Справа № 645/7022/25
Провадження № 1-кс/645/1611/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

10.12.2025 року до Немишлянського районного суду міста Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в якій він просить суд скасувати повідомлення про підозру від 08 жовтня 2025 року, підготовлене та складене слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001341 від 07.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно громадянина ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначає, що в провадженні слідчого відділу СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0001341 від 07.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_6 . 08 жовтня 2025 р. його підзахисному ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001341 від 07.10.2025 р., про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, потерпілій ОСОБА_8 05 жовтня 2025 року. Обставини на які посилається слідчий та прокурор в підозрі трапилися 05 жовтня 2025 року. Згідно матеріалів справи події які зазначені в підозрі, а саме спричинення тілесних ушкоджень потерпілій проходили 05 жовтня 2025 року в період часу з 18 годин до 18-30 годин. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , як сама підозра, є незаконними та необґрунтованими, оскільки відсутні докази того, що саме його підзахисний спричинив потерпілій тілесні ушкодження, після яких через тривалий проміжок часу потерпіла померла. Потерпіла 05 жовтня 2025 року в період часу після 18 годин була жива, самостійно пересувалася, ходила, розмовляла, була в свідомості. Приблизно з 18-30 годин 05 жовтня 2025 року підозрюваний ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 розійшлися і ОСОБА_6 її вже не бачив і не спілкувався з нею. При цьому після 18-30 годин 05 жовтня 2025 р. потерпілу бачили інші особи і спілкувалися з нею. Якщо слідчий та прокурор вирішили, що ОСОБА_6 вчинив якісь неправомірні дії, то в будь-якому разі його дії кваліфіковані неправильно. На момент пред`явлення підозри були відсутні докази того, що ОСОБА_6 вчинив саме вбивство.

Далі, в ході проведення досудового слідства, підтвердилися обставини, які виключають кваліфікацію оскаржуваної підозри за ч. 1 ст. 115 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень самостійно рухалася, самостійно пересувалася, розмовляла, була в свідомості, дивилася телевізор, тощо, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , проколом слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 08.10.2025р., протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.10.2025р., проколом слідчого експерименту з ОСОБА_10 від 08.10.2025р., протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.10.2025р., а також висновком судово-медичної експертизи № 0003125 від 31.10.2025р. де зазначено, що смерть потерпілої могла наступити в період від 12 годин до 24 годин від часу огляду тобто від 06 год. 10 хв. 07.10.2025 року. Таким чином потерпіла ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень була живою і прожила по часу більше доби, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Відсутній також причинний зв`язок між ймовірними діями ОСОБА_6 та настанням через тривалий час (через майже добу) смертю потерпілої ОСОБА_8 . Тобто кваліфікація правопорушення повинна бути як мінімум за ч. 2 ст. 121 КК України. Також зазначав, що потерпіла ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень не зверталася за допомогою до медичних установ. ОСОБА_9 також не викликав швидку медичну допомогу потерпілій. Те, що потерпіла ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень жила, самостійно пересувалася, розмовляла, та інше підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.10.2025р.; проколом слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 08.10.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.10.2025р.; проколом слідчого експерименту з ОСОБА_10 від 08.10.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.10.2025р.; висновком судово-медичної експертизи № 0003125 від 31.10.2025р. де зазначено, що смерть потерпілої ОСОБА_8 могла наступити в період від 12 годин до 24 годин від часу огляду, тобто від 06 год. 10 хв. 07.10.2025 року, тобто смерть потерпілої ОСОБА_8 наступила приблизно в 18 годин 06 жовтня 2025 р. При цьому, якщо потерпілій ОСОБА_8 була б надана своєчасна та необхідна медична допомога, то вона залишилася б живою і тоді кваліфікація правопорушення може бути за ч. 1 ст. 121 КК України або за ч. 1 ст. 122 КК України. Вважає, що дане повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим та незаконним, а тому має бути скасовано.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі, поданій слідчому судді.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважаючи її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши надані документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 08 жовтня 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Правова кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ч. 1 ст. 115 КК України, тобто підозрюється у умисному вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вказане досудове розслідування наразі триває.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Так, згідно матеріалів скарги 08 жовтня 2925 року слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ОСОБА_12 , за погодженням прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_13 , повідомив ОСОБА_6 про підозру, згідно якої 05 жовтня 2025 року точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим ОСОБА_6 перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_10 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій той момент знаходилась раніше знайома йому ОСОБА_8 , де між ним та останньою виник словесний конфлікт, на підґрунті ревнощів та неприязних відносин, зумовлених агресивною поведінкою ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний намір спрямований на вбивство ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на умисне вбивство, підійшов до ОСОБА_8 , яка в цей момент лежала на дивані в кімнаті квартири за вищевказаною адресою та діючи умисно, сидячи зверху на ОСОБА_8 , почав наносити останній удари в хаотичному порядку кулаками обох рук в область голови та тулуба. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , стягнувши потерпілу з дивану на підлогу та діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки для здоров`я потерпілої та допускаючи настання смерті ОСОБА_8 , продовжив наносити кулаками обох рук удари в область голови та тулуба, після чого наніс не менше десяти ударів ногою в область голови ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_8 піднялась з підлоги направившись до кухні де почала вмиватись від кровотечі, та в цей момент до потерпілої підійшов ОСОБА_6 перебуваючи поряд з потерпілою діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки для здоров`я потерпілої та допускаючи настання смерті ОСОБА_8 наніс один удар кулаком своєї руки в область голови останньої, від якого потерпіла впала на підлогу та в цей момент ОСОБА_6 продовжив в хаотичному порядку наносити ОСОБА_8 удари ногами в область голови та тулуба. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла. Причиною смерті ОСОБА_8 , згідно лікарського свідоцтва про смерть №10-12/3125-с/2025 від 07.10.2025 стала: дислокаційний синдром, набряк головного мозку, закрита черепно мозкова травма, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається із повідомлення про підозру від 08.10.2025 року, в ній вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Процедура повідомлення про підозру ОСОБА_6 слідчим виконана відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Також слід враховувати, що повідомлення про підозру - це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування може перерости у твердження у вигляді обвинувального акту. Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, надавати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, крім випадку їх очевидної недопустимості. Повнота та всебічність проведеного розслідування теж не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при дослідженні обґрунтованості підозри.

Відповідно, і вимога щодо достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого, прокурора повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи ще неповною, призводить тим не менше до обґрунтованого висновку про ймовірну причетність особи до інкримінованого злочину та виключає протилежний висновок на даному етапі розслідування.

Розбіжності, на які посилається сторона захисту, а саме той факт, що висновки, які містяться у висновку експерта № 00003125 щодо часу отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не відповідають змісту підозри, не є безумовною підставою для скасування підозри та не є безперечними, а крім того, вони можуть бути усунені під час досудового розслідування.

Дослідивши наведені матеріали, суд приходить до висновку, що зібрані докази є достатніми для переконання в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, щодо якого йому повідомлено про підозру, а зібрані слідством докази на цьому етапі з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують його з обставинами, викладеними у повідомленні про підозру, та свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 узгоджується з вимогами вказаної статті, і доводи скарги щодо відсутності обов`язкових складових, що передбачені вимогами ст. 277 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в порядку вимог ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.10.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1