справа № 991/4326/24
провадження № 11-кп/991/189/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду від 26.11.2025 р., -

в с т а н о в и л а:

10.12.2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яку в той же день передано судді-доповідачу.

Оскаржуваною ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.11.2025 р. захиснику обвинуваченого ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду, постановленої 05.11.2025 року без виходу до нарадчої кімнати.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд заяви про роз`яснення ухвали суду, постановленої 05.11.2025 року без виходу до нарадчої кімнати.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на положення ч. 1 ст. 392 КПК України, згідно з якими в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Вважає, що оскаржувана ухвала повинна бути переглянута апеляційною інстанцією та скасована як незаконна через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та допущену слідчим суддею неповноту судового розгляду.

Перевіривши доводи на обґрунтування необхідності відкриття апеляційного провадження та дослідивши матеріали провадження в цій частині, суддею-доповідачем встановлено підстави для відмови у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 1-3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 зазначеної вище статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 392 КПК України).

Положеннями ч. 4 ст. 380 КПК України визначено, що ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Разом з тим, згідно з висновком Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.11.2019 р. справі № 367/3068/17, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду, ухваленого в порядку, передбаченому Главою 21 КПК України, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Апеляційному оскарженню на підставі ч. 4 зазначеної статті підлягає лише ухвала суду про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, постановлена за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, якщо її предметом було судове рішення, яке підлягає роз`ясненню в порядку, передбаченому ч. 1 цієї статті.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України», право доступу по суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними використаним засобам та досягнутим цілям.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.11.2025 р. захиснику обвинуваченого ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали, постановленої 05.11.2025 року без виходу суду до нарадчої кімнати, про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , оскільки така ухвала не є судовим рішенням, постановленим за результатом судового провадження, визначення якого надано у п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, і не підлягає роз`ясненню.

Враховуючи, що вищевказана ухвала суду першої інстанції не є судовим рішенням, ухваленим за результатами судового провадження, з огляду на ч. 1 ст.380 КПК України вона не підлягає роз`ясненню, а відповідно, ухвалу про відмову у роз`ясненні такого рішення не може бути оскаржено.

Саме такий підхід висловлений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 04.11.2020 р. у справі № 567/1050/15-к.

В оскаржуваній ухвалі також чітко зазначено, що вона набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає. Жодних обґрунтувань щодо наявності виключних підстав для її апеляційного перегляду в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу, яка оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 369-372, 399, 418, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 26.11.2025 р. відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1