Провадження № 1-кп/734/445/25 Справа № 734/4422/25
У х в а л а

іменем України

03 листопада 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004072, відомості про яке 18 вересня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про звільнення від кримінальної відповідальності,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, - Військова частина НОМЕР_1 сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

із участю прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

10 жовтня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004072, відомості про яке 18 вересня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

16 жовтня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004072, відомості про яке 18 вересня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 .

Правовими нормами ст.ст. 17, 65 і 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу. 12 липня 2025 року військовозобов`язаного ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 і направлено для проходження військової служби. Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Із 12 липня 2025 року солдат ОСОБА_4 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 193 від 12 липня 2025 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та визнано вважати такими, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою. Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно викопувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Напередодні 08 вересня 2025 року у солдата ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин. На виконання кримінально-протиправного умислу солдат ОСОБА_6 , у порушення вказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, в умовах воєнного стану, 08 вересня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 15.30 години, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини за наявності реальної можливості та по даний час до військової частини НОМЕР_1 не повернувся. 09 жовтня 2025 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, та заявив про вчинене ним кримінальне правопорушення, а також виявив бажання продовжити проходження військової служби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Зі змісту Письмової згоди, що надана 06 жовтня 2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, адресованої слідчому П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, надає письмову згоду на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні вимоги вказаного клопотання прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 підтримані.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Правовими нормами ч. 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 , який вперше вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягувався, має намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби, є письмова згода командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на продовження проходження військовослужбовцем ОСОБА_4 військової служби у Збройних Силах України. За викладених обставин суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби у Збройних Силах України, - у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. При цьому, із вказаних підстав необхідно закрити кримінальне провадження щодо військовослужбовця ОСОБА_4 .

Підстави для застосування щодо військовослужбовця ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні. Речові докази і процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 315, 369 і 371 КПК України, ст.ст. 5, 12 і 401 КК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби у Збройних Силах України, а кримінальне провадження № 0004072, відомості про яке 18 вересня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - закрити.

Запобіжний захід щодо військовослужбовця ОСОБА_4 не застосовувати.

Зобов`язати військовослужбовця ОСОБА_4 не пізніше трьох діб після набрання ухвалою суду законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби у Збройних Силах України. Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити військовослужбовця ОСОБА_4 на військовій службі у Збройних Силах України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області впродовж семи днів із дня проголошення.

Суддя