ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/2144/25 Справа № 173/3260/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про визначення підсудності заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000582 від 07.11.2025 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 грудня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло вказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000582 від 07.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_5 .

17 грудня 2025 року суддею ОСОБА_5 заявлено самовідвід у даному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу між суддями заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 , такий розподіл 17 грудня 2025 року не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що останнє задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 34 КПК України визначено виключний перелік підстав для направлення кримінального провадження на розгляд до іншого суду.

З наданих матеріалів, зокрема зі звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 17 грудня 2025 року, вбачається, що у судді ОСОБА_7 закінчено або не розпочався період повноважень, суддя ОСОБА_5 слухав поєднану справу, яка виключає розгляд поточної, суддя ОСОБА_8 перебуває в основній щорічній відпустці з 17.11.2025 року по 02.01.2026 року включно, а отже перебування цього судді у відпустці не є тривалим та останній найближчим часом приступить до роботи, у зв`язку із чим у Верхньодніпровському районному суді Дніпропетровської області буде наявна можливість утворити склад суду для розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 .

Згідно із п. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 26 листопада 2020 року №30, у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відпустка судді не є передбаченою законом підставою для направлення кримінального провадженні з одного суду до іншого і не повинна порушувати права громадян, передбачені ст. 8 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», в якій зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Надання відпусток у суді першої інстанції має здійснюватись таким чином, аби не створювати ситуацій повної неможливості розгляду судових справ внаслідок тривалої одночасної відсутності всіх суддів на робочих місцях.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві, особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання та повернення матеріалів до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового розгляду у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Подання Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області,- залишити без задоволення.

Матеріали провадження за поданням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про визначення підсудності заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000582 від 07.11.2025 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - повернути до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3