Справа № 192/3403/25
Провадження № 1-в/192/65/26
Ухвала

Іменем України

13 січня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

за участю учасників провадження:

представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» - ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

В судовому засіданні представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та засуджений просили подання задовольнити та звільнити засудженого від покарання.

Суд вислухавши представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи вважає, що подання підлягає частковому задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 22 січня 2024 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут психотропної речовини.

Оскільки кримінальне правопорушення за яким засуджений відбуває покарання на даний час і на час його вчинення є і було кримінально протиправним, тому підстав для застосування положень в цій частині відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

При цьому в порядку передбаченому ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за вироком Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме трьох крадіжок 03 серпня 2023 року, 21 серпня 2023 року, 01 вересня 2023 року на суми 1763 грн. 80 коп., 2670 грн. 55 коп. та 2150 грн. 00 коп. відповідно.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діянь не перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цих діянь має застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню від покарання передбаченого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Що стосується вимог начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» про визначення остаточного строку покарання, то суд зауважує таке.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з подання, начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України просить суд визначити засудженому остаточний строк покарання виходячи із строку 7 років позбавлення волі.

Будь-яких вимог, які передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подання не містить.

При цьому будь-якого обґрунтування підстав заявлення таких вимог суду під час вирішення питання про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого в поданні не зазначено.

За таких підстав, оскільки в поданні зазначено вимоги, які не вирішуються судом під час звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого, тому в задоволені подання в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню в частині звільнення ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, в іншій частині подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

В задоволені іншої частини подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1