Провадження № 1-кп/761/861/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000837, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

19.10.2020 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов (вх. № 90688) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000837, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 761/33105/20 між суддями від 19.10.2020 визначено суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 13.11.2020 призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату ОСОБА_7 від 29.05.2025 № 01-08-1958 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 761/33105/20 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку та відрахуванням його зі штату суддів Шевченківського районного суду міста Києва.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 761/33105/20 між суддями від 03.06.2025 визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.06.2025 прийнято зазначене кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ІІ. Формулювання обвинувачення за обвинувальним актом та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 22.08.2020, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини. Так, не пізніше 22.08.2020 ОСОБА_3 за допомогою мережі «Інтернет» замовив у невстановленої слідством особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатион).

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, ОСОБА_3 22.08.2020, приблизно об 11 годині 50 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 3-А, отримав посилку у відділенні «Нової пошти» із психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатион), та почав її утримувати при собі, та таким чином придбав та почав незаконно зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатион), без мети збуту.

22.08.2020 у період часу з 13 години 20 хвилин по 13 годину 40 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 3-А, працівниками поліції, у присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-MMC (4-метилметкатион), загальною масою 2,31 г., що становить великі розміри зазначеної психотропної речовини.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, тобто y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.

ІІІ. Позиція учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, минуло 5 (п`ять) років, а тому на підставі ст. 49 КК України обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, при цьому зазначив, що йому роз`яснено право на таке звільнення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор ОСОБА_5 проти клопотання захисника обвинуваченого не заперечував, зазначивши, що підстав, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не встановлено, а тому вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити відносно нього кримінальне провадження.

ІV. Мотиви суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне зазначити про таке.

За правилами ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового розгляду щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Якщо обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності, суд, встановивши, що строк давності минув, заслухавши думки потерпілих та інших учасників, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який вчинено 22.08.2020.

Санкцією ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції станом на 22.08.2020) встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на положення ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, а отже строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за указане кримінальне правопорушення сплив 23.08.2025 (п`ять років).

Жодних відомостей про те, що протягом здійснення кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв дії, направленні на ухилення від суду чи органу досудового розслідування, суду не надані та таких не встановлено.

Відповідно до відомостей, наданих під час судового розгляду, підстав, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 судом також не встановлено.

При цьому судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло його право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_3 , а саме з 22.08.2020 минуло понад 5 (п`ять) років, в судовому засіданні не встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання з приводу звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Слід зазначити, що у матеріалах кримінального провадження відсутні жодні відомості, які б свідчили про визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а тому суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження про таке.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18 невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Виходячи з положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із строками давності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23 встановлено, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Також суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та наявними правові підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

V. Інші питання, які вирішуються судом.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, процесуальні витрати у кримінальному провадженні інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 49, 284-286, 288, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження № 0000837, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування віднести на рахунок держави, а саме процесуальні витрати за проведення експертизи від 28.08.2020 № 11-2/5174 у розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Речовий доказ DVD-R диск із відеозаписом затримання - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1