Справа № 149/3080/25
Провадження №11-сс/801/854/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст.107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчої судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року,

установив:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо незаконного позбавлення свободи людини, поданої в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування ухваленого рішення слідча суддя зазначила, що зі змісту скарги не вбачається, що правовідносини щодо перебування ОСОБА_6 в ІНФОРМАЦІЯ_1 випливають або опосередковані нормами КПК України, до скарги не долучено доказів того, що громадянина ОСОБА_6 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження. Зі змісту скарги не вбачається, що стосовно ОСОБА_6 здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», крім того, у скарзі не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати юридичну особу приватного права ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно звільнити незаконно позбавленого свободи його сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який згідно з ст. 6 Загальної Декларації прав людини, перебуває в статусі вільної Людини з повними правами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 11.09.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було викрадено та позбавлено свободи його сина ОСОБА_7 , якого незаконно утримували невідомі озброєні особи в закритому приміщенні без маркування номера будинку по АДРЕСА_1 . Жодних правовстановлюючих документів (рішення суду, постанови, протоколу тощо) при викраденні ОСОБА_8 останньому пред`явлено не було. Також його сину не були зачитані його права та відмовлено у праві скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, чим грубо порушені його права й свободи, визначені ст.6 Загальної Декларації прав людини.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки до апеляційного суду не повідомив.

Ураховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання апеляційного суду, слідчою суддею в провадженні за скаргою ОСОБА_5 дотримані.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідча суддя зазначила, що зі змісту скарги не вбачається, що правовідносини щодо перебування ОСОБА_6 в ІНФОРМАЦІЯ_1 випливають або опосередковані нормами КПК України, до скарги не долучено доказів того, що громадянина ОСОБА_6 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. ст. 206, 303 КПК України.

Відтак, ОСОБА_6 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

При цьому уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_4 не є працівниками органу досудового розслідування чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

Положеннями ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуванню.

З огляду на викладені ОСОБА_5 фактичні обставини, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, вказані спірні правовідносини щодо можливого незаконного затримання його сина та можливого призову для проходження військової служби, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП, так і до адміністративного суду, і лише в разі наявності в діях вказаних осіб ознак злочину, передбаченого статтею чи статтями КК України, у порядку, установленому КПК України.

Таким чином, висновок слідчої судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо незаконного позбавлення свободи людини, поданої у порядку ст. 206 КПК України, є обґрунтованим і таким, що відповідають обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчої судді в цій частині відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків слідчої судді, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала слідчої судді про відмову у відкритті провадження має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчої судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4