Справа № 642/4430/25
Провадження № 1-кс/642/1879/25
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2025 року представник заявника- адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002503 від 05.10.2023 та зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого .

В обґрунтування скарги представник заявника зазначив, що СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0002503 від 05.10.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, п. 5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була об`єктом незаконних реєстраційних дій.

Дану квартиру ОСОБА_6 продав ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу № 683 від 07.03.2023 року.

23.09.2024 року ОСОБА_7 подарувала вказану квартиру своїй доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно договору дарування № 490.

Представник заявника вважає ОСОБА_4 , добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 29.07.2025 року був накладений арешт на спірку квартиру у кримінальному провадженні №0002503 від 05.10.2023 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 обмежена у праві вільно розпоряджатись майном що перебуває у її приватній власності.

Отже, внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 було заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

17.12.2025 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого з заявою визнати її потерпілою в кримінальному провадженні № 0002503 від 05.10.2023 року.

19.12.2025 року постановою слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Відмова ґрунтується на тому, що в ходi досудового розслiдування вказаного кримінального провадження встановлені обставини, якi виключають заподіяння ОСОБА_9 матерiальної шкоди, оскiльки суб`єктивною стороною зазначеного злочину с реалiзацiя злочинного умислу, спрямованого саме на заволодiння квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обману, з метою її подальшого відчуження вiд iменi псевдовласника добросовiсному набувачу та отримання вiд останнього грошових грошових коштів. Крім того в постанові вказано наступне: «…на підставі викладеного вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом протиправного заволодіння квартирою, яка на час вчинення злочину ОСОБА_9 не належала, таким чином потерпiлою стороною вiд кримінального правопорушення остання бути не може. Наявнiсть на даний час зареестровано за ОСОБА_9 права власностi на згадану квартиру не вказує на наявність у неї на момент вчинення правопорушення…».

Однак, ОСОБА_4 не згодна з даною позицією слідчого , оскільки ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

ОСОБА_4 даним злочином заподіяно моральної шкоди, що виражено в: переживанні морального дискомфорту, негативному психоемоційному стані та занепокоєнні у зв`язку з накладенням арешту та реальною можливістю втрати майнових прав.

Моральна шкода ОСОБА_4 була завдана у зв`язку з тривалим психоемоційним напруженням, відчуттям правової невизначеності, переживанням, пов`язаним із загрозою втрати даної квартири, хвилюванням з приводу нерозуміння подальшої долі свого житла. У скаржниці порушився звичний ритм життя через незручності щодо вільного володіння, користування та можливого відчуження майна, необхідністю постійного захисту своїх прав.

Незважаючи на те, що квартира на час вчинення злочину не належала скаржниці, останній було завдано моральної та матеріальної шкоди, адже вона є добросовісним набувачем та володільцем квартири, наразі квартира знаходиться під арештом, що порушує її законні права та інтереси.

Окрім цього нею 17.12.2025 року був поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину, який був долучений до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про завдання шкоди.

Представник заявника вважає, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що була винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, у зв`язку з чим ця постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 та її представник- адвокат ОСОБА_3 не з`явилися, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, при цьому інший представник заявника- адвокат ОСОБА_10 надав до суду письмову заяву з проханням провести розгляд скарги за відсутність заявника та її представника, просивши задовольнити подану скаргу.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність завника, її представника та слідчого.

Вислухавши думку заявниці та її представника, дослідивши скаргу з долученими додатками, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за рапортом працівника правоохоронного органу, № 0002503 від 05.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.20023), п.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 30.07.1997 року державним нотаріусом Десятої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_1 після смерті своєї момерлої матері ОСОБА_14 .

Наприкінці 2022 року невстановлені особи підробили договір дарування квартири за вищезазначеною адресою від 29.09.2011 року, нібито посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 (нотаріальний бланк серії ВРМ №943775), яким ОСОБА_13 , начебто подарувала вищевказану квартиру ОСОБА_6 .

Згідно відповіді з Київського державного нотаріального архіву приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 29.09.2011 року договір дарування між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не посвідчувала.

В подальшому, 09.02.2023 року ОСОБА_6 звернувся до державного реєстратора, який на підставі вказаного підробного договору дарування здійснив державну реєстрацію права власності вказаної квартири за ОСОБА_6

18.12.2025 року до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , датоване 17.12.2025 р. про залучення її до кримінального провадження № 0002503 від 05.10.2023 року в якості потерпілої .

19.12.2025 року слідчим ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження в якості потерпілої.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий мотивував відмову у задоволенні клопотання, тим, що були встановлені обставини, які виключають заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди, оскільки досудове розслідування проводиться за фактом протиправного заволодіння квартирою, яка на час вчинення злочину ОСОБА_4 не належала, оскільки потерпілою стороною від кримінального правопорушення остання бути не може.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визннанні потерпілою.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя не погоджується з такою позицію слідчого, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Статтею 190 ч.4 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Отже, на момент винесення слідчим оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останній завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Слід зазначити, що наявність постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що права ОСОБА_4 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника заявника- адвоката адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002503 від 05.10.2023 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1