Справа № 214/4023/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження, так як втратив чинність закон,

яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

30 жовтня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, кримінальне провадження №0000313 від 05.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як втратив чинності закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки згідно Закону № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тоді як матеріальна шкода, завдана зазначеним кримінальним правопорушенням у вищевказаному об`єднаному кримінальному провадженні, яке інкримінується обвинуваченому, становить відповідно 1025,74 грн.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора, просив кримінальне провадження закрити.

Захисник обвинуваченого також підтримала клопотання прокурора.

Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану: так, ОСОБА_4 26 лютого 2024 року біля нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Рубльова в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов платіжну картку АТ КБ «Приватбанк», яку було втрачено її власником ОСОБА_6 та того ж дня, знаходячись у магазині «Птиця», розташованому на вул. Спаській, 17А в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та в аптеці №146, розташованої на вул. Інни Дерусової в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, за допомогою терміналів розрахувався за товар, сплативши з вищевказаної картки чужі грошові кошти в загальній сумі 1025,74 грн.

На час, до якого відноситься вказане інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП України в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року).

09 серпня 2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Цим Законом ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд, враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який міститься в Постанові від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., окрім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ для відповідного року та дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 році в розмірі 3028 грн.

Таким чином, вищезазначеним Законом № 3886-ІХ крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення станом у 2024 році 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Отже, дії ОСОБА_4 підпадають під декриміналізацію, а отже, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження №0000313 від 05.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Після набрання ухвалою законної сили, речові докази носій відеоінформації із відеозаписом події від 26.02.2024 року із приміщення магазину «Птиці» залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7