ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №621/2229/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/1753/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Левківка Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, з 07.05.2022 призначеного на посаду номера обслуги 3 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механічного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, згідно до статті 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь- яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_8 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

З 07.05.2022 ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за контрактом, перебуваючи на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат, який з 04.07.2022 вибув на довготривале лікування, в порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, статті 17 Закону України "Про оборону України", частини 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статей 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та вчинив наступні кримінальні правопорушення.

В середині лютого 2024 року, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 05 лютого 2024 року №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX , з 05:30 години 14 лютого 2024 року на 90 діб, ОСОБА_8 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 перебуваючи за вище зазначеною адресою, скориставшись тим, що його дії є таємними для оточуючих, проник на неогороджену територію домоволодіння, де через незачинене вікно проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 : електроконвектор "ETALON e05ub", б/в, вартістю 1 314 грн 00 коп., бензопилу "Витязь БП 45-3,0 МЗЄП", б/в, вартістю 1 470 грн 00 коп., електричну пилу "Протон ПД-185", б/в, вартістю 1 184 грн 00 коп., гідравлічний домкрат "Т90504 (5Т)", б/в, вартістю 1 090 грн 40 коп., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5 058 грн 40 коп.

Зазначеними діями, ОСОБА_8 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

В кінці лютого 2024 року, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 05 лютого 2024 року №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX , з 05:30 години 14 лютого 2024 року на 90 діб, ОСОБА_8 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 перебуваючи за вище зазначеною адресою, скориставшись тим, що його дії є таємними для оточуючих, проник на неогороджену територію домоволодіння, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_9 електронасос "Водолей БЦПЄ 0,5-40У" в металевому корпусі, б/в, вартістю 5 280 грн 00 коп., яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Зазначеними діями, ОСОБА_8 вчинив в умовах воєнного стану повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

18 березня 2024 року в денний час, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 05 лютого 2024 року №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX , з 05:30 години 14 лютого 2024 року на 90 діб, ОСОБА_8 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 перебуваючи за вище зазначеною адресою, скориставшись тим, що його дії є таємними для оточуючих, проник на неогороджену територію домоволодіння, де через незачинені вхідні двері проник до приміщення житлового будинку, звідки повторно таємно викрав належні ОСОБА_9 : кухонний комбайн "Мрія", б/в, вартістю 2 200 грн 00 коп., алюмінієвий бідон без маркувань, об`ємом 25 л, з ручками, вартістю 380 грн 00 коп., алюмінієву каструлю без маркувань, об`ємом 3 л, без кришки, б/в, вартістю 140 грн 00 коп., м`ясо курей у власному соку ПАТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" в скляних банках об`ємом 0,5 л в кількості 3 штуки, вартістю 77 грн 90 коп. за банку, загальною вартістю 233 грн 70 коп., настоянку "Українська з перцем Nemiroff" в скляній пляшці об`ємом 0,5 л, вартістю 139 грн 00 коп., горілку "Nemiroff Delikat" в скляній пляшці об`ємом 0,7 вартістю 176 грн 00 коп., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 269 грн 40 коп.

Зазначеними діями, ОСОБА_8 вчинив в умовах воєнного стану повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Зауважив, що ОСОБА_8 на даний час є військовослужбовцем і може бути повернутий на військову службу, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, що свідчить про відсутність у нього схильності до злочинної діяльності. Просить вирок змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг за місцем проживання на його адресу не надходило, проходив військову службу за мобілізацією та 04.07.2022 вибув до лікувального закладу у зв`язку з пораненням, контузією та травмуванням, отриманими під час ведення бойових дій, знятий із грошового забезпечення у зв`язку з довготривалим лікуванням.

Суд також взяв до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Разом із тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, без застосування ст.75 КК України, з огляду на характер і спосіб вчинення злочинів, їх кількість, повторність, а також те, що вони вчинені в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності дій обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: