Справа № 947/529/26
Провадження № 1-кс/947/278/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хохітва, Богуславського району, Київської області, вища освіта, одруженого, без дітей, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

06 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому детектив просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 2 005 625 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 28.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Одеської спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послалася на наявність тяжких хворіб у підозрюваного, позитивні характеристики, волонтерську діяльність, допомогу ЗСУ. Крім того, підозрюваний готовий надавати покази та компенсувати шкоду. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

05.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що Положеннями статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Разом з тим, положеннями статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що отримувачами гуманітарної допомоги зокрема є громадські об`єднання, у тому числі громадські об`єднання ветеранів війни, громадські об`єднання осіб з інвалідністю, підприємства та організації, засновані ними та створені у порядку, визначеному Законом України «Про громадські об`єднання», - для здійснення їхньої статутної діяльності без мети одержання прибутку.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Абзацом 1 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» установлено, що пропуск гуманітарної допомоги через митний кордон України та її митне оформлення здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон України (крім випадку, встановленого пунктом 19 цього Порядку) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності шляхом подання декларації у спосіб, визначений цим Порядком.

Відповідно до абз. 3 п. 1 цієї ж Постанови, товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу», порушеннями законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність згідно з законом, серед іншого є використання гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

В порушення вказаних вимог законодавства України, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, вчинив злочин у сфері господарської діяльності, при наступних обставинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Так, під час дії воєнного стану введеного на всій території України, у групи осіб до складу якої входив ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.10.2025, виник злочинний умисел на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення та збагачення третіх осіб, шляхом укладення правочинів з передачі права користування та володіння щодо предметів гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, ввезених на територію України в спрощеному порядку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 953 від 05.09.2023, з метою отримання прибутку, для реалізації якого група осіб до складу якої входив ОСОБА_4 розробила злочинний план, який полягав в отриманні у фактичне володіння транспортними засобами, які є предметами (товарами) гуманітарної, зокрема організацію та здійснення їх ввезення на територію України для використання неприбутковими організаціями у тому числі Благодійної організації «Родина Турбота» (далі БО «Родина Турбота») та подальшому продажі вказаних транспортних засобів фізичним особам за готівкові грошові кошти.

Розроблений ОСОБА_4 злочинний план полягав у наступному:

-підшукування транспортних засобів, які було ввезено як предмети гуманітарної допомоги та можуть бути безперешкодно передані у користування та володіння фізичним особами за готівкові кошти;

-організація ввезення транспортних засобів на митну територію України у якості предметів (товарів) гуманітарної допомоги одержувачами якої неприбуткові організації, у тому чиcлі БО «Родина турбота»;

-створення оголошень на онлайн площадках з реалізації транспортних засобів щодо продажу легкових документів, що були завезені в якості предметів (товарів) гуманітарної допомоги;

-обговорення умов вчинення правочину з передачі прав користування та володіння транспортних засобів із потенційними покупцями;

-доставка транспортних засобів які являються предметами (товарами) гуманітарної допомоги покупцям та отримання безготівкового розрахунку від останніх.

Так, 21.10.2025, в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_4 організував прибуття до місця перетину державного кордону на транспортного засобу Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 , під безпосереднім керуванням останнього на митну території України через митний пост «Краківець-Корчова» Львівської митниці, як товару (предмету) гуманітарної допомоги, на підставі декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувачем якої є БО «Родина Турбота», із зазначенням донору такої допомоги, а саме «VIKTOR PIDOPRYHORА, 1 GLENMEAD, PALMERSTON ROAD, BUCKHURST HILL, IG9 5NL, GB, Велика Британія».

Крім того, 20.10.2025, в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_4 організував прибуття до місця перетину державного кордону на транспортного засобу Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 на митну території України через митний пост «Шегині-Метика» Львівської митниці, як товару (предмету) гуманітарної допомоги, на підставі декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувачем якої є БО «Родина Турбота», із зазначенням донору такої допомоги, а саме «VIKTOR PIDOPRYHORА, 1 GLENMEAD, PALMERSTON ROAD, BUCKHURST HILL, IG9 5NL, GB, Велика Британія».

Крім того, за невстановлених досудових розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29.12.2025, ОСОБА_4 , діючи умисно та з метою особистого незаконного збагачення, отримав у фактичне володіння транспортний засіб Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 з метою отримання прибутку від його подальшого продажу, що був завезений 14.07.2025 на територію України через митний пост «Шегині-Метика» Львівської митниці для потреб БО «Родина Турбота» на підставі декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, для потреб військової частини НОМЕР_4 , із зазначенням відправника такої допомоги «Forpost AID Ucraine».

В подальшому, 24.10.2025 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на отримання прибутку від продажу предметів гуманітарної допомоги, діючи за попередньою змовою із групою невстановлених осіб та на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що такий транспортний засіб є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавствам існує заборона щодо його продажу та передбачена відповідальність за такі дії організував створення та розміщення для невизначеного кола осіб оголошення на онлайн майданчику з продажу транспортних засобів, а саме інтернет ресурсі «OLX» про продаж транспортного засобу Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 , зазначивши особисті контактні дані. При цьому, в оголошенні про продаж транспортного засобу Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 були відсутні відомості про те, що вказанй автомобіль є гуманітарною допомогою.

