пр. № 1-кс/759/80/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що на території м. Ірпінь Бучанського р-ну Київської області громадяни України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України та інших осіб з використанням електронно обчислювальної техніки створено та адмініструються телеграм канали та веб-ресурси під виглядом надання інвестиційних послуг тощо.

Матеріалами кримінального провадження отримано дані щодо конкретних клієнтів, сум залучених грошових коштів під виглядом інвестування, канали комунікації, електронні адреси осіб, причетних до діяльності такого офісу, а також псевдоніми/« ОСОБА_10 », які використовуються з метою забезпечення власної анонімності, зокрема: « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 ».

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження встановлено інформацію щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян із використанням електронно-обчислювальної техніки (пристроїв VoIP-телефонії), зокрема:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 використовуючи псевдоніми/«stage-names» - « ОСОБА_15 », здійснив телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_1 , яким користується громадянка ОСОБА_16 та під приводом інвестицій заволодів належними їй грошовими коштами й криптовалютними активами на загальну суму понад 100 тисяч доларів США;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використовуючи псевдоніми/«stage-names» - « ОСОБА_14 » здійснив телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_2 , яким користується громадянка ОСОБА_18 та під приводом інвестицій заволодів належними їй грошовими коштами й криптовалютними активами на загальну суму понад 100 тисяч доларів США;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 використовуючи псевдоніми/«stage-names» - « ОСОБА_19 » здійснив телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_3 , яким користується громадянин США ОСОБА_20 , під приводом інвестицій здійснив заволодіння належними їй грошовими коштами та криптовалютними активами на загальну суму понад 50 тисяч доларів США. Також, здійснюючи телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_4 , яким користується громадянка США ОСОБА_21 , під приводом інвестицій здійснив заволодіння належними їй грошовими коштами та криптовалютними активами на загальну суму понад 30 тисяч доларів США.

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 використовуючи псевдоніми/«stage-names»: « ОСОБА_23 » здійснив телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_5 , яким користується громадянин ОСОБА_24 , під приводом інвестицій здійснив заволодіння належними йому грошовими коштами та криптовалютними активами на загальну суму понад 300 тисяч доларів США;

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 використовуючи псевдоніми/«stage-names»: « ОСОБА_11 » здійснив телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_6 , яким користується громадянин США ОСОБА_26 , під приводом інвестицій здійснив заволодіння належними йому грошовими коштами та криптовалютними активами на загальну суму понад 20 тисяч доларів США.

Вищевказаною групою осіб створено закриті канали комунікації, які дозволяють учасникам офісного центру безпечно обмінюватися інформацією, координувати дії та проводити підбір нових співробітників, зокрема через застосунки «Telegram» та «Threema», з метою реалізації шахрайського механізму ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) забезпечив придбання персональних даних громадян, у тому числі тих, що становлять банківську таємницю: фінансових номерів, даних щодо балансів банківських рахунків та іншої конфіденційної інформації, яка необхідна для здійснення первинного контакту з особами та формування довіри.

Шахрайський механізм полягав у здійсненні дзвінків під виглядом «псевдоброкерів», які представлялися співробітниками інвестиційних компаній та переконували громадян України та інших інвестувати кошти у нібито перспективні фінансові проєкти.

Вказаною групою осіб використовувались онлайн-платформи, які зовні імітували інвестиційні сервіси, зокрема Capital Trust, General Investment, Strategiesindnd, Summit Grove Capital, Independent Platform та інші ресурси, які технічно налаштовано таким чином, щоб демонструвати клієнтам штучне зростання вартості фінансових активів через інтегрований торговий термінал, що створювало уявлення про успішність та реальність інвестицій.

Вищевказане свідчить про заволодіння коштами громадян України та інших, шляхом обману в особливо великих розмірах, що має ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 організовано управління фінансуванням офісного центру, шляхом встановлення правила розподілу коштів між учасниками/співробітниками та систему мотивації, відповідно до якої розмір винагороди залежав від суми залучених інвестицій, зокрема, співробітники, які залучали понад 150 тисяч доларів США на місяць, отримували підвищену винагороду у розмірі 15%, замість 10%.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_27 від 16.12.2025 у провадженні № 759/8020/25, ун. № 759/30190/25 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу яким користується ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме: BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 та який відповідно до інформаційної довідки № з національної автоматизованої інформаційної системи головного сервісного центру МВС належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), що був проведений згідно протоколу обшуку від 24.12.2025, в ході якого виявлено та вилучено, а саме:

- транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- ключі від транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 .

