Справа № 559/4205/25
Провадження № 1-кп/559/311/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження за №0000460 від 15.09.2025 на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дубно Рівненської області, громадянином України, з середньою освітою, непрацюючим, не депутатом, не одруженим, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше не судимим,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.07.2024 у справі №559/2064/24 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Вказана постанова набрала законної сили 12.07.2024.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 , будучи судимим 02.10.2024 вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Таким чином, ОСОБА_3 , на шлях виправлення не став, та в період коли судимість за попереднім вироком не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин проти правосуддя.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.298 КУпАП судові рішення, яким є постанова судді про накладення адміністративного стягнення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення наведених вимог законодавства України 15 вересня 2025 року приблизно о 16 годині 46 хвилин поблизу станції технічного обслуговування, за адресою: вул. Млинівська, 71, м. Дубно, Рівненської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Crafter», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був зупинений поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а саме: в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

24.10.2025 між прокурором Дубенської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю і в присутності захисниці ОСОБА_5 , в приміщенні суду в кримінальному провадженні №0000460 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та в подальшому подібного не вчиняти, розкаюється в скоєному. Сторони узгодили покарання за ч.3 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами на строк 3 (три) роки зі звільненням від відбування основного покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи визнає, він дійсно керував транспортним засобом 15.09.2025, хоча знав, що позбавлений такого права і йому не можна, зараз щиро розкаюється у вчиненому, більше керувати транспортним засобом не буде, допоки діятиме строк позбавлення, тоді ж 15.09.2025 на нього склали ст. 130 КУпАП, бо він відмовився їхати на огляд щодо наркотичного стану, йому пояснили, що відмова автоматично означає ст. 130 КУпАП, але він не поїхав, тоді проїхав близько 2 км. Зараз він блідий, бо болить зуб, а очі такі, бо погано спав, також коли дома був обшук, то наркотиків не знайшли, запевняє, що їх не вживає, алкоголь намагається не вживати. Щиро розкаюється, що не виконав рішення суду, штраф попередній заплатив і усе усвідомив, більше він ніяким транспортним засобом, що має мотор, він не керуватиме. Угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди. Прокурор, обвинувачений і захисниця просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.3 ст.382 КК України. Тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого (який судимий, скарг на його поведінку не надходило за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обтяжуючі обставини відсутні, а наявні пом`якшуючі в виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення) й відповідає загальним засадам призначення покарання.

Водночас, суд зауважує, що ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, засуджений за невиконання рішення суду і вирок виконано, але судимість не погашена, і при цьому ОСОБА_3 знову не просто керує транспортним засобом, а на нього 15.09.2025 складено матеріали за ст. 130 КУпАП за відмову проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, тож цю інформацію суд розцінює лише з точки зору даних, які характеризують особу. Водночас, в залі суду в обвинуваченого неприродно бліде обличчя і зіниці не реагують на світло. Враховуючи особливості життєдіяльності обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому додаткові обов`язки, включно з певними обмеженнями дозвілля. Також суд наголошує ОСОБА_3 , що йому узгодженим додатковим покаранням забороняється керувати будь-яким транспортним засобом, що має мотор.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 застосовано особисте зобов`язання строком до 15.11.2025, що підлягає негайному скасуванню як такий, в якому відпала потреба. Судові витрати та відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст.382 КК України, ст. 100, 314, 370, 374, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості від 24.10.2025, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисницею ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000460 від 15.09.2025.

Визнати винним ОСОБА_3 за ч.3 ст.382 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75-76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, поклавши на нього такі обов`язки:

1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

4) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою,

5) не відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив, і утриматись від спілкування з наркозалежними особами,

6) отримати консультацію лікаря-нарколога.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - негайно скасувати.

Речовий доказ: оптичний носій з відеозаписами з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського ОСОБА_6 за 15.09.2025, копії адміністративних матеріалів, складених поліцейськими 15.09.2025 відносно ОСОБА_3 , копії рішень Дубенського міськрайонного суду Рівненської області про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності, а також відомості про їх виконання та ознайомлення з ними ОСОБА_3 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захисниці повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1