печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Катерини Реслер від 24.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному проваджені №0000004 від 04.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 24.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному проваджені №0000004 від 04.01.2024 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам чинного Закону, оскільки заявнику завдано шкоди.

Адвокат, що подав скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Слідчий, рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явилася, про час розгляду скарги повідомлялася належним чином, подала заперечення на скаргу та розгляд просила проводити у її відсутність.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 365 КК України.

У рамках даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в порядку ст. 55 КПК України подав заяву про залучення до провадження ОСОБА_4 як потерпілою.

За результатами розгляду вказаної вище заяви слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , листом від 24.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви.

Не погоджуючись з даною відповіддю адвокат звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України в якій просить скасувати рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2024 визнати ОСОБА_4 потерпілим.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат просить скасувати рішення про відмову у визнанні потерпілим, проте слідчим постанови винесено не було, а лише за результатами розгляду заяви було надано письмову відповідь у формі листа.

За таких обставин приходжу до висновку, що адвокат просить скасувати рішення слідчого прийняте у формі листа.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як регламентовано ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокатом у скарзі не доведено та необґрунтовано, що зазначене вище рішення слідчого у формі листа може бути предметом розгляду слідчого судді.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вказані вимоги Кримінального - процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 24.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному проваджені №0000004 від 04.01.2024, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 55, 107, 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Катерини Реслер від 24.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному проваджені №0000004 від 04.01.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1