Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2026 року м. Рівне

Справа № 571/3510/25

Провадження № 11-сс/4815/16/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2025 року, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000290,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 та

обрано підозрюваному ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Будимля Дубровицького району Рівненської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 15 лютого 2026 року включно.

Заборонено ОСОБА_5 залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 до 15 лютого 2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 до 15 лютого 2026 року, без дозволу слідчого, прокурора; прибувати за викликом до слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи; утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та у разі внесення якої, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК.

На обгрунтування цих вимог зазначено, що слідчим суддею при постановленні даної ухвали не враховано що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та враховуючи що підозрюваний проживає біля зони яка прикордонна території республіки білорусь, він може покинути державні кордони України з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, ОСОБА_5 може шляхом погроз чи залякування впливати на свідка ОСОБА_10 , який в подальшому може змінити свої показання під впливом погроз з боку підозрюваного що є істотним фактором, оскільки до уваги будуть братися лише ті покази дані безпосередньо в суді.

Також на даний час не встановлено місце знаходження коштів в сумі 10000 доларів США, які мають значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами по даній справі.

ОСОБА_5 маючи відповідні знайомства з особами, які пов`язані з незаконним переправленням осіб через держаний кордон України, може вчинити нове чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а також може перешкоджати кримінальному провадження шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики прокурора чи суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо безпідставності апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів справи, слідчий у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.12.2025 №0000290, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі - КК), звернувся до суду із вказаним клопотанням.

14.12.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК а саме, в сприянні порадами, вказівками, надання засобів та усунення перешкод в незаконному переправленні особи через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При цьому колегією суддів ураховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Разом з цим слідчий суддя дійшов висновку про не доведеність прокурором існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає цей висновок слідчого судді помилковим і таким, що не грунтується на матеріалах справи

Так, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також те що підозрюваний проживає в населеному пункті, який межує з кордоном республіки білорусь, а тому ОСОБА_5 може покинути державний кордон України з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що правильно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі.

Також місцевий суд правильно прийшов до висновку про існування ризику впливу ОСОБА_5 на свідків у вказаному кримінальному провадженні, зокрема на свідка ОСОБА_10 шляхом погроз, залякувань чи іншим чином, з метою зміни даних ними показань чи дачі завідомо неправдивих показань під час досудового розслідування, а також під час судового розгляду, оскільки чинним КПК, встановлено процедуру допиту свідків в суді першої інстанції під час розгляду справи.

Проте колегія суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому підозрюється, оскільки підозрюваний маючи відповідні знайомства з особами, які пов`язані з незаконним переправленням осіб через держаний кордон України, може продовжити вчиняти протиправну діяльність пов`язану з незаконним переправленням осіб через держаний кордон України, дані про осіб, які допомогали незаконному здійсненні переправленням через державний кордон України ОСОБА_10 поза пунктами пропуску він не повідомив, а також на даний час не встановлено місцезнаходження грошових коштів 1 0000 доларів США, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами по даній справі.

Також на думку колегії суддів залишається актуальний ризик перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора чи суду.

Судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання де позитивно характеризується, згідно довідки про склад сім`ї має на утриманні 5 дітей та будь-яких даних, які б свідчили про неможливість його перебування в місцях попереднього ув`язнення колегії суддів не надано.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин із урахуванням тяжкості можливого покарання за злочин, в якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 наявні всі підстави стверджувати, що у разі не застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді або суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, згідно приписів ч.4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тобто застава повинна бути обрана в такому розмірі, аби забезпечити попередження можливої протиправної поведінки підозрюваного або перешкодити її виникненню та запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК, під загрозою застосування фінансових санкцій. Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» від 08 січня 2009 року, сума застави має бути такою, аби забезпечити стримуючий ефект цього заходу.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається у таких межах - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має на утриманні 5 дітей, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється, сума грошової винагороди в розмірі 1000 доларів США яку обіцяли за переправлення через державний кордон України, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, що дає підстави стверджувати, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в межах встановленою п.2 ч.5 ст. 182 КПК, є достатньою та зможе гарантувати у разі внесення підозрюваним чи будь-якою іншою особою заставодавцем виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 03.12.2025 року № 4695-IX «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2026 становитиме 3328 гривень.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2025 року, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , - скасувати.

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Будимля Дубровицького району Рівненської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 лютого 2026 року включно.

Одночасно визначити розмір застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесять шість тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42257545, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0083053.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:1) не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 до 15 лютого 2026 року, без дозволу слідчого, прокурора; 2) прибувати за викликом до слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи; 4) утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 15 лютого 2026 року включно.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Ухвала є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3