САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2801/25
Провадження №1-кс/726/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

детектива ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00000063 від 08.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-4 КК України про вирішення долі речового доказу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у якому зазначає, що він є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00000063 від 08.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-4 КК України.

Вказує, що 18.11.2025 року в ході обшуку, у нього було вилучено автомобілі: PEGEOT 307 SW, VIN НОМЕР_1 , сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 (LT) та KIA SORENTO, VIN: НОМЕР_3 , золотистого кольору.

Зазначає, що в даний час ЗС України, здійснюючи заходи щодо подолання російської агресії, постійно потребують оснащення, зокрема засобів пересування. Враховуючи, викладене, вважає, що вилучені транспортні засоби не повинні знаходитись на арешт майданчику, а повинні допомагати воїнам у виконанні поставлених перед ними завдань. Відтак просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою передати вказані автомобілі йому для подальшого передання їх на потреби ЗСУ.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, додали, що автомобілі потрібно повернути ОСОБА_4 , який у подальшому, у добровільному порядку, надасть згоду на їх передання до відповідних підрозділів за запитом уповноважених та те посадових осіб. Саме такий порядок на думку підозрюваного та захисника буде найбільш процесуально правильним, швидким та ефективним для вирішення питання щодо передання майна на потреби ЗС України.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що в даний час не існує спеціально передбаченого порядку передання речових доказів на потреби ЗС України під час досудового розслідування. Відповідний процесуальний механізм відсутній. Разом із тим, власник, або законний володілець має право добровільно передати таке майно на потреби армії. Враховуючи, що вказані автомобілі були вилучені у підозрюваного, тобто останнього обмежено у правомочностях щодо них, єдиним правильним способом вирішення даного питання буде повернути автомобілі ОСОБА_4 , який у свою чергу, за участі та сприяння відповідних посадових осіб, які мають повноваження у цій сфері, добровільно передасть їх у встановленому законом порядку до відповідних підрозділів ЗС України.

Детектив у судовому засіданні підтримав думку прокурора, не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням БЕБ у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000063 від 08.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-4 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , з метою ухилення від обов`язкових митних платежів, діючи умисно, у період з листопада 2023 року по серпень 2024 року, вносив неправдиву інформацію в «Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою», в якій зазначав неправдиві дані про факт переміщення транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги, надавав завідомо неправдиву інформацію до Чернівецької та ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме декларував автомобілі як гуманітарну допомогу для благодійних організацій, з метою отримання пільг у вигляді несплати ввізного мита за транспортні засоби, які в подальшому реалізовував та реалізовує за готівкові кошти невстановленим особам.

За вказаний період ОСОБА_4 , спільно із іншими особами, ввід на територію України під виглядом гуманітарної допомоги ряд транспортних засобів, серед яких PEGEOT 307 SW, VIN НОМЕР_1 , сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 (LT) та KIA SORENTO, VIN: НОМЕР_3 , золотистого кольору.

В ході санкціонованого обшуку, який проведено 18.11.2025 року у с. П`ядиківці Чернівецького району Чернівецької області, вищевказані автомобілі було вилучено та поміщено на арешт майданчик.

Постановою старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області від 18.11.2025 року вказані автомобілі були визнані речовими доказами.

21.01.2026 року ОСОБА_4 було оголошено підозру про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-4 КК України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, слідчий суддя виходить із такого.

Частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що на вказані автомобілі арешт не накладено, дозвіл на тимчасовий доступ до нього надано не було.

Слідчий суддя зауважує, що такий порядок повернення майна, який просить застосувати ОСОБА_4 , з подальшою передачею вказаних автомобілів на потреби ЗСУ, не передбачений кримінальним процесуальним законодавством чи іншими нормативними, в тому числі підзаконними нормативними актами. Відтак відсутній чіткий правовий механізм, який би визначав процедуру вирішення долі речового доказу, яким є майно підозрюваного, на етапі досудового розслідування та передачі такого майна будь-яким суб`єктам.

