ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/179/26
Провадження № 1-кс/505/248/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ткаченка Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, фізична особа-підприємець, одружений, має на утриманні 3 малолітніх дітей, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Слідчому судді Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло на розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим відділом Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , приблизно на початку січня 2026 року вирішив виїхати за межі території держави Україна у особистих справах.

Розуміючи, що на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який у подальшому був неодноразово продовжений, а також на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» виїзд йому заборонено, за допомогою мобільного додатку «Телеграм», через різноманітні групи, почав цікавитись в учасників таких груп, яким чином можливо перетнути державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_7 , за допомогою мобільного додатку «Телеграм» знайшов невстановлену в ході досудового розслідування особу, яка надала йому мобільний телефон людини, яка може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова поза встановленими пунктами пропуску.

В свою чергу, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 22.01.2026, через месенджер «WhatsApp», зв`язався з вказаною особою, яким виявився ОСОБА_5 .

В цей же день та час, у ОСОБА_5 в ході спілкування з ОСОБА_7 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України з Республікою Молдова поза встановленими пунктами пропуску з корисливих мотивів.

В подальшому, в ході спілкування, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США організувати його незаконне переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова поза встановленими пунктами пропуску, для чого йому необхідно 22.01.2026 прибути до м. Подільськ Одеської області, де чекати подальших вказівок, на що ОСОБА_7 погодився.

Після чого, ОСОБА_5 розробив злочинний план, згідно якого він повинен був 22.01.2026 забрати ОСОБА_7 з м. Подільськ Одеської області, доставити його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де надати тимчасовий притулок для очікування більш сприятливих умов для незаконного перетину останнім державного кордону України, отримати за свої послуги від ОСОБА_7 10 000 доларів США та в подальшому доставити його до лінії державного кордону України, де останній, за вказівками ОСОБА_5 , мав в скритний спосіб, незаконно, в пішому порядку його перетнути.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, ОСОБА_5 , прибув 22.01.2026 на транспортному засобі марки «AUDI» моделі «А6» з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_8 , в м. Подільськ Одеської області, де близько 14:00 години зустрівся з ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, почав розповідати ОСОБА_7 про свій злочинний план та надавати вказівки з приводу дій останнього під час незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, в той же день та час, ОСОБА_5 з метою конспірації надав вказівку ОСОБА_7 вимкнути мобільний телефон та сідати в зазначений транспортний засіб, після чого вони попрямували до місця проживання ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 повинен був надати ОСОБА_7 тимчасовий притулок для очікування більш сприятливих умов для незаконного перетину останнім державного кордону України, отримати за свої послуги від ОСОБА_7 10 000 доларів США, після чого доставити ОСОБА_7 до лінії державного кордону України, який останній мав перетнути у скритний спосіб в пішому порядку, діючи за вказівками ОСОБА_5 .

Однак, 22.01.2025 близько 17:30 години за межами с. Малаївці Подільського району Одеської області, на ділянці місцевості з координатами (47.4717011, 29.4291443), працівниками ДПСУ виявлено та зупинено транспортний засіб марки «AUDI» моделі «А6» з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в якому окрім нього перебував ОСОБА_7 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, з корисливих мотивів.

ОСОБА_5 затримано 22.01.2026 о 17 годині 30 хвилин в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, 23.01.2026 о 15 годині 18 хвилин ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, вчиненого з корисливих мотивів.

ОСОБА_5 затримано 22.01.2026 о 17 годині 30 хвилин в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, 23.01.2026 о 15 годині 18 хвилин ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ткаченка Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, фізична особа-підприємець, одружений, має на утриманні 3 малолітніх дітей, раніше не судимий.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події від 22.01.2026;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ;

- іншими доказами у їх сукупності.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду є те, що у зв`язку з близьким розташуванням державного кордону, у підозрюваного є можливості безперешкодно перетнути державний кордон України як з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, з якою у України відсутнібудь які міжнародно правові відносини, так із Республікою Молдова. Також останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого підозрюваному у разі визнання його винним може бути призначено покарання на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик обґрунтовується тим, що досудове розслідування ще триває та не всі заплановані слідчі (розшукові) дії на час розгляду зазначеного клопотання виконанні;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого незаконного впливу на свідка ОСОБА_7 у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_7 та на свідків яких ще виникне необхідність допитати під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь, шляхом вмовлянь, погроз або підкупу;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування або судового розгляду;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема кримінальні правопорушення, передбачені ст. 332 КК України.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення;

