18 вересня 2025 року
Єдиний унікальний № 501/3294/25
Провадження № 1-кп/501/244/25
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000669 від 23 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Байбурт, с. Айдинтепе, Турецька Республіка, громадянина України, який не одружений, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на розгляді суду перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор зазначає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватися від суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання обов`язків покладених на нього у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу; може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Прокурор зазначає, що вищезазначені ризики станом на теперішній час не зменшилися і що неможливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилались на відсутність ризиків. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 23 липня 2025 року о 09:15 год, перебуваючи біля будинку № 4 по вулиці Захисників України в м. Чорноморську помітив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на лавочці та тримала свій мобільний телефон в руках. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та шляхом ривку вирвав у останньої з рук мобільний телефон, заволодівши викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 12» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у чохлі фіолетового кольору із наліпками зеленого кольору, в якому перебувала сім-карта із номером мобільного телефону НОМЕР_3 вартістю 9700 гривень та, не реагуючи на вимогу ОСОБА_8 , яка вимагала його зупинитися та повернути телефон, ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 24 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діє до 21 вересня 2025 року.

Суд вважає, що направлення обвинувального акту до суду свідчить про наявність у сторони обвинувачення інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення. В той же час, суд наголошує, що обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки і оцінки під час судового розгляду по суті.

Суд також встановив наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років), може змусити його переховуватися від суду;

З наведених вище підстав суд відхиляє доводи захисника та обвинуваченого про відсутність ризиків, на які посилається прокурор.

В той же час, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених п.п 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, зазначаючи, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків, прокурор не вказав конкретних обставин на обґрунтування наявності цього ризику, а також не надав відповідних доказів. Твердження прокурора, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання/неналежного виконання обов`язків, які, втім, ще не покладені на обвинуваченого і зміст яких невідомий, свідчить, що сторона обвинувачення вдається до припущень.

Стверджуючи, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор не вказав конкретних обставин на обґрунтування наявності цього ризику, а також не надав відповідних доказів. Також прокурор не пояснив яким чином обвинувачений може продовжити вчинення відкритого викрадення чужого майна, у вчиненні якого він обвинувачується, яке згідно обвинувального акту вже завершене.

Для запобігання встановленим ризикам суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави (окрім як альтернативного запобіжного заходу).

При ухваленні рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги: що покарання, яке загрожує обвинуваченому (а саме, позбавлення волі на строк від семи до десяти років) є тяжким; відсутність у обвинуваченого скарг на стан здоров`я; відсутність постійного місця проживання; відсутність на його утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей; відсутність дружини; відсутність постійного місця роботи; відсутність джерела постійного доходу; відсутність цінного рухомого майна та нерухомого майна; розмір шкоди, яка заподіяна потерпілій кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого він обвинувачується (9700 грн); обвинувачений раніше не судимий.

Прокурор також просить визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680,00 грн.

Розмір застави, який просить визначити прокурор, не виходить за межі розміру застави, визначеного законодавством щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

В той же час, такий розмір застави є суттєво вищим за розмір застави, визначений в ухвалі слідчого судді про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу.

З цього приводу суд зазначає, що слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області в ухвалі від 24 липня 2025 року у справі № 501/3248/25, провадження № 1-кс/501/700/25, визначив ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, тобто у мінімальному для тяжких злочинів розмірі. Застава не була сплачена. Прокурор не зазначив жодних аргументів на користь збільшення розміру застави. Тож, суд не вбачає жодних підстав для збільшення розміру застави, визначеного зазначеною ухвалою слідчого судді.

Тож, враховуючи викладене, обставини кримінального правопорушення, завершення досудового розслідування, майновий та сімейний стан обвинуваченого, відсутність у нього доходів, відсутність цінного рухомого або нерухомого майна, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 60560,00 грн.

У разі звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання захисника та обвинуваченого про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то на переконання суду такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставин зазначених вище, тому в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене вище, клопотання необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 196 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 листопада2025 року включно, залишивши в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який станом на 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн), а саме - 60560,00 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, рахунок отримувача: UA0005435, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, сутність платежу - застава за ОСОБА_6).

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 14 листопада 2025 року включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися з Одеської області без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом дії ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава зв ертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили післяз акінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя