Кримінальне провадження № 194/1844/25
Номер провадження № 1-кп/194/42/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2025 року за № 0000505 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Тернівка, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, на утриманні нікого не маючої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2025 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 перебувала на території Комунального закладу «Тернівський ліцей № 7» Тернівської міської ради Дніпропетровської області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Перемоги, буд. 17 а, де між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_5 удар кулаком руки в область правої половини обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на коліна обпершись руками в землю, після чого ОСОБА_4 , знаходячись зліва від ОСОБА_5 нанесла йому ще 3 удари лівою ногою в область ребер зліва та один удар коліном в ліву половину обличчя, після цього, коли ОСОБА_5 підвівся, ОСОБА_4 нанесла один удар долонею руки в область правого вуха.

Таким - чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематом, саден м?яких тканин обличчя зліва, гематоми лобної ділянки зліва, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді переломів 6, 7, 8 ребер зліва, синців на передьо-бічній поверхні грудної клітини зліва по передньо-, середньо-пахвовій лініям в проекції 6-7, 7-8 міжребер?я, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров?я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явилася, надав суду письмову заяву, в якій просив кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 розглянути без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просив призначити на розсуд суду, не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнала повністю та щиро розкаялась, не заперечувала проти застосування судом положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Суду показала, що дійсно 29 листопада 2025 року приблизно о 20:00 год., перебуваючи неподалік Тернівського ліцею № 7 в м. Тернівка, разом із ОСОБА_5 та його жінкою, у неї з ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого вона нанесла ОСОБА_5 один удар кулаком в область правої половини обличчя, 3 удари лівою ногою в область ребер зліва, потім один удар коліном в ліву половину обличчя, а після цього нанесла один удар долонею руки в область правого вуха.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні нею кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що причинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_4 скоїла нетяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що вона громадянка України, в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога по питанню психічних та поведінкових розладів зі шкідливими наслідками внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За рішенням суду від 01 вересня 2017 року позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей, 2007 та 2011 років народження, за місцем мешкання характеризується посередньо, скарги від сусідів відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що обвинувачена в силу ст. 89 КК України не судима, щиро розкаялася, згідно з характеристикою правила добросусідства не порушує, працює, але не офіційно, враховуючи відсутність з боку потерпілого претензій матеріального та морального характеру, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на певний строк із звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- довідка КНП «ПЛІЛ» ПМР № 11533 від 31 жовтня 2025, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1