Справа № 450/4019/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/810/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2025 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення застави на шістдесят днів з 12 вересня 2025 року до 10 листопада 2025 року включно.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2025 року скасувати і постановити нову, якою обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю або заставу в розмірах, які визначено ст.182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою, формально підійшов до оцінки наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не надав належного обґрунтування продовження цього виняткового запобіжного заходу, що суперечить вимогам ст.194 КПК України та сталої практики Європейського суду з прав людини.

Наголошує, що стороною обвинувачення не надано доказів, які підтверджують наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а наведені у клопотанні доводи є не більше ніж припущеннями.

Також зазначає, що суд належним чином не врахував те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, не перебуває на обліках в нарколога та психоневролога, одружений, має двох неповнолітніх дітей, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, крім того, мама інвалід 3 групи.

Звертає увагу на те, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже останній на даний час продовжує мати проблеми зі здоров`ям.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу сторони захисту, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

З матеріалів провадження слідує, що на розгляді Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000213 від 21.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

У межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.03.2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.09.2025.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі.

Суд першої інстанції, із врахуванням вищенаведеного, не знайшов підстав для застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, не перебуває на обліках в нарколога та психоневролога, одружений, має двох неповнолітніх дітей, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того належить врахувати, що наявність таких відомостей не стали стримуючим фактором під час вчинення дій, які йому інкримінуються.

Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисника про неможливість перебування обвинуваченого в слідчому ізоляторі у зв`язку з поганим станом здоров`я, оскільки вказане не доводить факту, що обвинуваченому не може бути надана фахова медична допомога в межах пенітенціарної установи, а матеріали справи не містять даних про те, що останній хворіє на захворювання, які перешкоджають перебувати в слідчому ізоляторі.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.376,404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді