Номер провадження 1-кс/754/4098/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000409 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000409 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а саме: земельної ділянки (розмір частки 1) площею 0,3 га із кадастровим номером :51:000:0452, яка розташована у с. Веселівка, Аджамської ТГ, Кропивницького району, Кіровоградської області; земельної ділянки (розмір частки 1/1) площею 0,1000 га із кадастровим номером: :01:036:0187, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири (розмір частки 1), загальною площею 61.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири (розмір частки 1/2) загальною площею 51.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; квартири (розмір частки 1/1), загальною площею 36,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіля марки CHEVROLET VOLT 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 06.04.2024, VIN-код НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 03 лютого 2022 року ОСОБА_5 наказом Управління освіти прийнято на роботу фахівцем І категорії групи з проведення публічних закупівель Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за строковим трудовим договором з 07 лютого по 05 травня 2022 року, з 06.05.2022 року переведена на умови роботи за безстроковим трудовим договором.

14.11.2022 року наказом №147 було визначено, що на період відсутності фахівця І категорії групи з проведення публічних закупівель централізованої бухгалтерії ОСОБА_6 , його обов`язки буде виконувати ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що управлінням освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Управління) 14.12.2022 в електронній системі публічних закупівель Prozorro за номером UA?2022-12-14-004397-a опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями за кодом ДК 021:20-5 - «Електрична енергія» (Електрична енергія), з очікуваною вартістю 32 959 300,97 гривень.

За результатами проведеної закупівлі 12.01.2023 між Управлінням, в особі уповноваженої особи ОСОБА_5 , (далі - Споживач) та ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», в особі гненерального директора ОСОБА_7 (далі - Постачальник), укладено договір №1-ЕЕ про постачання електричної енергії Споживачу.

Як вбачається зі змісту договору обсяг закупівлі електричної енергії складає 4 943 820,00 кВт/год (п 2.5.) на загальну суму 29 340 424,74 грн., в тому числі ПДВ 20% 4 890 070,79 грн (п. 5.2).

Пунктом 5.4. вказаного договору визначено, що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму (способу) визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем Комерційною пропозицією, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Додатком № 2 до Договору №1-ЕЕ від 12.01.2023 визначено ціну електричної енергії за 1кВт*год та її складові, а саме:

ціна електричної енергії за 1 кВт*год становить - 5,934768 грн. з ПДВ та включає в себе:

ціна електричної енергії без ПДВ - 4,60 грн. за 1 кВт*год;

тариф на послуги з передачі без ПДВ - 0,34564 грн. за 1 кВт*год;

ПДВ 20% - 0,989128 грн.

Пунктом 5.5. вказаного договору визначено, що ціна (тариф) електричної енергії має зазначатися Постачальником у актах-приймання передачі або рахунках на оплату електричної енергії за Договором, у тому числі у разі її міни.

Пунктом 5.6. вказаного договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 5.9. вказаного договору визначено, що постачальником складається Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії та, не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, надається Споживачу. Споживач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати у письмовій формі вмотивовану відмову від підписання.

Пунктом 5.10. вказаного договору визначено, що оплата здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання на підставі Рахунку та/або Акту приймання-передачі електричної енергії.

Додатковою угодою № 12 від 24.01.2023 за цим Договором обсяг закупівлі електричної енергії змінено на 2 992 238, 00 кВт/год. та загальна сума Договору становить 17 124 019, 57 грн., в тому числі ПДВ 20% - 2 854 003, 26 грн.

У цей же час, в уповноваженої особи ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН» всупереч інтересам служби, який вона реалізувала за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди на користь ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», діючи всупереч інтересам служби, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», п. 4 ч. 3 ст. 57, п. 11 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», абз. 3 пунктів 3.1.1, 3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, безпідставно підписала додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії Споживачу №1-ЕЕ від 12.01.2023, за цінами що є значно вищими ринкових.

Упродовж січня-вересня 2023, ОСОБА_5 користуючись результатами зловживання своїм службовим становищем на користь ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН», уклала додаткові угоди до договору №1-ЕЕ від 12.01.2023 на постачання ТОВ «РТЕ ЮКРЕЙН» електричної енергії в адресу Управління за попередньо узгодженими цінами, що значно перевищували ринкові, а саме угоди:

- Додаткова угода № 2 від 19.01.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 5,976336 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 3 від 22.03.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 5,976336 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 4 від 26.04.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 6,0363 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 5 від 31.05.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 4,9503 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 6 від 21.06.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 5,01612 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 7 від 03.08.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 5,51532 грн. з ПДВ.;

- Додаткова угода № 8 від 19.09.2023, щодо зміни ціни за 1 кВт/год електричної енергії, яка після зміни складатиме 5,856 грн. з ПДВ.

Незважаючи на вимоги Закону, які гарантують споживачу отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення та у разі незгоди із запропонованими змінами розірвати договір з електропостачальником у визначеному договором порядку, ОСОБА_5 не вичинила жодних дій спрямованих на розірвання договору чи зміну збиткових умов договору.

