Провадження № 1-кп/591/731/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні кримінальне провадження № 0000109 від 05.04.2023, яке надійшло з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з власних

технічних засобів)

в с т а н о в и в:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

10.12.2025 прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , яке підтримала в судовому засіданні, мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та ризики того, що він, знаходячись на волі, зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на свідків та вдатись до переховування від суду, на даний час існують та не зменшились.

Захисник заперечував щодо клопотання прокурора та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що прокурором не доведена наявність ризиків і вони обґрунтовані лише тяжкістю покарання, а також з огляду на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та не може впливати на свідків через те, що вони проживають у іншому місті. А у разі, якщо суд дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід не дозволить уникнути ризиків, визначити розмір застави.

Обвинувачений підтримав позицію захисника щодо запобіжного заходу.

Вислухавши думки учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Підставами для продовження строку тримання під вартою є те, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено судовий розгляд та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

В даному випадку, судовий розгляд знаходиться на початковій стадії. З огляду на обсяг доказів, необхідність допиту свідків, дослідження письмових та речових доказів, а також процесуальне навантаження суду, завершити судовий розгляд до спливу попереднього строку тримання під вартою було неможливо з причин, що не залежать від сторони обвинувачення чи суду.

Судом не встановлено підстав сумніватись у достатності обвинувачення ОСОБА_5 для продовження розгляду справи.

При обрані запобіжного заходу у виді триманні під вартою на стадії досудового розслідування, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і під час судового провадження не доведено того, що такі ризики відпали або істотно зменшились.

Заперечення захисту стосовно того, що прокурор обґрунтовує наявність ризиків лише тяжкістю покарання, то суд вважає, що такі обґрунтування на даній стадії судового розгляду є доречними. Так, на переконання суду, з огляду на обвинувачення, що пред`явлено ОСОБА_5 , а саме те, що йому інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, в сукупності з іншими обставинами, про які йдеться у пред`явленому обвинуваченні, може свідчити про існування мотивів та підстав для переховування від суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки єдиним стримуючим фактором від порушення цього запобіжного заходу є можливість застосування більш суворого запобіжного заходу. Зважаючи, що ОСОБА_5 обвинувачений у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відсутні підстави вважати, що можливість застосування менш суворого запобіжного заходу будь-яким чином утримає його від порушення покладених на нього обов`язків, тобто, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, характеру обвинувачення та наявності ризиків, тримання під вартою є пропорційним та необхідним заходом для забезпечення належного ходу судового розгляду.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, то відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зокрема наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також вагомість наявних доказів щодо обґрунтованості обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визначення альтернативного запобіжного заходу, оскільки у разі внесення застави останній перебуватиме на волі, що у свою чергу лише посилюватиме існуючі ризики

За таких обставин, є підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а дані про особу обвинуваченого, на яких наполягав захисник, заперечуючи проти клопотання прокурора, не спростовують існування вказаних ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3