Провадження №11-сс/991/836/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя - доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 у справі № 991/12712/25 про арешт майна у кримінальному провадження № 0000706 від 19.08.2025.

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене Генеральним прокурором ОСОБА_11 та накладено арешт із забороною розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна, а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (площа 53,7 м2); квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (площа 118,7 м?); квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (площа 98,6 м?); земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Дударківська сільська рада, к.н. :04:001:0021, площа 2,8691 га; земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Дударківська сільська рада, к.н. :04:001:0113, площа 1,2535 га; земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Дударківська сільська рада, к.н. :04:001:0114, площа 1,2535 га; земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Дударківська сільська рада, к.н. :04:001:0019, площа 3,0504 га; 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль INFINITI QX60 2017 р.в., д.н.з.: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; частку в ТОВ «БК «ПРОГРЕС-41», в розмірі 11 200 000,00 грн. (100%).

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000706 від 19.08.2025, у межах якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

На переконання слідчого судді, з огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, санкція якого передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, майно, яке є у її власності підлягає арешту із забороною розпорядження, зважаючи на ризики його приховування, втрати, передачі, перетворення та відчуження, а тому у цьому випадку арешт є пропорційним, співмірним та переслідує легітимну мету.

Крім того, слідчий суддя вказав, що під час розгляду клопотання не встановлено надмірних негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який у цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності ОСОБА_6 .

2. Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які її подали.

Посилаючись на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі прохає, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 у справі № 991/12712/25 про накладення арешту із забороною розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене Генеральним прокурором ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадження № 0000706 від 19.08.2025.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ч. 2 ст. 482 - 2 КПК України передбачено, що клопотання розглядаються за обов`язковою участю народного депутата України і лише у випадку не прибуття в судове засідання народного депутата без поважної причини, можливий розгляд без його участі. З урахуванням вказаного, адвокат вважає, що слідчий суддя прийшов помилкового висновку, що в даному випадку можна застосувати ст. 172 КПК України та проводити розгляд без участі народного депутата.

Апелянт звертає увагу, що 09.12.2025 відносно ОСОБА_6 цим же слідчим суддею розглядалось клопотання про обрання запобіжного заходу і ОСОБА_6 перебувала у приміщенні суду. А тому, твердження слідчого судді, що у разі її обізнаності про розгляд клопотання про арешт майна, таке майно могло бути реалізовано, є очевидно надуманими.

В результаті слідчий суддя штучно позбавив сторону захисту та ОСОБА_6 можливості висловити свою позицію щодо поданого клопотання про арешт майна.

Крім того, захисник зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не вказав жодних конкретних фактичних даних, які підтверджують наявність реальних, а не абстрактних ризиків можливості в майбутньому приховати, знищити або відчужити майно. А також, слідчий суддя ототожнив поняття власника майна з наявністю ризиків, які не відповідають фактичним обставинам справи та правовій природі майна, на яке накладено арешт.

Захисник вказує, що відчуження майна, на яке накладений арешт, не може бути здійснено швидко, адже такі процедури потребують певного часу з дотриманням законодавчо визначених процедур, а тому твердження слідчого судді і посилання на такий ризик є декларативним у даному випадку.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 посилаючись на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі з доповненням прохає, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 скасувати, і постановити нову ухвалу, якою відмовити в накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 з метою забезпечення можливої конфіскації.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на неможливість застосування у даному випадку спеціальної конфіскації, зазначає, що слідчий суддя формально дослідив матеріали клопотання про накладення арешту на майно, та не надав оцінки обставинам, які впливають на прийняття рішення. Зокрема, слідчий суддя формально послався на обґрунтованість підозри за відсутності доказів у матеріалах клопотання.

За обґрунтувань викладених вище, захисник вважає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на вищезазначене майно, постановлена без належного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

3. Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_6 та її захисники - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 апеляційні скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Прокурор САП ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисників, вважав, що ухвала постановлена слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою. Подав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу (т.2 а.п. 86-90).

4. Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали апеляційного провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України).

