Провадження №1-кс/523/8061/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження №0001948, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Андріївка, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, офіційно працевлаштованого в ООО «Варус», охоронця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.10.2012 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією власного майна, військовослужбовець військової служби, призваного за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія 4 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В клопотанні зазначено, що 23.11.2025 року, близько 01 години 40 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе), перебуваючи навпроти багатоповерхового житлового будинку №3 по вул. Академіка Заболотного м. Одеса, в ході раптового виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, з прямим умислом, спрямованим на заподіяння йому тілесних ушкоджень, з метою завдання шкоди здоров`ю, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше п`яти ударів ножем в область верхніх та нижніх кінцівок.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: множині колото-різані рани верхніх та нижніх кінцівок, обох сідниць, пахової ділянки праворуч. Масивний дефект тканини і періанальної ділянки з ушкодженням ануса та прямої кишки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за який законом передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним).

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України) слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Подібна орієнтація законодавців та правозастосовувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- на даний час органом досудового розслідування у повному обсязі не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин зазначеного правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, стосовно зміни їх показів, які мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, обумовлюється тим, що на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе повідомляти невстановлених осіб, про хід досудового розслідування та надавати вказівки, які будуть перешкоджати встановлені істини у кримінальному проваджені.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, щодо тиску на учасників провадження, також у підозрюваного відсутні офіційні джерела доходів, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

Слідчий в клопотанні зазначає, що особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та існуючим ризикам і не зможе їм запобігти. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На підставі вищезазначеного, слідчий вважає, що всі зазначені ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, зазначивши, що на його думку, більш м`який запобіжний захід, неспроможний з урахуванням наявних ризиків забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного - ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання, вважає підозру не обґрунтованою, а ризиками недоведеними. Зазначила, що у підозрюваного є цивільна дружина та дитина з інвалідністю. На думку захисника запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України 23.11.2025 року внесені до ЄРДР за № 0001948.

24.11.2025 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та 25.11.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується:

- повідомленням оператора «102» про те, що 23.11.2025 близько 01:40 години, невстановлена особа, знаходячись за адерсою: м. Одеса вул. Академіка Заболотного 3, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , небезпечні для життя останнього у момент заподіяння.

- протоколом огляду місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована навпроти будинку №3 по вул. Академіка Заболотного, м. Одеса, в ході якого виявлено та вилучено 3 змива РБК та скляна пляшка «джин тонік».

- Довідкою з КНП «ООКЛ» ООР, в якій зазначено діагноз множинні колото-різані рани верхніх та нижніх кінцівок, обох сідниць, пахової ділянки праворуч. Масивний дефект тканин у періональній ділянці з ушкодженням ануса та прямої кішки, ЗЧМТ.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив що 22.11.2025 року він перебував на добовому чергуванні у складі бригади ШМД. Близько о 02:17 годин 23.11.2025 року надійшов виклик, про те що за адресою вул. Академіка Заболотного буд.3, в чоловіка кровотеча. По приїзду на місце події постраждалого було доставлено до КНП «ООКЛ», як саме отримав ушкодження не повідомив.

- Протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили, що повертаючись з лікарні о 01.40 годин, проходячи повз будинку №3 по вул. Ак. Заболотного, вони побачили, малознайомого ОСОБА_11 разом зі своєю співмешканкою, з яким у них напередодні був конфлікт, останній вів агресивний діалог з невідомим чоловіком. Руслана зможуть впізнати по фото.

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що близько о 01:50 годин з вікна своєї квартири, він чув крики між чоловіками, також з ними була жінка, хто саме це був він не знає, так як було темно. Може зазначити, що між ними був конфлікт та вони голосно сварились.

- Протокол допиту свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що о 02:00 годин 23.11.2025 року навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачила невідомого чоловіка, який сидів на землі та був в крові. На запитання, що з ним сталось він не відповідав, просив викликати поліцію та швидку медичну допомогу.

- Протоколами пред`явлення особам для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особу яка 23.11.2025 року перебувала біля будинку №3 по вул. Ак. Заболотного, м. Одеса.

- Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході обшуку виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на ніж.

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1- 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо посилань сторони захисту на необґрунтованість ризиків слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено, і ризик переховування від органу досдового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є об`єктивним та не спростовується наведеними аргументами.

Також слідчому судді стороною захисту не надано документів, які б підтверджували доводи адвоката, що на утриманні у підозрюваного ОСОБА_6 перебуває дитина з інвалідністю.

У зв`язку з цим доводи сторони захисту суд вважає такими, що не підтверджені належними доказами та не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Зазначені вищесовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішенн встановлені судом обставини та ризики, з урахуванням особи ОСОБА_6 , виправдовують обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застоя повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, характер інкримінованого кримінального правопорушення, а також суворість можливого покарання, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання, зважаючи на що клопотання підозрюваного про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності зазначених ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на теперішній час не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, та зважаючи на те, що підозрюваному інкримінується вчинення злочину, із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України), розмір застави не визначає.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,182-185,193,194,196-198КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тривання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 22.01.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1