УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000026 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради № 127-к від 06.09.2023, призначена на посаду завідувачки акушерсько-гінекологічного відділення, лікаря-акушера-гінеколога КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради. ОСОБА_6 є лікарем акушер-гінекологом вищої кваліфікаційної категорії, а отже медичним працівником, професійними обов`язками якого, відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» є своєчасне кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта (ст. 34), невідкладне надання необхідної медичної допомоги у разі виникнення невідкладного стану людини (ст. 37) та забезпечення кваліфікованого медичного нагляду за перебігом вагітності та стаціонарна медична допомога при пологах (ст. 58).

Відповідно до пункту 2.1 Посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_6 , затвердженої директором КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 14 січня 2023 року, лікар акушер-гінеколог повинен надавати кваліфіковану планову та невідкладну акушерсько-гінекологічну допомогу відповідно до кваліфікаційної категорії.

Згідно з пунктом 5.1 вказаної Посадової інструкції лікар акушер-гінеколог повинен знати чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність закладів охорони здоров`я, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги населенню.

Однак, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді завідувачки акушерсько-гінекологічного відділення, лікаря-акушера-гінеколога КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради, всупереч встановлених правил лікувального процесу та надання невідкладної медичної допомоги, 17 січня 2024 року, в період часу з 17 год. 45 хв. по 20 год. 00 хв., під час прийняття пологів в потерпілої ОСОБА_8 , неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, допустила порушення вимог клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 977 від 27.12.2011, що в подальшому призвело до тяжких наслідків у вигляді пологової травми кефалогематоми тім`яної ділянки, субарахноїдального крововиливу, що призвело до розвитку неонатальної коми, а в подальшому смерті дитини.

Так, 17 січня 2024 року приблизно о 06:30 год., до пологового відділення КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради поступила ОСОБА_8 . Вході огляду вагітної встановлено діагноз: «І вагітність, 41 тиждень, пологи І, перший період, великий плід?».

В подальшому, 17 січня 2024 року о 19 год. 45 хв., під час ведення пологів ОСОБА_8 , які здійснено завідувачкою акушерсько-гінекологічного відділення, лікарем-акушером-гінекологомОСОБА_6 , встановлено діагноз: «Клінічно вузький таз» - «асинклітичне ставлення голівки, задній вид потиличного передлежання» та «невідповідність розміру голівки до тазу», який було визначено не своєчасно.

Враховуючи вказаний діагноз, вагітна ОСОБА_8 підлягала негайному кесаревого розтину, який у відповідності до вимог клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 977 від 27.12.2011р., необхідно було провести не пізніше 15 хвилин після виявлення вище вказаних симптомів, тобто не пізніше 18 год. 00 хв. 17 січня 2024 року.

Однак, завідувачка акушерсько-гінекологічного відділення, лікарь-акушер-гінеколог КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради ОСОБА_6 , маючи кваліфікацію лікаря з акушерства та гінекології вищої категорії, яка раніше неодноразово проводила Кесарів розтин, знаючи чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність закладів охорони здоров`я, сучасні методи проведення пологів та методики виконання акушерських та ургентних гінекологічних операцій і маніпуляцій, а також реанімацій, перебуваючи у пологовому відділенні, будучи зобов`язаною надати невідкладну медичну допомогу, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, своєчасно не надала кваліфіковану невідкладну медичну допомогу ОСОБА_8 відповідно до діагнозів «Асинклітичне вставлення голівки, задній вид потиличного передлежання» та «Невідповідність розміру голівки до тазу», а саме своєчасно не провела кесаревого розтину, що призвело до тяжких наслідків у вигляді пологової травми кефалогематоми тім`яної ділянки, субарахноїдального крововиливу, що призвело до розвитку неонатальної коми, а в подальшому смерті дитини.

Смерть дитини ОСОБА_9 настала внаслідок важкої асфіксії під час пологів з наступною дифузною лейкомаляцією (ішемічним ураженням) головного мозку та розвитком гідроцефального синдрому з вогнищевими внутрішньо-мозковими крововиливами та кальцинозом, що в своєму клінічному протіканні ускладнилось розвитком поліорганної недостатності.

Відповідно, при своєчасному та належному прийнятті пологів можливо було запобігти тяжких наслідків дитини ОСОБА_9 , а тому між діями завідувача акушерсько-гінекологічного відділення, лікаря-акушера-гінеколога КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради ОСОБА_6 та тяжкими наслідками дитини існує прямий причинний зв`язок, так як основною причиною настання тяжких наслідків для новонародженої дитини ОСОБА_9 була несвоєчасна зміна тактики пологорозродження, пізня діагностика «клінічно вузького тазу», запізніле проведення операції «кесарів розтин».

Так, між неналежним наданням медичної допомоги, обумовленим недотриманням вимог клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 977 від 27.12.2011 та настанням смерті дитини вбачається причинно-наслідковий зв`язок.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 , 26.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення. Зокрема, винність ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження: 1) показами потерпілих; 2) показами свідків; 3) висновками судових експертиз; 4) іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Покликаючись на викладені обставини, слідчий вказує на необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу зметою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та для забезпечення її явки до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, слідчий просить також покласти на останню обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор та слідча в судовому засіданні повністю підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`янання щодо ОСОБА_6 , просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, вказавши на необґрунтованість заявлених ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

В межах даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 26.11.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин.

Відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим доведено наявність заявлених ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи те, що її протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що може вплинути в подальшому на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_6 може спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, шляхом створення нових недостовірних документів, які легалізовуватимуть її діяльність, зокрема перебуваючи на займаній посаді та маючи доступ до ввіреного їй матеріального, документального, програмного забезпечення КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» Острозької міської ради, підозрювана ОСОБА_6 може спотворити (створити нові) відомості в документах, а також у відомостях чи звітах про медичні послуги, змінити посадові інструкції по виконанню інших обов`язків та функцій.

Також встановлено, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 не відсторонена від займаної посади, вона має набуті зв`язки та знайомства серед посадових осіб лікувального закладу, користується авторитетом серед інших працівників, може незаконно впливати на працівників даного закладу, які допитані в якості свідків, мотивуючи їх давати інші покази, які можуть негативно вплинути на проведення всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування, відмовитися від дачі показань.

Водночас, користуючись відсутністю вжитого дієвого запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_6 може вчинити інші дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваної вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та прокурор при його розгляді довели про наявність достатніх даних застосувати до останньої саме такий вид запобіжного заходу.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Застосування стосовно ОСОБА_6 найбільш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України та забезпечить належну поведінку підозрюваної, виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить спроби перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Враховуючи надані та досліджені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 196, 376, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нетреба Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання бв межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2026.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов"язків до 25.01.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до СУ ГУНП в Рівненській області, а контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває справа.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя