Справа № 159/9504/25
Провадження № 1-кс/159/2398/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

30 грудня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001462 від 27.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

у с т а н о в и в:

У погодженому з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучені 26.12.2025 під час огляду місця події на автодорозі на вул. Володимира Кияна в м.Ковелі з службового автомобіля Національної поліції десять купюр номіналом по 1000 грн, які водій транспортного засобу марки «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 намагався передати для уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Відомості про подію внесені 27.12.2025 до ЄРДР за №0001462 за ознаками ч.1 ст.369 КК України.

З метою збереження коштів, які відповідають ознакам речового доказу, як можливий предмет кримінального правопорушення, слідчий просив накласти на них арешт із забороною користування, розпорядження, відчуження.

Прокурор, слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати перелічені у ч.3 ст.132, ст.173 КПК України обставини, зокрема чи:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.369 КК України, вилучені під час огляду місця події кошти можуть бути предметом кримінального правопорушення, відтак відповідають ознакам речового доказу і повинні бути збереженні для завершення досудового розслідування і прийняття остаточного рішення у справі.

Запропонований слідчим обсяг обмежень прав власника відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України.

Керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користуватись, розпоряджатись, відчужувати на вилучені в ході огляду місця події 26.12.2025 кошти: десять купюр номіналом по 1000 грн (всього десять тисяч гривень) із серійними номерами КЄ1446855, БМ2850568, ГК5318499, ЕВ8453754, ЕУ4424637, АУ8533378, ВТ7893013, ЕБ1375312, АТ3426258, ЕТ0359219.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1