УХВАЛА

іменем України

13 листопада 2025 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою від 01.11.2025

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою від 01.11.2025, відповідно до якої ОСОБА_2 просить:

- зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за зазначеною заявою від 01.11.2025 та розпочати досудове розслідування;

- зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надати заявнику ( ОСОБА_2 ) витяг з ЄРДР після внесення відповідних відомостей.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що починаючи з 30.10.2025 по 01.11.2025 він неодноразово на лінію «102» звертався із заявами при вчинення кримінальних правопорушень працівниками патрульної поліції та особами, одягнутими у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, які 30.10.2025 приблизно о 16:35 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 7 незаконно зупинили транспортний засіб марки «Jeep Renegade», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували: він ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 , їх знайома ОСОБА_5 та її малолітній онук ОСОБА_6 , який взяли в заручники насильницьким шляхом озброєними правоохоронцями, однак слідчо-оперативна група не приїжджала та не оформлювала письмово його заяву в порядку ст. 214 КПК України.

Уповноваженою особою ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області йому було відмовлено в наданні талонів-повідомлень щодо вказаних його звернень, оскільки вказані його звернення без будь-яких підстав, незаконно переадресовані до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, працівники якого, відповідно до ст.214 КПК України, не мають права вчиняти дії, пов`язані із внесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Враховуючи вищевикладене працівники патрульної поліції відмовили йому в наданні будь-яких документів, в тому числі щодо наявності у них тотожних звернень до його заяви від 01.11.2025, які, з метою приховання незаконної діяльності працівників патрульної поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, їм було передано з ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області. Тільки 03.11.2025 на підставі заяви уповноваженим працівником ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області йому особисто було вручено талон-повідомлення ЄО № 43449 про прийняття і реєстрацію його заяви (повідомлення) від 01.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Він вважає, що така спільна протиправна діяльність працівників поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, дає достатні підстави вважати, що останніми були вчиненні незаконні дії, які мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 27, 146-1, 147, 255, 364, 365, 366, 367 КК України.

Заявник стверджує, що станом на момент подання вказаної скарги до суду (07.11.2025) відомості за його заявою від 01.11.2025 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженими особами ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, досудове розслідування не розпочато, повідомлення про реєстрацію злочину або надання витягу з ЄРДР він не отримував. У зв`язку з чим вважає, що вказаними діями, досудовий орган проігнорував його заяву від 01.11.2025.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 підтримав свою скаргу, просив її задовольнити.

Лівобережна окружна прокуратура міста Дніпра була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду скарги, проте уповноважений прокурор у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора при розгляді скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин скарга ОСОБА_2 від 07.11.2025 розглянута за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши думку заявника, дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Слідчий суддя звертає увагу, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, у чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (у силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але у той же час ці дані мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Водночас, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повинні відповідати вимогам п.4) ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації у ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути внесені до ЄРДР. Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13.05.1980), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Отже, з викладеного вбачається, що на слідчого суддю покладений обов`язок з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє доведення своєї позиції під час розгляду скарги.

В судовому засіданні під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що предметом розгляду даної скарги є незгода заявника ОСОБА_2 із діями працівників патрульної поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, котрі 30.10.2025 приблизно о 16:35 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 7, на його думку, незаконно зупинили транспортний засіб марки «Jeep Renegade», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували: він ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 , їх знайома ОСОБА_5 та її малолітній онук ОСОБА_6 , який взяли в заручники насильницьким шляхом озброєними правоохоронцями, у зв`язку з чим і просить ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, внести відомості до ЄРДР за ст.ст. 27, 146-1, 147, 255, 364, 365, 366, 367 КК України.

Надаючи ОСОБА_2 оцінку кваліфікації дій працівників патрульної поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, саме за ст.ст. 27, 146-1, 147, 255, 364, 365, 366, 367 КК України, слідчий суддя вважає, що викладені заявником ОСОБА_2 у своїй скарзі обставини не містять обґрунтованих доказів того, що в діях працівників патрульної поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, є склад вище перелічених кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює заявнику ОСОБА_2 про те, що у разі незгоди з діями працівників патрульної поліції та осіб, одягнутих у військову форму, які представились працівниками Служби безпеки України, котрі 30.10.2025 приблизно о 16:35 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 7, на його думку, незаконно зупинили транспортний засіб марки «Jeep Renegade», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували: він ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 , їх знайома ОСОБА_5 та її малолітній онук ОСОБА_6 , який взяли в заручники насильницьким шляхом озброєними правоохоронцями, він має право оскаржити такі дії працівників правоохоронних органів в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладена, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою (повідомленням) від 01.11.2025 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою від 01.11.2025 - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений о 14:00 годині 14.11.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.11.2025