Справа № 643/543/26
Провадження № 1-кс/643/619/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, погоджене прокурором клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майор юстиції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 08.02.2024, про зміну запобіжного заходу стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Манченки Харківського району Харківської області, українки, громадянки України, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 08.02.2024, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

28.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою суду від 01.12.2025 підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід та відповідно до ст. 194 КПК України, на підозрюваному покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Після ухвалення попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу органом досудового розслідування з ГУ ДМС в Харківській області отриману інформацію відповідно до якої підозрювана ОСОБА_6 не виконала покладені на неї судом обов`язки, а саме умисно не здала на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене та обставини які виникли після ухвалення попереднього судового рішення є обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваній.

На підставі викладеного, слідчий просив змінити запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_6 на тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб та на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, який може бути внесений для звільнення з-під варти.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Надав повідомлення начальника другого відділу ГВ КР УСБУ в харківській області ОСОБА_7 про те, що за наявною інформацією ОСОБА_6 , намір виїхати за межі території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, зазначив, що ризики наведені у клопотанні не обґрунтовані, вони не збільшилися з моменту обрання запобіжного заходу, жодним чином не доведені. Після отримання клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 здала свій паспорт до ГУ ДМС у Харківській області. Зазначив, що жодного наміру переховуватися від слідства чи суду його підзахисна не мала, тим більше залишати територію України. Вона має стійкі соціальні зв`язки, чоловіка інваліда, постійне місце мешкання. Часу перебування в умовах СІЗО було достатньо для того, щоб вона зробила належні висновки. Те, що ОСОБА_6 не здала свій паспорт, який надає право виїзду за межі України це прикра випадковість.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК).

Відповідно до положень частини 1-2 статті 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 08.02.2024, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

28.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

01.12.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду міста Харкова винесено ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів та визначено розмір застави у розмірі 242 240, 00 грн з покладенням на останню обов`язків у разі сплати застави: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що здійснює державну міграційну політику в регіоні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

На стадії досудового розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя не переглядає рішення про застосування (продовження) запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. Такий висновок опосередковано ґрунтується на приписах п.1-2 ч.2 ст.200 КПК України. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

У зв`язку з цим, реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

Необхідність зміни запобіжного заходу підозрюваній сторона обвинувачення обґрунтовує наступними обставинами: після ухвалення попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу органом досудового розслідування з ГУ ДМС в Харківській області отриману інформацію відповідно до якої підозрювана ОСОБА_6 не виконала покладені на неї судом обов`язки, а саме умисно не здала на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя виходить з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши вказане клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін щодо наявності таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено обставини, які можуть бути підставою для зміни підозрюваній запобіжного заходу на тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб та на підставі ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави, який може бути внесений для звільнення з-під варти.

Так, суд вважає, що долучені до клопотання докази не містять обґрунтовані докази стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони не є підтвердженими, а тому на думку слідчого судді, даний запобіжний захід не є таким, що відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; відсутність офіційного працевлаштування; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 на тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб та на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави, тому суд доходить переконання, що підстави для задоволення клопотання слідчого на даний час відсутні.

Відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 182, 183, 200, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майор юстиції ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1