Справа № 1-953/4-2001
н/п 1-в/953/255/25
"03" жовтня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у Київському районному суді м. Харкова клопотання заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про долю речових доказів по кримінальній справі № 61001930, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 229-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, -
26.08.2025 року до суду надійшло клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про долю речових доказів по кримінальній справі № 61001930, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.
На обгрунтування клопотання зазначено, що у відповідно до інформації УФБЗО ГУНП в Харківській області, на зберіганні ГУНП в Харківській області по вказаній кримінальній справі перебувають речові докази, а саме грошові кошти в сумі 54 грн, вилучені у ОСОБА_4 , однак їх доля не вирішена судом під час винесення вироку.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявку суд не повідомили.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути подання без участі учасників судового процесу.
Постановою слідчого СВ Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 25.12.2000 за розглядом матеріалів кримінальної справи №61001930 з метою виконання вироку в частині конфіскації майна вилучені грошові кошти в сумі 54 грн. у ОСОБА_4 та вилучені грошові кошти у сумі 350 грн. у ОСОБА_5 , які сдано на зберігання в фінчастину Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2001 по кримінальній справі №1-953/4-2001 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: за ч. 2 ст. 140 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 229-1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В силу ст. 42 КК України остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання: за ч. 2 ст. 140 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Речові докази майно, яке передано потерпілим, залишити в їх розпорядженні, шприц знищити.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» від 21 грудня 1990 року №11, встановлено, що у порядку, передбаченому для виконання вироків, суд вправі вирішити і долю речових доказів.

Разом з цим, до клопотання про вирішення долі речових доказів не долучені документи на підтвердження того, що вказані грошові кошти в сумі 54 грн., які вилучені у ОСОБА_4 були визнані речовими доказами в межах даної кримінальної справи.

Відсутні також відомості, що вказані грошові кошти отримані ОСОБА_4 в результаті протиправної діяльності.

За відсутності вказаних відомостей суд позбавлений можливості вирішити питання про долю речових доказів.

При цьому, суд зауважує, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2001 ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, а відповідно до постанови слідчого СВ Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 25.12.2000 вказані грошові кошти вилучені з метою виконання вироку в частині конфіскації майна.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви та вирішення питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 537 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про долю речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги поновлено, вважається, що ухвала набрала законної сили.

Суддя - ОСОБА_1