Справа №452/4934/23
Провадження №1-кп/452/8/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 січня 2026 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 2 статті 376 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у судовому засіданні 22 січня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

07 грудня 2023 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , котрому 13 листопада 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

18 квітня 2024 року по вказаному кримінальному провадженню було проведено підготовче судове засідання та вперше судовий розгляд справи по суті було призначено на 26 квітня 2024 року, яке в подальшому неодноразово було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_4 на певні дати.

При цьому, ухвалами Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 16 жовтня 2024 року та від 16 жовтня 2025 року за клопотанням процесуального прокурора двічі було оголошено розшук обвинуваченого, а кримінальне провадження №0000797від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, двічі було зупинено до розшуку останнього.

Крім того, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 16 жовтня 2025 року було задоволено клопотання процесуального прокурора та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, котре також було подано процесуальним прокурором 16 жовтня 2025 року під час проведення судового засідання.

22 січня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області надійшло повідомлення про встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2026 року кримінальне провадження відносно останнього було поновлено та проведення судового засідання призначено на 22 січня 2026 року о 16 год. 30 хв..

В судовому засіданні процесуальний прокурорпідтримав подане ним клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задовольнити та обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що ніякий інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, посилаючись на обставини та факти, викладені в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, зазначив, що знімав грошові кошти з банківської картки потерпілого ОСОБА_6 з дозволу останнього, зняті грошові кошти, а також придбані на них продукти харчування, алкоголь та сигарети віддавав потерпілому. Також не погодився із поданим клопотанням, заперечував проти його задоволення та прохав застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що запропонований прокурором запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим та просила суд застосувати щодо обвинуваченого цілодобовий домашній арешт, вказавши, що саме такий запобіжний захід буде достатнім та забезпечить належну поведінку обвинуваченого у наведеному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи в обсязі, що стосуються клопотання, яке вирішується, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом стст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні

підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із клопотання та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, письмовою заявою ОСОБА_6 від 18 червня 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19 жовтня 2023 року, випискою із карткового рахунку ОСОБА_6 від 18 жовтня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08 листопада 2023 року, протоколом огляду речового доказу від 26 жовтня 2023 року, протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , тощо.

При цьому, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, у скоєнні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину відповідно, за тяжче з яких законом передбачено покарання у виді позбавленні волі від п`яти до восьми років.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє 08 липня 2020 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільнений на підставі указу Президента України про помилування від 04 березня 2022 року, проте на шлях виправлення не став та далі вчинив злочини проти власності.

Крім того, під час судового розгляду справи ОСОБА_4 неодноразово не прибував у судові засідання без поважних причин, у зв`язку з чим ухвалами Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 10

вересня 2024 року та від 25 вересня 2024 року за клопотанням процесуального прокурора щодо обвинуваченого було застосовано примусовий привід, за наслідками яких ОСОБА_4 в судові засідання не було доставлено.

У подальшому, ухвалами Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 16 жовтня 2024 року та від 16 жовтня 2025 року за клопотанням процесуального прокурора двічі було оголошено розшук обвинуваченого, а кримінальне провадження №0000797від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, двічі було зупинено до розшуку останнього.

Отже, суд зазначає, що обвинувачений неодноразово не прибував у судові засідання та не повідомляв суд про причини своєї неявки; застосовані судом приводи обвинуваченого результатів не дали; він двічі за ухвалами суду оголошувався у розшук, оскільки місце його перебування було невідоме та встановити його було не можливо; у добровільному порядку ОСОБА_4 до суду не прибував, чим уникав судового розгляду справи.

Відтак, встановлено наявність ризиків, передбачених пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на переконання суду, не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на положення п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_4 через те, що останній є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який має бути застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки такий, будучи обізнаним про наявність кримінального провадження на розгляді в суді, тривалий час ухилявся від прибуття до суду, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, проти власності.

Крім того, при вирішенні клопотання процесуального прокурора, суддя враховує у сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, вік обвинуваченого ОСОБА_4 , стан його здоров`я, а також те, що він не одружений, дітей на утриманні не має, віддаленість зареєстрованого місця проживання від місця розташування суду, де перебуває на розгляді кримінальне провадження з обвинуваченням ОСОБА_4 , тощо.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджені дані про те, що на його утриманні перебувають близькі особи, які мають тяжкі захворювання чи потребують сторонньої допомоги, а стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Зважаючи на поведінку ОСОБА_4 протягом тривалого часу, відсутність підтверджених відомостей про поважність причин неявки до суду, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив, зокрема, тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому він усвідомлює суворість можливого покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді реального позбавлення волі, відтак є високий ризик його подальшого переховування від суду.

Зазначене в сукупності дає підстави стверджувати, що заявлене прокурором клопотання є обґрунтоване та підставне.

Окрім наведеного і передбачених ст.178 КПК України обставин, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суддею враховано, що такий запобіжний захід є винятковим щодо особи, а процесуальним прокурором доведено недоцільність обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, суддею враховано вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відтак, на даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Тому, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, із урахуванням тяжкості скоєного і того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суддя приходить до переконання, що в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак, стосовно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням вимог ст.197 КПК України на строк не більше шістдесяти днів, а саме до 21 березня 2026 року включно, який необхідно обчислювати із часу його фактичного затримання,а саме із 12 год. 57 хв. 21 січня 2026 року.

Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження суд дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить дотримання та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.

Окрім іншого, суддя, виходячи з положень ч.3 ст.183 КПК України, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме заставу у максимальному розмірі в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом станом на 01 січня 2026 року, поклавши на нього поряд із цим обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись стст.3,131-132,176-178,182-184,193-194,196,205,350,370-372,376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання процесуального прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» на строк не більше 60 (шістдесяти) днів до 21 березня 2026 року (включно).

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме із 12 год. 57 хв. 21 січня 2026 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 266240 (двохсот шістдесяти шести тисяч двохсот сорока) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача

ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, IBAN: UA0000757.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 березня 2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її оголошення та скерувати Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1