Провадження № 1-кс/344/6781/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000149 від 12.02.2025,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що Відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , порушуючи встановлений законодавством порядок обігу підакцизних товарів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, придбавав з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої з наклеєними на них підробленими марками акцизного податку, які зберігав з метою збуту та збував громадянам.

Так, у лютому 2025 року у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування, а також збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 , підшукав гаражне приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі № 32 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. 24 Серпня, для зберігання спирту етилового та незаконно виготовлених алкогольних напоїв з метою їх подальшого збуту.

При цьому ОСОБА_4 , не будучи зареєстрований як суб`єкт господарювання та не маючи ліцензій на право здійснення оптової чи роздрібної торгівлі алкогольними напоями (спиртом етиловим), з метою отримання незаконної наживи, порушуючи вимоги ст. ст. 12, 13, 14, 16, 17, 62 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18.06.2024, п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015 року, всупереч п. п. 226.11.ст. 226 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, згідно яких оптова та роздрібна торгівля алкогольними напоями на території України здійснюється за наявності ліцензій на право торгівлі такими, оптова торгівля спиртом етиловим здійснюється за наявності відповідної ліцензії, а роздрібна торгівля спиртом етиловим забороняється, за відсутності документів, які підтверджують походження спиртової продукції, її якість та законність виробництва, здійснив придбання у невстановлених осіб за невстановлених обставин оптовими партіями незаконно виготовлений спирт етиловий та алкогольні напої, без наявності на вказаних підакцизних товарах необхідного маркування, в тому числі марок акцизного податку на алкогольних напоях, які зберігав у вище вказаному гаражному приміщенні.

Здійснюючи протиправну діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно транспортував розфасовані ним незаконно виготовлені алкогольні напої та спирт етиловий за допомогою автомобілів марки «Volkswagen» модель «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , та марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_3 , з гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі № 32 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. 24 Серпня, до ТРЦ «АРСЕН», за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 2 з метою їх подальшого збуту.

Так, в ході досудового розслідування задокументовано п`ять фактів збуту підакцизних товарів (алкогольних напоїв) з використанням підроблених марок акцизного податку, що в загальній кількості складає 232 пляшки горілки із написом «Первак» та «Неміров» із спиртовмісною рідиною, яка за органолептичними показниками та міцністю не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та 56 пляшок коньяку «Aznauri», з спиртовмісною рідиною, яка за органолептичними показниками та міцністю не відповідає вимогам ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України» на яких наклеєні марки акцизного податку які не відповідають тим які знаходяться в офіційному обігу, та виконані струменним способом.

Окрім цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що незаконна діяльність з реалізації алкогольних напоїв призводить до отримання неправомірного збагачення, не будучи зареєстрованими як суб`єкт господарювання та не маючи ліцензії на право виготовлення алкогольних напоїв (підакцизного товару), діючи умисно, з метою отримання незаконної наживи, в порушення вимог ст. ст. 3, 41 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18.06.2024, організував незаконне виготовлення алкогольних напоїв.

Так, з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 , не пізніше лютого 2025 року перебуваючи у власному гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі № 32 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. 24 Серпня, яке обладнав ємностями для виготовлення та розливу спиртовмісної рідини, насосом, тарою, картонними упаковками, шлангами, будівельним феном, а також іншими предметами необхідними для виготовлення алкогольних напоїв.

Таким чином, у період з лютого по вересень 2025 року ОСОБА_4 , використовуючи спеціально приготовлені ємності у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі № 32 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. 24 Серпня, розбавляв у встановлених пропорціях спирт етиловий з водою, а виготовлену суміш за допомогою обладнання (насосів, шлангів) розливали у скляну тару з наклеєними етикетками алкогольних напоїв різних торгових марок, наклеювали на пляшки з алкогольними напоями підроблені марки акцизного податку, а незаконно виготовлені в такий спосіб алкогольні напої збував жителям Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, з метою подальшого носіння, зберігання та збуту, придбав ручну гранату типу РГД-5, яка відносяться до категорії бойових припасів. Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел 24.07.2025 прибувши до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_5 місця, перебуваючи території дачного масиву, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. 24 серпня, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку, близько 15 год 40 хв, збув останньому ручну осколкову гранату РГД-5 отримавши за це грошові кошти у розмірі 4 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України, з яких, ч. 1, ст. 199 та ч. 1 ст. 263 відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

За вказаними фактами вчинених кримінальних правопорушень, 25.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю с. Угринів, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру за ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Транспортний засіб марки «BMW», модель «730D», державний номерний знак НОМЕР_3 визнано речовим доказам у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 його використовував під час злочинної діяльності, та необхідно зберегти як речовий доказ та знаряддя вчинення злочину.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно транспортний засіб марки «BMW» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності належить дружині сина ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

Просить клопотання задовольнити.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Представник володільця майна подав заяву про розгляд справи без його участі та участі володільця майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, Відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.02.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 263 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 25.09.2025 року автомобіль «BMW» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000149 від 12.02.2025.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно транспортний засіб марки «BMW» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності дружині сина ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «BMW» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання виходить з того, що втручання у право власності повинно не лише бути законним і переслідувати за фактами та у принципі «законну мету» «відповідно до загальних інтересів», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Подія щодо якої здійснюється досудове розслідування, свідчить про те, що на даний час і на даному етапі досудового розслідування таке втручання у право власності особи є справедливим, правомірним та пропорційним.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

В той же час, враховуючи, що будь-яких слідчих дій з автомобілем проводити необхідності не має, власником автомобіля є третя особа ОСОБА_6 , вважаю, що слід застосувати арешт майна шляхом заборони на його відчуження та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1