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого підозрюваному у разі визнання його винним може бути призначено покарання на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він може ухилитися від перебування за місцем проживання та переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування та судового розгляду зокрема у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органу досудового розслідування або суду. Також, не виключається можливість того, що підозрюваний може впливати на свідка ОСОБА_7 або в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі знищити, сховати, спотворити докази, які на час розгляду клопотання органом досудового розслідування встановлюються.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст. 182 КК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 проживає на ділянці, яка є близькою до кордону з не признаною Придністровською Молдавською Республікою та Республікою Молдова, що свідчить про можливість спробувати переховуватися за межами території України від органів досудового розслідування та суду, до того ж досудовим розслідування встановлюються факти вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачених ст. 332 КК України в яких може фігурувати ОСОБА_5 , що у комплексі для дієвості досудового розслідування потребує призначити заставу у розмірі, яка перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, обравши підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи розмір застави, сторона обвинувачення зазначила, що ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, власником земельної ділянки та автомобіля «VOLKSWAGEN».

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність уникнення ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення,

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки вважає не доведеною причетність його підзахисного до інкримінованого йому кримінального правопорушення та необґрунтованості пред`явленої підозри. Також зазначив, що у разі задоволення слідчим суддею клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою його підзахисному, визначити мінімальний розмір застави передбачений законом.

Підозрюваний ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника з приводу розгляду заявленого слідчим клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.01.2026 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2025 о 15 годині 18 хвилин ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема : протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом огляду місця події від 22.01.2026; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 .

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за який у передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, також судом враховується запровадження воєнного стану по всій території України та військову агресію Російської Федерації проти України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_5 , також враховуються, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. Слідчому судді не надано доказів щодо наявності медичних показань, які б не дозволяли тримати підозрюваного під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні відсутні підстави визначені у ч. 4 ст. 183 КПК України, для не визначення розміру застави.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, зважаючи на санкцію ч. 3 ст. 332 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, є тяжким злочином.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання стороною обвинувачення, у судовому засіданні, що підозрюваний ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, власником земельної ділянки та автомобіля «VOLKSWAGEN». Разом з тим ці відомості відсутні у клопотанні та на їх підтвердження суду не надано жодних належних та допустимих доказів щодо майнового стану підозрюваного .

Доводи сторони обвинувачення про можливий дохід, отриманий у результаті протиправної діяльності, не підтверджені належними та допустимими доказами, і як підставу для визначення розміру застави слідчий суддя не враховує.

Враховуючи зазначене, а також обставини, що характеризують особу підозрюваного, та положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що застава у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є співмірною та достатньою з огляду на вік, стан здоров`я підозрюваного, а також практику Європейського суду з прав людини щодо принципу пропорційності між обмеженням особистої свободи та цілями кримінального провадження.

З огляду на обставини справи, характер правопорушення та особу підозрюваного, а також практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності застави та реальної спроможності її внесення, визначення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів (499 200 грн) може фактично позбавити підозрюваного права на звільнення з-під варти, що порушує засади справедливого балансу між інтересами слідства та правами особи.

З урахуванням принципу розумності, фінансового становища підозрюваного, його соціального коріння та щирого каяття, суд вважає обґрунтованим визначити розмір застави у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що станом на 23.01.2026 становить 499 200 грн (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті ) гривень.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.03.2026, включно.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання ОСОБА_5 з 17 год. 30 хв. 22 січня 2026 року, тобто до 22 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що станом на 22.01.2026 становить 266 240 (двісті шісдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, для внесення на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м. Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справа № 505/179/25, провадження № 1-кс/505/1219/2025, кримінальне провадження № 0000676 від 20.09.2025, згідно ухвали слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2026.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_5 : Одеська область, Подільський район, село Орлівське.

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з Україну і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, його захиснику, а також направити уповноваженій службовій особі в місця тримання під вартою підозрюваного.

Повний текст ухвали складений і оголошений 28.01.2026.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9