УХВАЛА

Іменем України

08.12.2025 Справа №607/24033/25 Провадження №1-кс/607/6854/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

18.11.2025 до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 06.11.2025 ОСОБА_3 подав до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, які полягають у тому, що 20.05.2025 о 09 год. 50 хв. перед обідньою перервою з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. Смаль, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неправдиво зазначили у документах відомості про відсутність ОСОБА_8 на робочому місці, а саме на території дочірніх підприємств ПП «Дружба сервіс-житло 1». Також скаржник зазначив, що ОСОБА_9 подав до Південно-Західного міжрегіонального управління Держпраці підроблені документи відносно ОСОБА_8 . Такі дії, на думку заявника, містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 172, 175, 364 КК України.Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про дані кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді із даною скаргою.

У судовому засіданні 03.12.2025 скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі, та просив скаргу задовольнити повністю. У судове засідання 08.12.2025 скаржник, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки.

У судове засідання уповноважена службова особаТернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явилась без повідомлення про причини неприбуття.

Указане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла висновку, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів скарги, 06.11.2025 ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку подав до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень.

У даній заяві ОСОБА_3 вказав, що 20.05.2025 о 09 год. 50 хв. перед обідньою перервою з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. Смаль, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неправдиво зазначили у документах відомості про відсутність ОСОБА_8 на робочому місці, а саме на території дочірніх підприємств ПП «Дружба сервіс-житло 1». Також скаржник зазначив, що директор ДП «Фаворит-3» ОСОБА_9 подав до Південно-Західного міжрегіонального управління Держпраці підроблені документи відносно ОСОБА_8 , зокрема вказав про те, що ОСОБА_8 ніколи не була працевлаштованою на підприємстві.

Відтак ОСОБА_3 вбачає у таких діях зазначених вище осіб ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 172, 175, 364 КК України. За таких обставин ОСОБА_3 у поданій заяві просив внести дані відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування.

Надаючи оцінку змісту заяви ОСОБА_3 , слідча суддя зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Аналогічні вимоги містяться і в Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020.

Також приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому підставами вважати заяву чи повідомлення саме повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення у розумінні ст. 214 КПК України є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення тощо).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, відомості про які мають обов`язково бути внесені до ЄРДР, та відповідно наслідком подання таких заяв не є обов`язкове здійснення досудового розслідування. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Поряд з цим статтею 11 КК України надано визначення кримінального правопорушення як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172 КК України передбачає незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також інше грубе порушення законодавства про працю

Диспозиція ч. 2 ст. 172 КК України передбачає ті самі дії, якщо вони вчинені повторно, або щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю.

Диспозиція ч. 1 ст. 175 КК України передбачає безпідставну невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності.

Диспозиція ч. 2 ст. 175 КК України передбачає те саме діяння, якщо воно було вчинене внаслідок нецільового використання коштів, призначених для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії та інших встановлених законом виплат.

Диспозиція ч. 1 ст. 364 КК України передбачає зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Диспозиція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Диспозиція ч. 2 ст. 366 КК України передбачає ті самі діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Разом з тим заява про вчинення кримінальних правопорушень, подана ОСОБА_3 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, не містить об`єктивний даних, які дійсно свідчать про ознаки у діях зазначених у заяві осіб кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 172, 175, 364 КК України.

Натомість з обставин, викладених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, вбачається можлива наявність спірних трудових відносин між ОСОБА_8 та посадовими особами ПП «Дружба сервіс-житло 1» та ДП «Фаворит-1». При цьому указані трудові правовідносини підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Також, як вбачається з листа Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області № від 05.12.2025, заява ОСОБА_3 , що надійшла до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 07.11.2025, зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» заяв та повідомлень за № 63081 та розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Так, Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Відтак ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Таким чином, на переконання слідчої судді, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 від 06.11.2025 всупереч положенням ч. 1 ст. 214 КПК України не можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки у такій заяві відсутні достатні відомості про кримінальні правопорушення.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 06.09.2005 у справі «Павлюлінець проти України» (заява № 70767/01) Суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява № 37437/97).

Слідча суддя, оцінивши доводи скаржника, не вбачає підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 . Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім цього, слідча суддя враховує рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 та роз`яснює, що положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Керуючись ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1