Справа № 346/6505/25
Провадження № 11-сс/4808/13/26
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000938 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю підозрюваної ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 строком на 60 днів, а саме: з моменту фактичного затримання 14 грудня 2025 року до 14 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, про наявність ризиків у кримінальному провадженні та про можливість застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового слідства поклавши на неї ряд процесуальних обов`язків.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів і слідчий суддя дійшов до вірного висновку про те, що під час досудового слідства встановлено наявність всіх ризиків зазначених у клопотанні слідчого, що дає підставу для застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Разом з тим наголошує, що слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином не досліджено в повному обсязі особу підозрюваної, не враховано, що ОСОБА_9 являється жінкою, що не обмежує її право на виїзд за кордон під час дії воєнного стану, та згідно інформації про перетин кордону, остання на протязі року неодноразово перетинала державний кордон України.

Наголошує, що враховуючи, що запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через матеріальний рівень підозрюваної, відсутність постійного місця роботи та відсутність осіб, які мають намір внести заставу, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим з огляду на те, що злочин вчинено за місцем проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення особі підозрюваного даному запобіжному заходу.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год. по 06 год.

Зазначає, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується і вказує, що підозрювана ОСОБА_9 не переховується від слідства, хоча показань ще не надавала, проте, не відмовляється від активного сприяння зі слідством, буде надавати показання, ОСОБА_9 має постійне місце проживання.

Вказує, що обрання будь-якого запобіжного заходу нівелює можливість підозрюваної ухилятися від слідства та суду, оскільки, при обранні будь-якого запобіжного заходу на ОСОБА_9 можливо покласти обов`язок здати паспорт для виїзду за кордон, таким чином унеможливити його перетин останньою. Окрім того, ОСОБА_9 не має наміру виїжджати за кордон. Варто зазначити, що ОСОБА_9 , не вчиняла жодних дій з метою переховування чи втечі, не знищувала жодних речових доказів чи слідів злочину, була затримала вдома, за місцем свого проживання, що підтверджує не доведеність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наголошує, що на утриманні у підозрюваної ОСОБА_9 знаходяться двоє малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , 24 січня 2020 року, за якими ОСОБА_9 здійснює постійний догляд, які не можуть в силу свого віку перебувати самостійно вдома без нагляду дорослого, не можуть повноцінно, самостійно, побутово себе обслуговувати, діти потребують забезпечення продуктами харчування, одягом, ліками та іншим необхідним. Також варто вказати, що, дітей необхідно відвозити до школи та дитячого садочка, тому в разі застосування до ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту, вона буде позбавлена можливості здійснювати необхідний догляд за своїми дітьми. Також слід вказати, що ОСОБА_9 розлучена, проживає з дітьми сама та виховує їх без сторонньої допомоги.

Звертає увагу, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася. Окрім того, судом при розгляді даного клопотання не було оглянуто диск із відеозаписом з місця події, долучений захисником, де видно, що підозрювана діяла виключно з метою захисту.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрювана ОСОБА_9 та її захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заперечували в задоволенні апеляційної скарги прокурора і просили задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Прокурор не з`явився в судове засідання, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до клопотання (а.с. 127) прокурор просив розглядати апеляційну скаргу прокурора без його участі, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційних скарг прокурора та захисника необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту - відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до витягу є ЄРДР (а.с. 5) розслідується кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 15 грудня 2025 року (а.п. 1-4), протоколом огляду місця події від 14 грудня 2025 року (а.п. 7-8), протоколом огляду предмету від 14 грудня 2025 року (а.п. 10-15), протоколом огляду предмета від 15 грудня 2025 року (а.п. 16-23), протоколом огляду місця події від 14 грудня 2025 року (а.п. 24-26), протоколом допиту потерпілого від 17 грудня 2025 року (а.п. 27-29), протоколом допиту свідка від 14 грудня 2025 року (а.п. 31-32), протоколом (додаткового) допиту свідка від 14 грудня 2025 року (а.п. 33-34), протоколом допиту свідка від 14 грудня 2025 року (а.п. 35-36), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 1 грудня 2025 року (а.п. 37-38), повідомленням про підозру від 14 грудня 2025 року (а.п. 41-43), протоколом допиту підозрюваного від 14 грудня 2025 року (а.п. 44-45) та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_9 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Під час апеляційного розгляду не отримано даних про порушення ОСОБА_9 обов`язків, які покладені на неї оскаржуваним рішенням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваної, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду не встановлено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрювана порушуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Також суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год. по 06 год., як цього просить сторона захисту.

Надані стороною захисту дані про особу підозрюваної, а саме: довідка (а.с. 147) про те, що навчанням та вихованням доньки ОСОБА_11 займається тільки ОСОБА_9 , довідка (а.с. 147) про те, що супроводом сина ОСОБА_12 до закладу освіти займається тільки ОСОБА_9 , довідка про склад сім`ї (а.с. 156) про те, що ОСОБА_9 проживає разом з двома неповнолітніми дітьми, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 157) про те, що ОСОБА_9 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та надана в судовому засіданні характеристика по місцю проживання особи не дають підстав для застосування домашнього арешту з 22 год. по 06 год., оскільки не спростовують встановлені судом першої інстанції ризики.

Посилання сторони захисту на необхідність зміни запобіжного заходу в наслідок наявного обов`язку догляду за дітьми та в наслідок цього необхідності залишення місця проживання, не є слушним, оскільки підозрюваній ОСОБА_9 не заборонено залишати місце свого проживання за наявності дозволу прокурора, слідчого та суду.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності ухвали слідчого судді та наявності підстав для її скасування за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000938 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5