Справа № 696/1162/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

особи, до якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру- ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

законного представника малолітнього- ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції- ОСОБА_10 ,

представник органу опіки та піклування ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області кримінальне провадження № 0000426 від 01.07.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сердюківка Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня ДНЗ «Смілянського ЦППРК», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.06.2025 в період часу з 17 год. 00 хв. по 18 год. 30 хв., перебуваючи на сільському кладовищі с. Катеринівка, Камянської ТГ, Черкаського району Черкаської області, діючи з хуліганських мотивів, демонструючи явну неповагу до суспільства та зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, усупереч загальноприйнятим моральним принципам та релігійним традиціям щодо поховання померлих, вияву поваги та пам`яті про них, застосовуючи фізичні зусилля за допомогою рук та ніг - штовхаючи обома руками та наносячи удари ногами, умисно зруйнував надмогильні пам`ятники на могилах ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 25.05.2007 д.с., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 19.09.2018 д.с., ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 18.03.2016 д.с., ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 04.04.2016 д.с., ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - 26.04.2001 д.с., тобто згідно ст. 2 Закону України № 1102-ІV «Про поховання та похоронну справу» здійснив наругу над могилою.

Відразу після цього, без розриву у часі, ОСОБА_4 , без попередньої змови з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг віку кримінальної відповідальності, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення наруги над могилами та перебуваючи на вищевказаному кладовищі, того ж дня та у той же час, продовжуючи свої злочинні дії, діючи спільно з вищевказаних мотивів, діючи умисно, підійшли до могил, які розташовані на вказаному кладовищі, в яких поховано ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - 29.07.2014 д.с., ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , посягаючи на моральні підвалини суспільства, самовільно за допомогою сили рук та ніг розхитували, а потім штовхнули пам`ятники-стели на вказаних могилах, чим вчинили їх руйнування, тобто згідно ст. 2 Закону України № 1102-IV «Про поховання та похоронну справу» здійснив наругу над могилою.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у скоєному правопорушенні визнав повністю, каявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 його батько ОСОБА_6 також просив суд суворо не карати сина.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, просив призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі у виді пробаційного нагляду.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_11 та представник ювенальної превенції ОСОБА_10 , також просили призначити покарання неповнолітньому ОСОБА_4 нижче від найнижчої межі у виді пробаційного нагляду із покладенням на нього обов`язків.

Потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , в судове засідання не з`явились, в матеріалах кримінального провадження містяться їхні заяви, в яких вони просили розгляд клопотання провести без їхньої участі, притягнути винних до відповідальності. Також зазначили, що при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши покази обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального правопорушення, приходить до висновку, що провина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими ним показами в суді, а також іншими дослідженими у залі суду вказаними доказами, а саме :

даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_29 від 30.06.2025; даними протоколу огляду місця події від 30.06.2025;

Оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце і згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою померлого вчинена з хуліганських мотивів.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Під час постановлення вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися загальних засад кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини та Розділу ХV загальної частини Кримінального кодексу України, щодо особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

Таким чином при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, його критичне ставлення до вчиненого ним діяння, його характеризуючі дані, а саме, що він є неповнолітнім, продовжує здобувати середню спеціальну освіту, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Також, виходячи з показів обвинуваченого, та досудову доповідь органу пробації, останній належні висновки для себе зробив, а отже має шанс на виправлення без ізоляції від суспільства. Потерпілі в свою чергу претензії до нього не мають.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Крім того, суд вважає, що множинність встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи обвинуваченого істотне знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування положень статті 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому. Так, при викладених обставинах в їх сукупності, враховуючи тяжкість скоєного, а також рішення Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Ошурко проти України»(остаточне рішення від 08.12.2011 року), в якій зазначено, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції, і тому суд прийшов до висновку, що ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, та що покарання яке буде йому необхідним і достатнім для його виправлення та попередженню вчинення нових правопорушень, має бути не пов`язане із обмеженям чи позбавленням волі, та із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.3 ст.297 КК України, за якою кваліфіковано його дії, у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 та п.2, 4 ч.3 ст.59-1 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений. Судових витрат по справі немає. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 297 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до частини 2 та пунктів 2, 4 частини 3 статті 59-1 КК України на період пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду станом на час ухвалення цього вироку карається обмеженням волі на строк до трьох років.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1