УХВАЛА

18 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002333 від 09.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Рівненського міського суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою строком на 60 діб, оскільки такий закінчуються, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними. Крім того, прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених. Також, прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку дії обов`язків покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили суд змінити запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт. Вказали, що ОСОБА_6 бажає проходити військову службу, просили надати йому дозвіл на проходження ВЛК.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів в сфері обігу наркотичних засобів, раніше судимі. При розгляді клопотань прокурора, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінальних правопорушень та роль кожного обвинуваченого у їх вчиненні, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, вік, стан здоров`я, наявність ризиків переховування від суду, впливу на свідків та інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, тому суд приходить до переконання що до обвинувачених необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Даних про неможливість застосування даного виду запобіжного заходу стосовно кожного обвинуваченого не встановлено.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням вищенаведеного, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинувачених, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає доцільним визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема ОСОБА_4 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та ОСОБА_6 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що гарантуватиме виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що має намір проходити військову службу, тому просив суд надати дозвіл на проходження ВЛК.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України, у разі введення в Україні воєнного стану, обвинувачений, який під час судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у скоєнні (крім іншого) злочинів, передбачених ст. 307 КК України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Таким чином, вказуючи про намір на проходження військової служби та заявляючи клопотання про надання дозволу на проходження ВЛК, ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 307 КК України, було порушено процедуру подачі такого клопотання. Суд вважає, що в клопотанні ОСОБА_6 слід відмовити.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що спонукатиме обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, та здійснювати вплив на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, на переконання суду, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення вищевказаних ризиків, а також що строк дії застосованого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого закінчується, слід продовжити строк перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під домашнім арештом, та продовжити строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на думку суду не є надміру обтяжливими щодо обвинуваченого, та в достатній мірі забезпечуватимуть належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 обов`язків покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 не вбачається, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 616 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 про надання дозволу на проходження ВЛК - відмовити

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 18 грудня 2025 року до 15 лютого 2026 року включно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 15 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 18 грудня 2025 року до 15 лютого 2026 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 15 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби строком на 60 днів, тобто до 15 лютого 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:

- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу прокурора чи суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 15 лютого 2026 року (включно).

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції в Рівненькій області за місцем проживання обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків щодо ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали та покладених обов`язків - до 15 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Рівненського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1