Таким чином, на підставі підписаних ОСОБА_5 додаткових угод, начальником групи з централізованого господарського обслуговування закладів і установ освіти Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації складено Акти приймання-передачі електричної енергії за №№: РТЕ від 08.02.2023, РТЕ від 20.02.2023, РТЕ від 21.03.2023, РТЕ від 20.04.2023, РТЕ (з врахуванням Акту коригування №15 від 01.06.2023) від 19.05.2023, РТЕ від 19.06.2023, РТЕ від 03.08.2023, РТЕ від 03.08.2023, РТЕ від 19.09.2023, РТЕ від 19.09.2023, РТЕ від 19.10.2023, РТЕ від 21.11.2023, РТЕ від 20.12.2023, РТЕ від 24.01.2024, які в подальшому скріплено підписом начальника групи з централізованого господарського обслуговування закладів і установ освіти Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та відтиском печатки «Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації».

У подальшому, на підставі укладених додаткових угод та складених актів прийому-передачі електричної енергії, з поточних рахунків відкритих в Держказначейській службі України за №№: UA0077927, UA0077927, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ,UA0077927, - Управління з 10.02.2023 по 30.01.2024 перерахувало грошові кошти в сумі 17 124 019,57 грн. з ПДВ, у складі яких була частка незаконно одержаних у вигляді різниці між цінами, зазначених у додаткових угодах до договорів та ринковими, загальною сумою

1 893 051,35 грн.

Вищезазначеними діями ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду державі в особі Управління освіти Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації на загальну суму 1 893 051,35 грн, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

16.12.2025 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, з метою забезпечення відшкодування збитків, у тому числі й забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладенні арешту на перелічене у клопотанні майно.

Крім того, слідчий просив здійснювати розгляд клопотання без участі власника майна - ОСОБА_5 , з метою збереження даного майна, оскільки особа, яка володіє майном, може відчужити його до винесення ухвали слідчим суддею.

В судове засідання прокурор, слідчий не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

З огляду на положення ч.1 ст. 172 КПК України, відповідно до якого клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна осіб, повідомлених належним чином, не перешкоджає його розгляду, також, зважаючи на розумність строків, як основну засаду кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності зазначених осіб.

Розгляд клопотання здійснюється без повідомлення ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна із забороною розпорядження та відчуження, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК Україниз клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За вимогами частин 6, 8 ст. 170 КПК України увипадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В порушення наведених вимог, слідчим передчасно ініційовано питання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, оскільки згідно доданих до клопотання матеріалів вбачається, що в даному кримінальному провадженні не залучено цивільного позивача та не подано цивільного позову, що є обов`язковою вимогою в даному випадку для подачі до суду такого клопотання.

Крім того, вартість майна на яке може бути накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання в цій частині, оскільки слідчий просить накласти арешт на все майно, яке, нібито, належить підозрюваній ОСОБА_5 , не доводячи зазначеної співмірності. Так, зокрема, слідчим не вказана ринкова вартість майна, на яке він просить накласти арешт. Водночас, враховуючи перелік та характеристики об`єктів власності, запропонованих органом досудового розслідування до арешту, сукупна вартість зазначених об`єктів вочевидь перевищує ймовірний розмір збитків, зазначений у клопотанні.

Також слід зазначити, що слідчий в клопотанні просить накласти арешт на все майно, яке на переконання слідчого, з чим погодився і прокурор, - належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку (розмір частки 1) площею 0,3 га із кадастровим номером :51:000:0452, яка розташована у с. Веселівка, Аджамської ТГ, Кропивницького району, Кіровоградської області; земельну ділянку (розмір частки 1/1) площею 0,1000 га із кадастровим номером: :01:036:0187, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру (розмір частки 1), загальною площею 61.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру (розмір частки 1/2) загальною площею 51.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру (розмір частки 1/1), загальною площею 36,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль марки CHEVROLET VOLT 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 06.04.2024, VIN-код НОМЕР_2 .

Слідчим суддею узято до уваги, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 456810585 від 16.12.2025 року щодо суб`єкта ОСОБА_5 , перелічене у довідці майно зареєстровано на праві власності за різними суб`єктами такого права, про що свідчать різні реєстраційні номери облікових карток платників податків їх власників. Відповідно до паспортного документа ОСОБА_5 , доданого до матеріалів клопотання, підозрювана ОСОБА_5 має РНОКПП НОМЕР_5 , натомість за таким номером серед об`єктів нерухомого майна зареєстрованих за ОСОБА_5 рахується лише квартири загальною площею 51.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , інші об`єкти не мають жодного відношення до підозрюваної ОСОБА_5 та містяться в інформаційній довідці виключно через некоректно сформований пошуковий запит (за ПІП, а не за РНОКПП).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що втручання у право власності можливе лише за наявності законної мети, арешт майна осіб, які не мають процесуального статусу у справі, порушує Конвенцію.

За таких обставин накладення арешту на майно третьої особи суперечить вимогам статей 170- 173 КПК України, порушує гарантоване Конституцією України право власності та не відповідає принципу пропорційності втручання у права особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник сторони обвинувачення не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження, його сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000409 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_8