Справа №463/5433/25
У Х В А Л А

04 грудня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

детектива ОСОБА_3

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

представник заявника звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000018 від 11 березня 2024 року.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 . В ході досудового розслідування слідчим допитано ОСОБА_4 в якості свідка по обставинах справи, підозра їй не вручалась, що вказує на відсутність у органу досудового слідства доказів вчинення останньою будь-якого кримінального.

Вважає, що мета арешту є досягнутою оскільки вона полягала в унеможливлені шляхом зникнення, втрати або пошкодження інформації для встановлення істини у кримінальному провадженні, а відповідно дана інформація є переписаною на інші накопичувальні прилади, що є в розпорядження слідчих органів, оскільки скопійована інформація з арештованого майна є доказом у справі, а не саме майно.

Продовження арешту тимчасово вилученого майна обмежує права ОСОБА_4 щодо користування та володіння таким. Окрім цього, необхідність тримання майна під арештом відпала, оскільки мобільний телефон оглянуто слідчим. Відповідно підстав для продовження обмеження прав ОСОБА_4 немає, а тривалість досудового слідства не може бути підставою для порушення прав останньої.

Представника власника майна в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, клопотання про відкладення не подала.

Детектив в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що розслідування в кримінальному провадженні триває, віршується питання про вручення підозр. Оскільки на мобільному телефоні містяться дані, які відіграють важливе значення для кримінального провадження щодо розтрати бюджетних коштів на будівництві фортифікаційних споруд, арешт майна не втратив свою актуальність, а тому в задоволенні клопотання просить відмовити.

Заслухавши думку детектива, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та матеріали клопотання про накладення арешу на майно, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2025 року, такою накладено арешт на мобільний телефон ОСОБА_4 - «OPPO RENO 12 Pro 5G», IMEI 1: НОМЕР_1 , MEI 2: НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 11 березня 2024 року. Вказана ухвала набрала законної сили.

В розумінні ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, в ході розслідування кримінального провадження слідство перевіряє дані щодо того, що військові службові особи спільно із суб`єктами господарської діяльності, що здійснюють свою діяльність на території Волинської області та службовими особами органів державної влади Волинської області здійснюють привласнення бюджетних коштів вчинених в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Волинської обласної військової адміністрації, вступивши в злочинний зговір із СГД - підрядниками, діючи умисно, маючи на меті власне збагачення, організували злочинну схему привласнення бюджетних коштів, котрі виділені на будівництво оборонних споруд на території Волинської області, шляхом внесення в акти виконаних робіт недостовірних даних в частині вартості матеріалів та фактичного виконання заактованих робіт, чим завдали збитки державі в особливо великих розмірах.

Так, службові особи Волинської ОВА, достеменно знаючи про субвенцію з державного бюджету обласним бюджетам на реалізацію проектів з укріплення державного кордону з метою посилення обороноздатності нашої держави, для реалізації дій спрямованих на заволодіння бюджетними коштами державного та обласного значення в особливо великих розмірах, залучили заздалегідь визначених суб`єктів господарської діяльності, а саме службових осіб та фактичних керівників ТОВ «ІБК «Львівміськбуд» (), ТОВ «XXI століття плюс» (), ТОВ «ВР БУД» (код ЄДРОУ 41917677), ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» (), ТОВ «Волиньбудтех» (), котрі здійснили привласнення бюджетних коштів під час будівництва фортифікаційних споруд на території Волинської області.

09.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.06.2025 проведено обшук за місцем проживання інженера-кошторисника ТОВ «ІБК «Львівміськбуд» - ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон без сім-карти: марки «OPPO RENO 12 Pro 5G», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 .

Постановою керівника Відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 від 10 липня 2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000018 від 11 березня 2024 року, оскільки таке є матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки на даний час досудове розслідування не завершено, арештоване майно визнано речовим доказом, а тому необхідність забезпечення його схоронності продовжує існувати, клопотання є передчасним, а доводи про те, що відпали підстави арешту - безпідставними.

А тому, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 11 березня 2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7