Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

13 жовтня 2025 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000131, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Баранівка Житомирської області, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, одруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 361 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

В С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" з 24 лютого 2022 року 05:00 в Україні введено воєнний стан, який в наступному продовжений відповідними Законами України і триває донині, про що ОСОБА_4 , була достовірно обізнана.

Так, 13 червня 2025 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв з останньою, дізналась про наявність у ОСОБА_5 банківської картки, відкритої в AT КБ "Приват Банк" на ОСОБА_5 , а також, що на мобільному пристрої останньої встановлено мобільний додаток Інтернет- банкінгу «Приват24», після чого у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення її грошових коштів, які знаходилися та надходили на її рахунок в AT КБ "Приватбанк".

В подальшому, після того як ОСОБА_5 лягла відпочивати, ОСОБА_4 , 13.06.2025 в період часу з 10 год. 17 хв. по 10 год. 18 хв., перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, шляхом незаконного використання персональних даних банківського рахунку ОСОБА_5 який має номер НОМЕР_1 , скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_5 , так як остання спала, та взявши її мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 14» на якому встановлено мобільний додаток Інтернет-банкінгу «Приват24», після чого за допомогою її пальця руки здійснила вхід до мобільного додатку Інтернет-банкінгу «Приват24» який належить останній, після чого провела дві банківські операції по переведенню грошових коштів ОСОБА_5 в загальній сумі 20000 гривень на банківський рахунок, № НОМЕР_2 відкритий в AT "Універсал Банк", який належить ОСОБА_4 тим самим протиправно заволоділа зазначеними грошовими коштами, використавши їх на власний розсуд, спричинивши таким чином ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 20000 гривень.

Такими діями ОСОБА_4 вчинила несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 361 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану - кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена за пред`явленим їй обвинуваченням винуватою себе визнала повністю та погодилася з його правовою кваліфікацією, не оспорила обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому обвинувачена щиро розкаялася.

Враховуючи, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння кримінальних правопорушень, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд на підставі положень частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує, що вчиненні нею кримінальні правопорушення відповідно до положень статті 12 КК України є кримінальним проступком (частина 1 статті 361 КК України) та тяжким злочином (частина 4 статті 185 КК України).

ОСОБА_4 раніше не судима, не працевлаштована, на обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, на переконання суду є щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, в ході досудового розслідування та судового провадження не встановлено.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 361 та за частиною 4 статті 185 КК України і їй слід призначити покарання в межах санкцій зазначених норм.

Окрім того, судом враховується, що ОСОБА_4 вчинила кілька кримінальних правопорушень, тому остаточне покарання їй слід призначити з урахуванням положень частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, беручи до уваги тяжкість вчинених правопорушень, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, позицію прокурора та потерпілої щодо призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 361 КК України та призначити покарання:

за частиною 4 статті 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за частиною 1 статті 361 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно положень статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області, з врахуванням положень частини 2 статті 394 КПК України, шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1