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене Генеральним прокурором ОСОБА_11 та накладено арешт із забороною розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна відповідно до переліку зазначеного у клопотанні (т. 2 а. п. 14-22).

Судовий розгляд вказаного клопотання, слідчим суддею здійснено у закритому судовому засіданні за участю детектива ОСОБА_10 , без повідомлення народного депутата України ОСОБА_6 із посиланням на положення ст. 172 КПК України (т. 2 а. п. 3-7; 17).

Відповідно до ч. 3 ст.26 КПК, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями статей 170 - 173 КПК України регламентований порядок застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном; арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В свою чергу, ч. 2 ст. 482-2 КПК України встановлені особливості порядку притягнення до кримінальної відповідальності, затримання, обрання запобіжного заходу, проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій стосовно народного депутата України.

Відповідно до вказаної норми, клопотання про дозвіл на затримання, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, обшук, порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, а також про застосування інших заходів, у тому числі негласних слідчих (розшукових) дій, що відповідно до закону обмежують права і свободи народного депутата України, розгляд яких віднесено до повноважень слідчого судді, мають бути погоджені Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора).

Розгляд таких клопотань, крім застосування негласних слідчих (розшукових) дій, здійснюється слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Такі клопотання розглядаються за обов`язкової участі народного депутата України. Слідчий суддя зобов`язаний завчасно повідомити народного депутата України про розгляд зазначеного клопотання, крім клопотання про застосування негласних слідчих (розшукових) дій або обшуку.

Якщо народний депутат України без поважної причини не прибув на судове засідання або не повідомив про причини своєї відсутності, таке клопотання може розглядатися без участі народного депутата України.

Положеннями ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, застосування такого заходу є безпосереднім втручанням у право власності особи, яке захищено приписами ст. 16 КПК, ст. 42 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Таким чином, суд констатує, що розгляд клопотання про арешт майна народного депутата України мав здійснюватись з урахуванням особливостей, встановлених ст. 482-2 КПК.

Разом з тим, слідчим суддею в мотивах судового рішення, а саме абз. 4, 5 розділу 2 було встановлено, що ОСОБА_6 дійсно є народним депутатом України, при цьому слідчий суддя вирішив, що у даному випадку слід застосувати саме положення ст. 172 КПК України, та розглянув клопотання про арешт майна без повідомлення та участі народного депутата в закритому судовому засіданні, оскільки на його думку обізнаність власника майна про намір накласти на нього арешт може мати наслідком приховування такого майна, його відчуження, знищення або передача третім особам (т. 2 а. п. 17).

Колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя безпідставно застосував положення ст. 172 КПК України, яка регулює загальний порядок розгляду таких клопотань і допускає можливість їх розгляду за відсутності особи, всупереч імперативним приписам ч. 2 ст. 482-2 КПК України, які є спеціальними, та мають пріоритет перед загальними положеннями КПК України.

Колегія суддів, звертає увагу, що положення статті 482-2 КПК спрямовані на забезпечення конституційних гарантій депутатської діяльності, а тому, з урахуванням, що розгляд клопотання відбувся з недотриманням таких гарантій, дане порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, що відповідно до положень КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді, адже такі порушення позбавили народного депутата України ОСОБА_6 гарантованого законом права на участь у судовому розгляді, та вплинули на законність і обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

Одночасно, колегія суддів зауважує, що оцінка іншим доводам апеляційних скарг захисників підозрюваної ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не надається, адже ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а матеріали - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з обов`язковим дотриманням вимог ч. 2 ст. 482-2 КПК України, за результатами якого має бути постановлене відповідне рішення.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (ст. 407 КПК України).

За результатами розгляду апеляційних скарг захисників підозрюваної ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення, скасування оскаржуваної ухвали та направлення матеріалів клопотання про арешт майна у справі № 991/1272/25 слідчому судді Вищого антикорупційного суду із призначенням нового судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2025 - скасувати.

Постановити ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Вищого антикорупційного суду клопотаннядетектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погодженого Генеральним прокурором ОСОБА_11 , про арешт майна підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000706 від 19.08.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4