печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за матеріалами кримінального провадження № 0000700 від 09.08.2024 за ознаками ч.3 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, у якому захисник ОСОБА_5 просила змінити підозрюваному ОСОБА_4 застосований до нього запобіжний захід.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управління ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 09.08.2024, в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, та 26.08.2025 продовжено застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Захисник зазначив, що на даній стадії досудового розслідування, запобіжний захід, який застосований до ОСОБА_4 , підлягає заміні на домашній арешт, з огляду на невідповідність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження його суті та меті, а також наявності об`єктивних причин вважати, що відсутні будь-які ризики, які раніше наводились стороною обвинувачення під час обрання та подальшого продовження запобіжного заходу, до того ж підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою.

За таких обставин сторона захисту просила змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід, дія якого була продовжена ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва у справі №757/40988/25-к від 26.08.2025, на більш м`який, а саме: домашній арешт.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 уточнила доводи клопотання, з огляду на продовження дії запобіжного заходу ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2025 у справі №757/40988/25-к, просила його змінити на цілодобовий домашній арешт. Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також підозрюваний ОСОБА_4 , підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 . Наголосив, що ризики, які були неодноразово встановлені слідчими суддями, не зменшилися та продовжують існувати, тому відсутні підстави для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Заслухавши доводи та пояснення учасників, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 4 ст. 201 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи зазначене клопотання, слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, а також положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів, і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Водночас слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей та доказів встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу, захисник посилається на те, що: на даний час відсутні докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень; так само відсутні докази на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; стороною захисту не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Як вбачається з поданих матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 09.08.2024, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2025 (справа №757/52475/25) щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжних захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 28.11.2025.

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали, при її постановленні з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка є умовою законності застосування запобіжного заходу; встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України; зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та запобігти встановленим ризикам.

Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризики кримінального провадження перевірялися слідчими суддями під час застосування та при подальшому продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Слідчий суддя наголошує, що у відповідності до положень ст. 201 КПК України перевіряється можливість зміни запобіжного заходу, а не його застосування чи скасування, тому доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_4 не заслуговують на увагу.

Разом з тим, стороною захисту до матеріалів клопотання не надано доказів, які б свідчили про помилковість раніше зроблених висновків та були б достатніми для висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є вочевидь необґрунтованою.

Водночас доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 ухвалами слідчих суддів від 26.08.2025 та 23.10.2025 без належних правових підстав, за відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доказів обґрунтованості підозри - не приймаються до уваги слідчим суддею, оскільки в порядку ст. 201 КПК України слідчий суддя не уповноважений на перегляд мотивів та висновків слідчого судді, викладених в ухвалах, постановлених за результатами розгляду питання щодо запобіжного заходу. Такі повноваження має апеляційний суд, а стороною захисту право оскарження було реалізовано про, що свідчить ухвала Колегії судді судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 19.08.2025, якою ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2025 залишена без змін.

Натомість, захисник порушує питання перегляду обґрунтованості висновків слідчих суддів, викладених в зазначених ухвалах, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого в порядку ст. 201 КПК України.

Проте, такі аргументи та доводи захисника не перевіряються слідчим суддею, оскільки виходять за межі повноважень слідчого судді, визначених КПК України.

Водночас, слідчий суддя перевіряє чи прожовують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, попередньо встановлені слідчими суддями під час застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовження строку його дії.

Так, зокрема, слідчий суддя визнав, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати. Такий ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження. Поряд з цим варто враховувати, що підозрюваний навіть у період встановлених обмежень, обумовлених воєнним станом, має змогу виїхати за межі України та тривалий час перебувати за кордоном. Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

На підтвердження продовження існування ризику знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, суд врахував роль підозрюваного ОСОБА_4 у діяльності злочинної організації, згідно версії сторони обвинувачення, яка передбачала, зокрема, зловживання повноваженнями заступника начальника ВП - начальника сектору кримінальної поліції, та можливостями, пов`язаними з такою посадою, а тому через своїх колишніх колег та підлеглих він має доступ до документації, що використовувалась для реалізації злочинних намірів. Тож, враховуючи, що досудове розслідування ще триває і сторона обвинувачення не завершила збирання доказів у провадженні, наведені обставини вказують на подовження існування вказаного ризику.

У той же час, слідчий суддя визнав цілком підтвердженим і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. До того ж ОСОБА_4 після набуття статусу підозрюваного стала відома інформація про свідків кримінального провадження, якою він може скористатися для впливу на них. Поряд з цим, варте уваги те, що за версією слідства, інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинені ним у складі злочинної організації, та він брав активну участь в її діяльності та залучав до неї інших осіб, у зв`язку з чим має безпосередній вплив на таких осіб і можливість координувати свої дії та показання з такими особами, впливаючи на зміст, характер та обсяг їх показань та процесуальну поведінку. До того ж, великий стаж роботи та обіймання керівних посад в правоохоронних органах, а його участь у злочинній діяльності передбачала в т.ч. зловживання своїми повноваженнями та можливостями такої посади, у зв`язку з чим він може здійснювати вплив, як на осіб незаконно притягнених до кримінальної відповідальності, так і членів їх сімей, які можуть володіти відомостями викривального характеру, з метою коригування, зміни або спотворення відповідних показань. Тому, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.

Поряд з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що продовжує існувати ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки через вплив на колишніх підлеглих та колег по службі в поліції, має змогу впливати на рух кримінальних проваджень, перешкоджати проведенню заходів щодо протидії їх злочинній діяльності, що відповідно може зашкодити досудовому розслідуванню.

У той же час, стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що такі ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час перестали існувати.

Слідчий суддя враховує, що після спливу певного проміжку часу досудового розслідування ймовірність вчинення підозрюваним будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, а відтак, і встановлені ризики значно знижуються, порівняно із первісно встановленими.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просив захисник, слідчий суддя виходить з того, що за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру, а також за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи приховувати документи, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, за таких обставин приходить до висновку, що необхідним запобіжним заходом є саме тримання під вартою, без визначення застави. Застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім стримуючим фактором для ОСОБА_8 від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій, з метою перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_8 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Керуючись статтями 182, 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за матеріалами кримінального провадження № 0000700 від 09.08.2024 за ознаками ч.3 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, відмовити.

Ухвала, відповідно до вимог ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1