справа №176/3195/25
провадження №1-кп/176/453/25
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року за №0000010,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При цьому, до початку розгляду кримінального провадження по суті, до суду надійшло клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

ОСОБА_3 ставиться за провину наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 останній призначений на посаду стрільця - снайпера 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , включено до списків особового складу вказаної військової частини та на усі види забезпечення, таким чином, він в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 408 КК України є військовослужбовцем.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період обвинувачений, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області і 18 грудня 2023 року ОСОБА_3 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Того ж дня обвинувачений, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді стрільця - снайпера 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , яке розташоване в АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до моменту затримання останнього співробітниками поліції, тобто до 22.06.2025 року, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирства, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

При цьому, ОСОБА_3 має намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби, добровільно звернувшись із відповідним клопотанням до суду.

До того ж, отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 про можливість продовження проходження військової служби обвинуваченим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, його захисник та прокурор просили також задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частина або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частина (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно зі ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Так, обвинувачений добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, що підтвердив під час судового засідання, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 про можливість продовження обвинуваченим проходження військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, отримано відповідну письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 , суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закрити кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав, суд вважає за необхідне скасувати застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та негайно звільнивши його з-під варти.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285-288, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року за №0000010, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі, а ОСОБА_3 після набрання такою ухвалою законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Застосований відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6