Справа № 152/1325/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргород в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 12 вересня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_1 , уродженця м. Орел Російської Федерації, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України,

без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. ОСОБА_3 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи, що відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року, у період часу з 1 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року аліменти не сплачував, чим порушив право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене статтею 51 Конституції України. Не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до фізичної праці, ОСОБА_3 на роботу не влаштовувався, доходи від тимчасових заробітків не декларував та не декларує, про суми заробітку і джерела доходів державного виконавця не повідомляв, тобто добровільно рішення суду не виконує, і таким чином умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 50991,50 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. Окрім того, за період з 10 липня 2017 року по 1 вересня 2025 року ОСОБА_3 допустив збільшення загальної заборгованості по сплаті аліментів до загальної суми 213773,81 грн.

2. Прокурор в обвинувальному акті заявила клопотання про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. Як видно із заяви ОСОБА_3 від 1 жовтня 2025 року, яка була складена у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженнями права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

ІІІ. Позиція законного представника малолітньої потерпілої.

4. До обвинувального акту долучена письмова заява законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 від 29 вересня 2025 року, відповідно до якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

ІV. Оцінка Суду.

5. Відповідно до частини другої статті 381 КПК України суд розглядає цей обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з таким порядком розгляду обвинувального акта.

6. Враховуючи клопотання прокурора, заяви обвинуваченого та законного представника малолітньої потерпілої, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приймаючи до уваги те, що ніким не оспорюються встановлені досудовим розслідуванням обставини щодо того, що ОСОБА_3 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи, що відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року, у період часу з 1 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року аліменти не сплачував, чим порушив право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене статтею 51 Конституції України, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

7. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

8. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

8.1. При цьому, Суд вважає, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення проявилось в тому, що обвинувачений під час дізнання надавав органам досудового розслідування допомогу у з`ясуванні дійсних обставин справи.

9. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

10.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінального проступку;

10.2. враховує наслідки та обставини вчиненого проступку: форму вини - прямий умисел; бездіяльність обвинуваченого, яка спрямована на невиконання рішення суду про стягнення з нього визначеної суми аліментів на утримання малолітньої дитини; злісний характер ухилення від сплати аліментів, про що свідчить тривалість ухилення протягом 7 років;

10.3. особу винного, а саме: його вік 46 років; матеріальний стан не працює; сімейний стан не одружений, стан здоров`я задовільний, відсутні протипоказання для працевлаштування; задовільно характеризується за місцем проживання; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення в 2021 та 2023 році до покарання у виді громадських робіт та наразі вважається таким, що не має судимості (а.с.53-54, 55-56);

10.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

11. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

12. Окрім наведених вище мотивів, в даному конкретному випадку Суд враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

13. Цивільний позов по справі не заявлявся.

14. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

15. Процесуальні витрати по справі відсутні.

16. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 . Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

3. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_7