Разом із тим, слідчий суддя наголошує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ, в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до цього часу. Пунктом 2 цього Указу постановлено військовому командуванню запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Стаття 17 Конституції України передбачає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про оборону України», в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, при добровільному відчуженні майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, положення Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» не застосовуються.

Слідчий суддя зауважує, що стаття 319 ЦК України передбачає права власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Потрібно також враховувати, що в умовах правового режиму воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно зі загальновідомими даними органів безпеки України, на час розгляду цього клопотання російська федерація продовжує наступальні дії по лінії бойового зіткнення. У зв`язку із цим існує постійна потреба в комплектації Збройних сил України необхідними технічними засобами, в тому числі автомобілями. Відтак, використання всіх можливих ресурсів є одним із заходів для відсічі збройної агресії, забезпечення національної безпеки держави, що відповідає положенням ст. 17 Конституції України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою, раціональною та доречною пропозицію підозрюваного ОСОБА_4 , а також позицію прокурора та детектива у питанні передачі вилученого майна на потреби ЗС України задля забезпечення та комплектування військових частин, які здійснюють захист національної безпеки, адже відчуження такого майна на їх користь втілює кінцеву мету потенційного додаткового покарання спеціальної конфіскації, тобто перехід майна у власність держави, зокрема і військових формувань, які фінансуються за рахунок держави.

Слідчий суддя бере до уваги позиції сторін кримінального провадження, зокрема твердження прокурора про відсутність будь-яких ризиків дієвості кримінального провадження, а також ініціативу самого підозрюваного розпорядитися своїм майном, передавши його на потреби Збройних Сил України задля забезпечення потреб держави в умовах воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

На переконання слідчого судді, цілком виправданим видається твердження сторін, що використання всіх майнових ресурсів, до переліку яких належать, зокрема, вилучене у цьому кримінальному провадженні майно, є одним із заходів для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що переслідувана сторонами ціль -надання допомоги Збройним силам України задля утвердження національної безпеки є цілком виправданою та пропорційною.

Визначаючи баланс між інтересами держави і приватноправовими інтересами може бути встановлено, що, з одного боку він полягає в безоплатному отриманні державою всього або частини майна, яке є власністю засудженого, у випадку доведення його винуватості. З іншого боку, інтерес держави полягає в забезпеченні умов, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, вважає можливим передати вилучені автомобілі на потреби армії всупереч відсутності чіткого правового регулювання, оскільки внаслідок такого передання не буде завдана істотна шкода інтересам кримінального провадження та буде забезпечено інтереси держави, які сьогодні потребують нагальної підтримки у посиленні обороноздатності. Приватні інтереси пізозрюваного також не будуть порушені, оскільки відчуження майна є його волею.

Враховуючи однозначну та тверду позицію підозрюваного, яка висловлена в його письмовому клопотанні та заявлена у судовому засіданні, щодо готовності та бажання передати зазначені транспортні засоби на потреби Збройних сил України, а також позицію сторони обвинувачення, яке діє від імені та в інтересах держави та погоджується із можливістю вирішення питання про передання транспортних засобів до ЗСУ саме у такому порядку, гарантуючи при цьому подальший супровід та забезпечення виконання такого присуду, слідчий суддя доходить висновку про необхідність вказане клопотання задовольнити.

Окремо варто зазначити, що відповідно до сталої судової практики Верховного Суду, у разі, якщо слідчий суддя ухвалоює рішення, яке не передбачено КПК, при вирішенні того чи іншого питання, йому належить виходити з приписів ст. 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, що, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК), а її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Відтак, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, не передбаченої кримінальними процесуальними нормами, така ухвала безумовно підлягає апеляційному оскарженню, висновки про що також містяться у постановах ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23 травня 2018 року (справа № 237/1459/17) та Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року (справа № 646/3986/19).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 98, 100, 372 КПК України, ст. 17, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Передати автомобілі PEGEOT 307 SW, VIN НОМЕР_1 , сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 (LT) та KIA SORENTO, VIN: НОМЕР_3 , золотистого кольору підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого їх передання на потреби Збройних Сил України.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1