ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1604/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/305/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст. 152 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року,

встановила:

Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та засуджено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

30 жовтня 2025 року в обвинуваченого закінчується строк тримання під вартою, а апеляційний розгляд кримінального провадження ще не закінчений, тому суд, діючи відповідно до вимог ст.331 КПК України, та беручи до уваги клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вирішує питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

У поданому клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, спроби обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які не заперечили клопотання прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є умисним, особливо тяжким, що не виключає можливість ухилення його від явки до суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує і правову позицію ЄСПЛ, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може ухилитися від слідства й суду.

Також, колегія при вирішенні питання продовження запобіжного заходу враховує не стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи, те, що обвинувачений раніше судимий.

З метою уникнення обвинуваченим суду, враховуючи тяжкість призначеного йому покарання, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде не достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на строк до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 331, 401 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора в кримінальному провадженні задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до покарання із застосуванням ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років - строк тримання під вартою по 18 грудня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді