Справа № 489/9571/25
Провадження № 1-кп/489/881/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

28 листопада 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 12.11.2025 та додані до нього матеріали за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

09.11.2025 приблизно о 14:00 год (більш точного часу дізнанням не встановлено), знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру 25, ОСОБА_2 знайшов банківську картку «Ключ до рахунку» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_3 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.1.27, п.1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, відповідає визначенню поняття «офіційний документ», оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи, а саме: імітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з дотриманням визначеної законом форми і містить передбачені законом реквізити. В подальшому, ОСОБА_2 залишив собі банківську картку, маючи на меті подальше використання її у власний корисливих цілях, а саме: для заволодіння грошовими коштами, привласнивши тим самим вказану банківську картку, розрахувавшись за товар 09.11.2025 о 14:50 год у магазині «Лайк-маркет», який розташований за адресою м. Миколаїв, просп. Миру 56Б на суму 260 грн, 09.11.2025 о 14:54 год у магазині «Водафон», що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру 56 на суму 399 грн, 09.11.2025 о 14:57 год у зоомагазині «Кіт-Пес», що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру 58 на суму 300 грн, 09.11.2025 о 15:05 год у магазині «Косметика та парфумерія», який розташований за адресою; м. Миколаїв, вул. Космонавтів 80 на суму 230 грн (матеріали направлено для вирішення питання для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП), позбавивши таким чином потерпілу можливості використовувати зазначену карту за призначенням та в подальшому не вчинивши жодних дій щодо повернення її власнику, правоохоронним органам чи АТ КБ «ПРИВАТБАНК», місце вчинення кримінального правопорушення покинув. Відповідно, такими своїми діями вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Потерпіла ОСОБА_3 не заперечила проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що додано її письмову заяву.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційних документів, з корисливих мотивів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, яка раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, двічі обстежувався у психіатричному відділенні, неодноразово проходив стаціонарне лікування в наркологічному відділенні КНП «МОЦПЗ» МОР, останній раз з 15.09.2025 по 30.09.2025 з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому зважаючи на те, що обвинувачений не працює, призначення покарання у виді штрафу не є доцільним, оскільки не забезпечить його виправлення та перевиховання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

- DVD-R диск, який є додатком до протоколу огляду предмета від 15.11.2025, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгульський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1