В подальшому 18.11.2025 продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_4 організував створення та розміщення для невизначеного кола осіб оголошення на онлайн майданчику з продажу транспортних засобів, а саме інтернет ресурсі «OLX» про продаж транспортних засобів Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 зазначивши особисті контактні дані. При цьому, в оголошенні про продаж були відсутні відомості про те, що вказаний автомобіль Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 є гуманітарною допомогою.

Крім того, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 29.12.2025 продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_4 організував створення та розміщення для невизначеного кола осіб оголошення на онлайн майданчику з продажу транспортних засобів, а саме інтернет ресурсі «OLX» про продаж транспортних засобів Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 зазначивши особисті контактні дані. При цьому, в оголошенні про продаж були відсутні відомості про те, що вказаний автомобіль Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 є гуманітарною допомогою.

29.12.2025, із посиланням на вказані вище оголошення про продаж транспортних засобів до ОСОБА_4 , звернувся ОСОБА_7 , з метою придбання декількох транспортних засобів, з метою їх використання підрозділами Збройних сил України або їх окремим військовослужбовцям.

Так, 29.12.2025 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було проведено телефоне спілкування в ході якого ОСОБА_4 повідомив, що для огляду транспортних засобів необхідно прибути до ділянки місцевості по вулиці у місті Богуслав Обухівського району Київської області де ОСОБА_7 зустріне заздалегідь залучений ОСОБА_4 ОСОБА_8 , який діючи за вказівками останнього наддасть можливість оглянути зазначені транспортні засоби та їх супровідні документи.

Цього ж дня, 29.12.2025 в ході особистою зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яка відбулася на ділянці місцевості по вулиці Кільцева у місті Богуслав Обухівського району Київської області, ОСОБА_8 надав для огляду наявні транспортні засоби: Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 , Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 , Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 та надав для огляду окремо на кожен транспортний засіб митні декларації про визнання їх предметами гуманітарної допомоги. Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вказані транспортні засоби є предметами гуманітарної допомоги, у телефонній розмові із ОСОБА_7 підтвердив можливість їх передачі у користування та володіння у випадку сплати ОСОБА_7 грошових коштів у загальні сумі 17 800 доларів США, із врахуванням завдатку у розмірі 2000 доларів США на вказані умови ОСОБА_7 погодився та за вказівкою ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 у якості обумовленого завдатку грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_7 остаточно погодився на умови групи осіб щодо придбання транспортних засобів Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 , Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 , Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 , до яких зокрема входило:

- складання акту прийому-передачі транспортних засобів Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 , Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 , Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 від імені голови БО «Родина Турбота» військовослужбовцю ОСОБА_7 ;

- готівковий розрахунок визначеної ОСОБА_4 вартості транспортних засобів від ОСОБА_7 у сумі 17 800 доларів США, та як результат, отримання загального прибутку на зазначену суму.

04.01.2026 приблизно о 11 годині 18 хвилин, завершуючи реалізацію протиправного умислу направленого на отримання прибутку від вчинення правочинів спрямованих на передачу прав користування та володіння товарів (предметів) гуманітарної допомоги та подальшого розподілу такого прибутку між всіма виконавцями кримінального правопорушення, ОСОБА_4 прибув до ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 (територія військового містечка військової частини НОМЕР_5 ), де відбулася зустріч між останнім та ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_4 фактично передав ОСОБА_7 транспортні засоби: Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 та складену власноручно ОСОБА_4 письмову розписку про передачу вказаного транспортного засобу.

Крім того, на виконання заздалегідь розробленого плану та обговорених раніше умов, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 наступні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 декларацію про перелік товарів, які визнаються гуманітарною допомогою щодо транспортного засобу Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 , а також: власноручно складену самим ОСОБА_4 розписку передачу транспортного засобу Nissan Pick-Up D-22, VIN-номер НОМЕР_1 ; власноручно складену самим ОСОБА_4 розписку передачу транспортного засобу Mazda BT-50, VIN-номер НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі 15 800 доларів США.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій група осіб до складу якої входив ОСОБА_4 фактично отримали та могли розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 750 627, 78 грн., що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 , підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-протоколами допитів свідка ОСОБА_7 ;

-протоколами огляду веб-ресурсу «OLX» щодо продажу транспортних засобів;

-листом Одеської митниці Державної митної служби про те, що транспортний засіби оформлено в якості вантажу гуманітарної допомоги;

-протоколами проведених негласних слідчих розшукових дій;

-протоколом обшуку транспортного засобу Nissan Navara D-40, VIN-номер НОМЕР_2 ;

-протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, від 04.01.2026;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до умисних тяжких та корисливих, що пов`язаний із незаконним продажем товарів гуманітарної допомоги та передбачений ч. 3 ст. 201-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Підозрюваний має законні підстави перетину державного кордону в умовах воєнного стану.

Крім того, наразі не надано документів, що підтверджують його легальні доходи.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваного.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Надані медичні документи не свідчать про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із незаконною реалізацією гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Богуслав, Обухівського р-ну, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадження, які визначені слідчим або прокурором;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням розміру визначеної застави підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 02 березня 2026 року включно наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Богуслав, Обухівського району, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1