Справа № 757/9139/25-к
Провадження №: 1-кп/752/1778/25
У Х В А Л А

25.11.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в ході судового розгляду в режимі відеоконференції з представниками потерпілих - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000091 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 4 ( в редакції від 06.11.2022), 190 ч. 5, 209 ч. 3 КК України, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 5, 209 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існува, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується в тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України, що свідчить про те, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, у тому числі на тимчасово не підконтрольній території та за кордоном, оскільки має можливість виїхати за кордон. Також, обвинувачений ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів. Крім того, наявним обгрунтований ризик того, що ОСОБА_11 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, а також вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити кримінальне правопорушення. Вказане свідчить про те, що запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також не зменшились та продовжують існувати, оскільки остання може переховування від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, враховуючи те, що є всі підстави вважати, що злочинна діяльність ОСОБА_10 носить системний характер, що підтверджується відповідними доказами.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 та відсутність ризиків, а також просила врахувати те, що ОСОБА_10 має на утриманні дитину, яка потребує постійного лікування, у зв`язку з чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у певний період доби.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора з аналогічних підстав, зазначених адвокатом ОСОБА_7 .

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала думки своїх захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що клопотання прокурора є немотивованим та необгрунтованим, таким, що не відповідає нормам діючого кримінального процесуального законодавства, закрема ст. ст. 132, 177, 178 КПК України, а також прокурором не надано як доказів наявності обгрунтованої підозри, так і не наведено по суті ні одного ризику, який би вказував на необхідність продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначила, що про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить також стан здоров`я ОСОБА_11 , оскільки останній потребує медичної допомоги після проведення складної операції та отримання такої медичної допомоги неможливе в умовах слідчого ізолятора. Визначений судом розмір застави є непомірним для ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.

Представники потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали заявлені прокурором клопотання щодо продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки учасників кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом вкотре враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , які зазначені захисником, а саме те, що ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, а також не має наміру ухилятися від явки до суду та перешкоджати розгляду кримінального провадження, однак самі по собі вказані обставини не є співмірними з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.

Інших доказів, окрім тих, яким судом вже була надана оцінка, та які не є достатніми для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, на даний час не надано.

Що стосується посилання сторони захисту на стан здоров`я ОСОБА_11 та ненадання належної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора, то на підтвердження вказаних доводів у розпорядження суду не надано відповідних доказів, які б свідчили про неможливість ОСОБА_11 за станом здоров`я перебувати під вартою.

Одночасно при вирішенні клопотання прокурора, суд враховує те, що на даний час на території України запроваджено воєнний стан, тобто встановлений особливий режим судового розгляду, що позбавляє суд можливості змінити запобіжний захід особі, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_11 в умовах слідчого ізолятора, відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_11 та наявність міцних соціальних зв`язків, суд вважає за можливе зменшити розмір застави, який в достатній мірі буде гарантувати виконання ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, беручи до уваги також те, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які і слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_11 саме такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 на 60 днів, тобто до 29.11.2025 року включно із визначенням застави - 590 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави в достатній мірі буде гарантувати виконання ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків, а саме: не відлучатись з міста Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з обвинуваченою, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, судом також враховано доводи сторони захисту щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_10 , оскільки остання на даний час належно виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, доказів протилежного у розпорядження суду не надано.

Разом з тим, що стосується посилання на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки дитина ОСОБА_10 потребує постійного лікування, то вказана обставина сама по собі не може бути підставою для застосування такого виду запобіжного заходу особі, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, крім того, за відповідними заяви ОСОБА_10 останній надаються відповідні дозволи суду на відвідування медичних установ.

Таким чином, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_10 може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 350 КПК України часткового задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, який не перевищує двох місяців, із забороною останній цілодобово залишати місце свого проживання із одночасним продовженням покладених на неї обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме - прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватись від спілкування з обвинуваченим, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_11 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23.01.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_11 заставу в межах, що становить 590 (п`ятсот дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 786 520 (один мільйон сімсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089; призначення платежу - застава за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 25.11.2025 року, по справі 757/9139/25-к, провадження 1-кп/752/1778/25, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_11 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатись з міста Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з обвинуваченою, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_11 з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу - домашнього арешту - задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_10 продовжити строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю - на 60 днів, тобто до 23.01.2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_10 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та перебування у бомбосховищі (укритті) під час повітряної тривоги.

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування з обвинуваченим, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що відповідно до ст. 181 ч. 5 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронний засіб контролю у разі його застосування.

Згідно ст. 181 ч. 3 КПК України направити копію ухвали для виконання до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Офісу Генерального прокурора, який підтримує державне обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`яти діб з дня її проголошення в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суддя ОСОБА_1