КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7423/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 і накладено арешт на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_6 подала в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Зокрема, апелянт запевняє, що на об`єкті здійснюється не руйнування, а реконструкція, без видалення несучих стін. При цьому автор апеляції вказує, що роботи, які органи досудового розслідування назвали «руйнуванням несучої стіни», - це зміна зовнішнього вигляду фасаду. Саме через цей вид робіт, як відмічає представник, і було отримано містобудівні умови та обмеження, оскільки, якщо б такі роботи не проводились, то і підстав для отримання містобудівних умов та обмежень не було б, так як згідно з п. 25 Наказу МІНРЕГІОНУ № 289 від 06 листопада 2017 року № 289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», у разі виконання реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях, вбудованих приміщень громадського призначення містобудівні умови та обмеження не видаються.

На думку апелянта, прокурором не достатньо обґрунтовано підстави для накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а обмеження права власності у даному кримінальному провадженні порушують принцип співрозмірності та розумності.

15 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_6 надійшла заява, в якій вона просить розгляд апеляційної скарги провести без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора і представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000092, відомості про яке внесені 08 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що за адресою: АДРЕСА_1 , проводяться будівельні роботи, під час проведення яких відбувається руйнування несучих конструкцій будинку. В будинку на першому (цокольному) поверсі повністю знесена частина несучої стіни, що суперечить дозвільним документам, які вдалось отримати у вільному доступі мережі Інтернет, а саме: містобудівні умови та обмеження реєстраційний номер МU01: 1080-7532-3811-6128 № 287 від 21.03.2025 року.

Також зазначається, що отримано документи, зокрема, проектну документацію, реєстраційний номер РD01: 1152-4133-7906-9928 № 28/03-2025 від 28.03.2025 року, в якій вказано «Вид будівництва» - реконструкція без змін зовнішніх геометричних розмірів, а знесення частини несучої стіни, яке наразі відбувається, фактично повністю ігнорує і порушує вказані вимоги проектної документації.

Крім того, наголошується, що виконувані роботи суперечать й іншим документам, які отримані під час досудового розслідування, зокрема, повідомленню про початок виконання будівельних робіт КВ 58 від 29.04.2025 року.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 від 14 серпня 2025 року нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

18 серпня 2025 року прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Це клопотання мотивовано тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому підлягає арешту з метою його збереження.

08 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва вищезгадане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи приведене клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000092, про накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з огляду на те, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому законом порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження зазначеного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 і накладено арешт на нежиле приміщення (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень № 42), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності в рівних частинах належить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , із забороною здійснення будь-якої реєстрації, перереєстрації, відчуження, а також із забороною проведення будь-яких ремонтних або будівельних робіт під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4