ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001711 від 27.06.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванковичі Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий у кримінальному провадженні - слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001711 від 27.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 191 КК України, в ході якого встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, але не пізніше 30.08.2023 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем. Усвідомлюючи, що на посаді директора Навчально-реабілітаційного центру №22 він відповідає за фінансово-господарську діяльність, діючи умисно, ОСОБА_6 вирішив використати свої службові повноваження для забезпечення незаконної виплати грошових коштів за рахунок освітньої субвенції особі, яка не мала на це права. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не має педагогічної освіти, педагогічного стажу та не є педагогічним працівником, тобто не має права на отримання заробітної плати, надбавок і доплат за рахунок коштів освітньої субвенції, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 6, вирішив призначити на посаду заступника директора з реабілітації та по лікувально-профілактичній роботі ОСОБА_9 , про що видав наказ №131-к від 30.08.2023.

Також ОСОБА_6 у період перебування ОСОБА_9 на посаді заступника директора з реабілітації та по лікувально-профілактичній роботі, перебуваючи на своєму робочому місці, погоджував штатні розписи працівників НРЦ №22, відповідно до яких заступникам директора передбачено підвищення посадового окладу в розмірі 10% для педагогічних працівників та надбавку за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам, в тому числі ОСОБА_9 , яка не мала педагогічної освіти, стажу педагогічної роботи та не була педагогічним працівником. Крім цього, ОСОБА_6 протягом вересня 2023 року - липня 2024 року, неодноразово видавав накази про встановлення стимулюючої надбавки, зокрема, заступнику директора з реабілітації, в розмірі 50% від посадового окладу.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 в період з 01.10.2023 по 31.08.2024 видатки на оплату праці заступника директора з лікувально-профілактичної роботи (заступника директора з реабілітації), який не є педагогічним працівником, у розмірі 391 133,58 грн та нарахування ЄСВ у розмірі 86 049,39 грн здійснено за рахунок коштів освітньої субвенції з державного бюджету за КПКВК 4411035 «Надання загальної середньої освіти навчально-реабілітаційними центрами для дітей з особливими освітніми потребами, з умовленими складними порушеннями розвитку, за рахунок освітньої субвенції» КЕКВ 2111 «Заробітна плата» та за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці», тим самим спричинено матеріального збитку у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій у великих розмірах в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки покарання за даний злочин передбачає позбавленням волі;

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваний має широко коло зв`язків серед працівників навчальних закладів, у тому числі працівників НРЦ №22, які мають доступ до службової документації, печаток тощо, а тому він може вчиняти дії щодо знищення чи фальсифікації документів, що мають істотне значення для кримінального провадження. При цьому, частина доказів (документальних матеріалів) ще підлягає детальному дослідженню, і підозрюваний може вжити заходів для знищення або спотворення їх оригіналів;

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вказаний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що останній має сталі неформальні зв`язки із іншими працівниками освітніх установ на території Оболонського району, в тому числі з працівниками НРЦ № 22, а тому останній може впливати на них з метою узгодження показань чи схиляння до відмови від них;

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний приймав активну участь у злочинній схемі, а тому може вживати заходів для узгодження позицій з іншими можливими співучасниками, перешкоджати встановленню повного кола осіб, причетних до злочину, та приховувати інші епізоди злочинної діяльності, що з огляду на початкову стадію досудового розслідування та з огляду на те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, є також, на думку сторони обвинувачення, актуальним і цілком реальним ризиком

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, у сукупності з даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення злочину, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_7 , посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на клопотання прокурора, просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в певний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

09.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_10 інкримінованого злочину слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

- акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 № 262631-30/420 від 27.06.2025;

- статут Навчально-реабілітаційного центру №22 Оболонського району м. Києва;

- накази «Про встановлення стимулюючої надбавки» по НРЦ № 22, виданими ОСОБА_6 за 2023-2024 роки;

- штатний розписами по НРЦ №22 за 2023-2024 роки;

- наказ від 30.08.2023 № 131-К по НРЦ №22;

- довідки про заробітну плату та інші доходи ОСОБА_9 за 2023-2024 роки;

- посадова інструкція директора НРЦ №22;

- висновок експерта №22-1/09-2025 від 22.09.2025.;

- інші матеріали в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Беручи до уваги тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, дані про особу останнього (вік, наявність постійного місця проживання, що у своїй сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків), слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, направлені на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, зважаючи на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на те, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які в повній мірі підтверджуються матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, водночас, не доведено за результатом судового розгляду того, що лише застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання забезпечить належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а тому, на переконання слідчого судді, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання в певний період доби зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 132, 177-179, 181, 193, 194, 196, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001711 від 27.06.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23:00 до 06:00 у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001711 від 27.06.2025, а саме до 09.12.2025 включно, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом передати для виконання до Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Подільському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1