Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2740/25
Провадження № 1-кп/553/673/2025
В И Р О К

Іменем України

18.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 від 08.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, освіта середня спеціальна, не одружений, дітей не має не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 28.03.2019 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 19.09.2019 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

- 06.10.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 21.04.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 04.10.2024 року по відбуттю строку покарання;

- 22.07.2025 Шевченківським районним судом м. Полтави за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив економічне насильство по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою проживав в одній квартирі, тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо своєї сестри, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, за наступних обставин.

18.02.2025, в першій половині дня, ОСОБА_6 , перебуваючи поряд із будинком №23 по вул. Івана Мазепи у м. Полтава, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тимчасовому користуванні якої, знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12», 8/256 GB, світло-блакитного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою своєї матері ОСОБА_7 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, отримав від останньої належний її рідній сестрі ОСОБА_5 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12», 8/256 GB, світло-блакитного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 4600 грн.

Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_6 зімітував телефонний дзвінок, після чого, скориставшись неуважністю та довірою до нього ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився отриманим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4600 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , в період часу з 02:00 год. по 03:00 07.03.2025, правомірно знаходячись на третьому поверсі Комунального підприємства «з-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» за адресою: м. Полтава, площа Слави, 2, у приміщенні терапевтичного відділення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що на території України діє період воєнного стану, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, проникнувши в палату «5-б», діючи таємно, шляхом вільного доступу з підвіконня викрав телефон «Huawei P20» IMEI 1: НОМЕР_3 у корпусі синього кольору, вартістю 3133,33 грн., який належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. Так, в лютому 2025 року, попросив у своєї матері мобільний телефон, який належав його сестрі, для того щоб зателефонувати. Після того, як мати дала йому телефон, пішов до ломбарду та здав його. Кошти витратив на власні потреби. Також, в березні 2025 року, вночі, він був доставлений в стані алкогольного сп`яніння до лікарні, де користуючись тим, що його ніхто не бачить, взяв в палаті мобільний телефон та пішов з лікарні. Згодом телефон загубив. Матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував. В скоєному щиро кається, просить призначити мінімально можливе покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що її обвинувачений ОСОБА_6 є її рідним братом. Стосунки напружені. Брат ніде не працює, виносить з дому речі та продає. Так, в лютому 2025 року він взяв у матері мобільний телефон, який належав їй, та продав його. Шкоду не відшкодував. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідив документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, за 1 епізодом ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а за 2 епізодом вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд, згідно ст. 66 КК України, визнає, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків, синдром залежності з 2007 року, неодноразово стаціонарно лікувався, не одружений, дітей не має, не працює.

На підставі викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, на строк необхідний і достатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що 22.07.2025 Шевченківським районним судом м. Полтави ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , щодо якого було застосоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, вчинив до постановлення вироку в першій справі інші злочини, за які він засуджується до покарання, що належить відбувати реально, тому застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Судові витрати у зв`язку з проведенням судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений. Речових доказів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вирок Шевченківського районного суду м. Полтави від 22.07.2025 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовано.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у зв`язку з проведенням судової експертизи в розмірі 3374 (три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1