Прокурором відділу Київської обласної прокуратури 25.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами.

Згідно з відомостями, отриманими від Державної податкової служби України (лист від 17.12.2025 № 35347/5/26-15-12-07-01), загальний задекларований дохід громадянина ОСОБА_5 за запитуваний період з 2009 по 2025 становить 1 120 148,53 грн, що є неспівставним із сумою вилучених коштів під час проведення обшуку 24.12.2025 за адресами місця проживання останнього, а саме 96 500 доларів США та свідчить про відсутність фінансової можливості для їх накопичення, що може підтверджувати їх походження з джерел, одержаних внаслідок вчинення злочину, та свідчить про те, що вони є предметом подальшої легалізації коштів.

Окрім цього, вказана особа є володільцем об`єктів рухомого та нерухомого майна, вартість яких також суттєво перевищує її офіційні доходи, що додатково підтверджує системний характер легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом.

Приймаючи до уваги вищевикладене існують достатні підстави вважати, що зазначені вище предмети зберегли сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Незастосування даного виду заходу забезпечення суттєво зашкодить кримінальному провадженню, призведе до втрати та зникнення речових доказів.

Прокурор для розгляду клопотання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник власника майна ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки вилучені речі не можуть бути речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши представника власника майна, вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів, що на території м. Ірпінь Бучанського р-ну Київської області громадяни України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України та інших осіб з використанням електронно обчислювальної техніки створено та адмініструються телеграм канали та веб-ресурси під виглядом надання інвестиційних послуг тощо.

ОСОБА_5 організовано управління фінансуванням офісного центру, шляхом встановлення правила розподілу коштів між учасниками/співробітниками та систему мотивації, відповідно до якої розмір винагороди залежав від суми залучених інвестицій, зокрема, співробітники, які залучали понад 150 тисяч доларів США на місяць, отримували підвищену винагороду у розмірі 15%, замість 10%.

Згідно з відомостями, отриманими від Державної податкової служби України (лист від 17.12.2025 № 35347/5/26-15-12-07-01), загальний задекларований дохід громадянина ОСОБА_5 за запитуваний період з 2009 по 2025 становить 1 120 148,53 грн, що є неспівставним із сумою вилучених коштів під час проведення обшуку 24.12.2025 за адресами місця проживання останнього, а саме 96 500 доларів США та свідчить про відсутність фінансової можливості для їх накопичення, що може підтверджувати їх походження з джерел, одержаних внаслідок вчинення злочину, та свідчить про те, що вони є предметом подальшої легалізації коштів.

Окрім цього, вказана особа є володільцем об`єктів рухомого та нерухомого майна, вартість яких також суттєво перевищує її офіційні доходи, що додатково підтверджує системний характер легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом.

На підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2025 проведено обшук транспортного засобу яким користується ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме: BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 та який відповідно до інформаційної довідки № з національної автоматизованої інформаційної системи головного сервісного центру МВС належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), що був проведений згідно протоколу обшуку від 24.12.2025, в ході якого виявлено та вилучено, а саме:

- транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- ключі від транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 .

Прокурором відділу Київської обласної прокуратури 25.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурор обґрунтовує необхідність у такому заході забезпечення кримінального провадження насамперед, з метою збереження речових доказів, оскільки є ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальних джерел доказів є, зокрема, речові докази

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

Оскільки стороною захисту не спростовано, а прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись статтями 93, 131, 132, 170-173, 233, 234, 235, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу яким користується ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме: BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 та який відповідно до інформаційної довідки № з національної автоматизованої інформаційної системи головного сервісного центру МВС належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме:

- транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- ключі від транспортний засіб марки BMW M5 д.н.з. НОМЕР_8 ;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 .

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1