Справа № 645/3815/24
н/п 1-в/953/210/25
"03" грудня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,
Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, встановленого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2024. Подання мотивоване тим, що призначений судом річний іспитовий строк за вироком сплив, ОСОБА_5 під час іспитового строку не вчинила нового правопорушення, а тому остання підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився. Подала заяву про розгляд подання в судовому засіданні за відсутності представника органу з питань пробації.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання органу з питань пробації, оскільки матеріали містять відомості щодо невиконання засудженою обов`язку щодо явки до органу пробації, заведення розшукової справи, а тому вирішення подання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку є передчасним.
Засуджена, повідомлена про розгляд подання, у судове засідання, не з`явилася.
Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_5 засуджена вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Згідно зі ст. 76 КК України на засуджену в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року набрав законної сили 27 серпня 2024 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2024 року відмовлено у задоволені подання начальника Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засуджену ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком суду покарання.

03.02.2025 ОСОБА_5 ознайомлено з правами та обов`язками засуджених з іспитовим строком, про що у неї відібрано підписку.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 03 лютого 2025 року, ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» першої середи кожного першого місяця кожного кварталу.

Іспитовий строк за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_5 закінчився 01 липня 2025 року.

Станом на 03.07.2025 року згідно з довідкою УНАП України в Харківській області ОСОБА_5 не вчинила нового злочину.

Відповідно до частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Отже, виходячи із системного аналізу вищезазначених положень, слід зробити висновок, що звільнення від призначеного покарання із випробуванням після закінчення іспитового строку можливо при дотриманні наступних обов`язкових умов: виконання засудженим обов`язків, які були покладені відповідно до вироку суду та відсутність адміністративних стягнень або кримінальних правопорушень за період іспитового строку.

При цьому, наявність правопорушень є самостійною підставою для направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. Така підстава підлягає оцінці з точки зору систематичності їх вчинення та можливості свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зауважує, матеріали подання не містять будь-яких відомостей щодо наявності/відсутності адміністративних стягнень застосованих до ОСОБА_5 за період іспитового строку. Згідно із листком реєстрації ОСОБА_5 не з`явилася до органу реєстрації 02.04.2025, поважність причин такої неявки не встановлена.

Отже, враховуючи відсутність відомостей щодо застосування до засудженої адміністративних стягнень, наявність відомостей щодо неявки засудженої для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає, що, незважаючи на закінчення іспитового строку, наразі не можливо встановити, що засуджена належно виконала покладені на неї судом обов`язки та бажає стати на шлях виправлення, що є підставами для звільнення останньої від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання начальника Харківського РВ № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, у зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1