Провадження № 1-кс/643/5341/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000328 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою на постанову прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000328 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що неодноразово у межах цього кримінального провадження звертався до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , яка здійснює досудове розслідування з заявами про вручення йому пам`ятки про права потерпілого, активізацію досудового розслідування, які залишились без відповіді.

Через це він звернувся до процесуального керівника прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 (далі Прокурор) з заявою, в якій просив останню зобов`язати слідчу виконати дії із залучення його до кримінального провадження як потерпілого та провести низку слідчих дій.

Постановою від 05.09.2025 прокурор відмовила йому у визнанні потерпілим, чим порушила низку рішень Європейського суду з прав людини, Конституцію України та норми КПК України.

Вказану постанову Прокурора заявник вважає незаконною та необґрунтованою, так як вона не містить посилання на проведені під час розслідування слідчі дії (а такі взагалі не проводились), на докази, які б спростовували факт завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди. Прокурор навмисно ігнорує судове рішення, яким встановлений факт завдання ОСОБА_3 моральної шкоди під час розслідування кримінального провадження № 0002664, факт неналежного розслідування якого є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000328.

ОСОБА_3 просить поновити йому строк на звернення до суду та скасувати постанову від 05.09.202, якою йому відмовлено у визнанні потерплим. Скаргу просить розглянути у свою відсутність.

Прокурор до суду не з`явився, разом з тим надіслав матеріали кримінального провадження та заперечення на скаргу, в яких виклав доводи законності та обґрунтованості постанови про відмову у визнанні потерпілим від 05.09.2025, які кореспондуються з мотивами, викладеними в оскарженій постанові.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для ухвалення рішення про поновлення строку для звернення до суду заявникові не має, так як відповідний строк не можна вважати порушеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_3 , отже доводи останнього про її фактичне отримання 10.09.2025 приймаються слідчим суддею як такі, що відповідають дійсності. З погляду на дату направлення скарги до суду (18.09.2025) можна стверджувати, що ОСОБА_3 строк на звернення до суду зі скаргою не порушений.

Викладені в скарзі обставини у сукупності з матеріалами кримінального провадження та змістом оскаржуваної постанови дають слідчому судді підстави вважати, що скарга має бути задоволена з погляду на таке: згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В оскаржуваній постанові слідчий не зазначив жодної очевидної та достатньої підстави вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті.

Посилання на відсутність ознак завдання ОСОБА_3 істотної шкоди, не долучення останнім до заяви про визнання потерпілим доказів завдання шкоди, за умови непроведення жодної слідчої дії та, насамперед, допиту заявника, під час якого він може повідомити органу досудового розслідування як про обставини завдання йому шкоди, так і про її розмір, не вказує на очевидність та достатність підстав вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Таким чином постанова про відмову у визнанні потерпілим від 05.09.2025 є передчасною, отже незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.09.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000328 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1