася 31.10.2018, постала для ОСОБА_7 , 2003 р.н., інтенсивно психотравмуючою, потягла необхідність стаціонарного та амбулаторного лікування, тривалої реабілітації, з переживанням психофізичного дискомфорту та необхідністю адаптації до негативних змін у житті та навчанні, обумовивши формування та фіксацію негативних психологічних переживань (моральних страждань), орієнтовний розмір компенсації моральних страждань, спричинених потерпілій ОСОБА_7 наслідками ДТП, становить 180 мінімальних заробітних плат.

Суд приймає до уваги даний висновок експерта, оскільки експертом було оцінено у сукупності весь спектр фізичних та психоемоційних страждань потерпілої, які вона зазнала безпосередньо під час події та відновлюючись від її наслідків, експертом була надана оцінка кординальних змін, які відбулися у житті потерпілої внаслідок травмування та які суттєво погіршили її фізичний та моральний стан, порушили звичайний уклад життя потерпілої, руйнування планів на подальше життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Такий висновок був зроблений у Постанові ВП ВС від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становить 8000 грн.

Таким чином, 8000 грн. x 180 мінімальних заробітних плат = 1 440 000 грн.

Позивачем було заявлено про відшкодування моральної шкоди в розмірі 848 576 (вісімсот сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 14 коп., що є менше визначеного на сьогодні еквіваленту 180 мінімальних заробітних плат. В той же час, позивач мав право збільшити розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті, але не скористався своїм правом, а тому суд вирішує питання відшкодування моральної шкоди саме в рамках заявленої у позові суми.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати на проведення експертизи підлягають задоволенню, оскільки підтверджені відповідними доказами.

Так, згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.12.2019, вартість робіт (висновок експерта за результатами проведення експертного психологічного дослідження № 1-23/12 від 23.12.2019) складає 12000 грн. Згідно копії документу № 22797199 від 23.12.2019, ОСОБА_9 (мати неповнолітньої потерпілої) було сплачено за проведення експертизи 12000 грн.

Таким чином, понесення потерпілою судових витрат у розмірі 12000 грн. підтверджено в судовому засіданні, а тому вони підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме, з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в розмірі - 380 грн. 40 коп., та з ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» в розмірі - 11619 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, 74 КК УКраїни, ст.373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 287 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання на підставі п. 3 ч. 1 до ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 26 495 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 83 (вісімдесят три) коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ» (ЄДРПОУ: 32382598, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 1 324 (одна тисяча триста двадцять чотири) грн. 79 (сімдесят дев`ять) коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» (ЄДРПОУ: 30700463, адреса: Київська область, Бучаснький район, м. Ірпінь, вул. Університетська, будинок 2/1, 3, 282) на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 848 576 (вісімсот сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 14 (чотирнадцять) коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «АЛЬФА-ГАРАНТ» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 380 (триста вісімдесят) грн. 40 (сорок) коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» (, адреса: Київська область, Бучаснький район, м. Ірпінь, вул. Університетська, будинок 2/1, 3, 282) на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 11619 (одинадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 60 (шістдесят) коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз:

-1430 (одну тисячу чотириста тридцять) грн. за проведення інженерно-технічної експертизи (висновок № 12-1/2278 від 22.12.2018);

-5024 (п`ять тисяч двадцять чотири) грн. за проведення інженерно-технічної експертизи (висновок № 28262?28264/18-52 від 08.05.2019);

-1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. за проведення трасологічної та автотехнічної експертизи, додаткової судової трасологічної та автотехнічної експертизи (висновок № 29083/29084/19-52 від 12.11.2019).

Скасувати арешт транспортного засобу ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який належить на праві власності ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» (), накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2018.

Речові докази:

- автобус ГАЗ-4301 РУТА СПВ 17, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який належить на праві власності ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» () - залишити ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» за належністю;

- маршрутний (дорожній) лист № 716559 від 31.10.2018 ТОВ «ІРПІНСЬКЕ АТП 13250» - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1