Справа № 697/2655/25
Провадження № 1-кп/697/231/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

представника неповнолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Канева кримінальне провадження за № 1 200209 від 13.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, м. Середина-Буда, Середино-Будського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого підсобним робітником у ПрАТ «Миронівська птахофабрика», з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, депутатом, адвокатом, учасником бойових дій не являється, особою, яка відноситься до категорії осіб, які мають інвалідність не являється, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_8 , 2 липня 2025 року, близько 18 год. 20 хв., керуючи мотоциклом марки TEKKEN, моделі TEKKEN 250 MH250GY-15 без реєстраційного номеру, деталі рульового керування, ходової частини та робочої гальмової системи якого, відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-25/10893-ІТ від 02.09.2025, перебували у працездатному стані, та рухаючись із пасажиром ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в селі Степанці Черкаського району Черкаської області по проїзній частині вулиці Плисюка, у напрямку від вулиці Київська в с. Степанці Черкаського району Черкаської області до будинку АДРЕСА_3 , та не доїжджаючи до будинку АДРЕСА_4 , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну та в момент виникнення небезпеки для його руху своєчасно не вжив заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, тобто діючи в порушення вимог п. 12.3, п. 13.3 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді велосипеду марки «Fort» під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по проїзній частині вулиці Плисюка с. Степанці Черкаського району Черкаської області в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий водій велосипеда «Fort» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/723 від 16.09.2025, отримав тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки, травма живота з розривом брижі товстого кишківника, крововиливом в черевну порожнину та заочеревинний простір, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя; садна обличчя, численні поверхневі рани тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки TEKKEN ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/573 від 06.08.2025, отримала тілесні ушкодження: багато уламковий перелом першого пальця правої стопи зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма правого ока з відривом нижньої повіки та розривом сльозових канальців, рани в ділянці правої стопи, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна кінцівок та тулубу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричинення неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 494/25-23 від 29.09.2025, з порушенням водієм мотоциклу марки TEKKEN, моделі TEKKEN 250 MH250GY-15 ОСОБА_8 вимог п. 12.3, п.13.3 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Позиція обвинуваченого та потерпілого

Обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. У судовому засіданні щиро розкаявся, попросив пробачення у потерпілих, а також зазначив, що між ним та законним представником неповнолітнього потерпілого договір про відшкодування шкоди, який нотаріально посвідчений. Також просив, суд його суворо не карати та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК УКраїни.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні просила не призначати обвинуваченому ОСОБА_8 реальну міру покарання, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. Також підтвердила, той факт, що між ними та обвинуваченим укладено договір про відшкодування шкоди, який нотаріально посвідчений.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, засобами поштового зв`язку направила заяву про розгляд судовго засідання за її відсутності, відповідно до якої вказала, що претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_8 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Мотиви призначення покарання

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив правила безпеки дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, що завдало потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості ( ОСОБА_9 ) та тяжких тілесних ушкоджень ( ОСОБА_10 ) та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши пояснення всіх учасників судового провадження, показання обвинуваченого та з`ясувавши думку потерпілих щодо призначення міри покарання, дослідивши характеризуючі дані обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною, а в його діях вбачаються невідповідність вимогам п. 12.3 та п. 13.3 «Правил дорожнього руху» України. Тому дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що завдало тяжких тілесних ушкоджень та середніх тілесних ушкоджень двом потерпілим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є необережним тяжким злочином, його наслідки (завдання тяжких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілим), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, являється внутрішньо-преміщеною особою, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований та добровільно уклав договір про відшкодування шкоди, який нотаріально посвідчений, повне визнання ним свої вини, усвідомлює протиправність своєї поведінки, критично ставиться до вчиненого правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілих, щодо міри покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує і позицію потерпілих, які зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають, а також те, що законний представник неповнолітнього потерпілого просили призначити покарання обвинуваченому з встановленням іспитового строку

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Враховуючи наведене, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі (вчиненні необережного, але тяжкого злочину внаслідок якого потерпілим завдано тяжких тілесних ушкоджень та ушкоджень середньої тяжкості) та дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи характеризуючи дані особи обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а отже готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин, зважаючи на обставини скоєння злочину та особу обвинуваченого, який не судимий, приймаючи до уваги позицію потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку що міра покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинна бути призначена в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а вид покарання позбавлення волі з призначенням йому додаткового покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, з врахуванням вищевикладеного суд вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд вважає, що таке покарання не є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обиралась.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/10893-ІТ від 02.09.2025 у сумі 5348,40 грн.; транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/124-25/10894-ІТ від 19.09.2025 у сумі 5348,40 грн.; автотехнічної експертизи №494/25-23 від 29.09.2025 у сумі 7633,44 грн., а всього на загальну суму 18330,24 грн..

Відповідно до ст. 119 КПК України суд, ураховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про розстрочення обвинуваченому ОСОБА_8 сплати процесуальних витрат, у зв`язку із тим, що він на даний час сплачує значну суму відшкодування компенсації потерпілим.

Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальний стан, суд вважає необхідним стягнути дану суму з обвинуваченого на користь держави, проте дозволити йому оплату одноразово або в розстрочку 4 (чотирьма) щомісячними платежами по 4582,56 грн. після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2025 у справі №697/1847/25 (провадження №1-кс/697/332/2025) скасувати.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

З цих підстав, керуючись статтями 100, 119, 124, 174, 349, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових експертиз у розмірі 18330,24 грн. (вісімнадцять тисяч триста тридцять гривень 24 копійки), дозволивши йому сплату цієї суми одноразово або в розстрочку 4 (чотирьма) щомісячними платежами по 4582,56 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві гривні 56 копійок) після набрання вироком законної сили.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2025 у справі №697/1847/25 (провадження №1-кс/697/332/2025) скасувати.

Речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування (СD-R) з відеозаписом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 в порядку ст. 225 КПК України залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-мотоцикл марки TEKKEN, моделі TEKKEN 250 MH250GY-15 (без реєстраційного номера), який зберігається на території ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

-велосипед марки «Fort», який зберігається на території ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

-2 фрагменти наручного годинника, уламок пластику, захисне скло з шолома, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляціної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1