Справа № 215/8051/25
УХВАЛА
02 жовтня 2025 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кринички, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на посаді командира 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , раніше судимому:
- 21.12.2015 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 04.10.2018 Криничаньским районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 07.12.2018 Криничанським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання призначенене вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 та остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2019 вирок Криничанського районного суду Дніпропетровського області від 07.12.2018 в частині призначення покарання змінено. Вважати засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, в іншій частині вирок залишено без змін;
- 14.12.2020 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно з ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2019, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ст.81-1 КК України 07.11.2024 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 9 днів для проходження військової служби за контрактом,
Клопотання обґрунтоване тим, що 25.04.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , самовільно без дозволу командира залишив пункт тимчасової дислокації АДРЕСА_3 .
30.09.2025 до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова від Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та визначення органу, який буде здійснювати досудове розслідування.
01.10.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на даний час не усунуті, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, відсутність стійких соціальних та трудових зв`язків, наявний факт самовільного залишення військової частини, а також можливість безперешкодного пересування територією України як військовослужбовця; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, перебуваючи на волі, підозрюваний може симулювати хворобу, вчинити самокалічення чи використати підроблені документи, щоб уникнути відповідальності; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану.
З огляду на викладене, слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний причетність до скоєного визнав, проти заявленого клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід для проходження реабілітації після поранення.
Захисник підозрюваного підтримав позицію останнього, зазначив, що прокурором не підтверджені ризики, заявлені у клопотанні. Надав медичні документи на підтвердження проходження лікування ОСОБА_4 ..
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова від Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та визначення органу, який буде здійснювати досудове розслідування.
30.09.2025 ОСОБА_4 було затримано та 01.10.2025 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Відповідно до пред`явленої підозри 25 квітня 2025 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира відділення 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України N551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командира залишив пункт тимчасової дислокації АДРЕСА_3 , командуванню про причини свого неприбуття ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки не був зупинений співробітниками поліції ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області під час відпрацювання території обслуговування згідно з Наказом МВС №1838 від 12.08.2025 «Про організацію проведення на території Дніпропетровської області профілактичних заходів «Розшук».
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Обставинами та доказами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є: акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2025 щодо факту самовільного залишення ОСОБА_4 пункту тимчасової дислокації ( АДРЕСА_3 ); довідка-доповідь про виявлення ознак злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у діях військовослужбовця ОСОБА_4 ; протокол його затримання у порядку ст. 208 КПК України від 30.09.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами доданими до клопотання, розглянутими в їх сукупності.
Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язані події кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
При розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою слідчий суддя враховує, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний розуміє, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Усвідомлюючи можливість призначення такого покарання, підозрюваний може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду. Встановлено, що підозрюваний не має стійких соціальних та офіційно не працевлаштований, вільно пересувається територією України та вже вчиняв самовільне залишення військової частини під час проходження військової служби. Це характеризує його як особу, схильну до ухилення від виконання обов`язків та свідчить про реальний ризик переховування. ОСОБА_4 офіційно є військовослужбовцем, має військовий квиток із зазначенням місця служби та, у разі перевірок, може пред`являти його, що фактично дозволяє йому безперешкодно переміщатися територією України. Додатковим ризиком є постійна передислокація підрозділу, в якому він проходить військову службу за контрактом, у зв`язку з виконанням бойових завдань. Це може стати підставою для ухилення від явки до органів досудового розслідування чи суду під приводом виконання військових обов`язків, що унеможливить дотримання принципу розумності строків кримінального провадження. Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2024 підозрюваного було умовно-достроково звільнено від відбування покарання для проходження військової служби, проте він у період умовно-дострокового звільнення підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що характеризує його як особу, схильну до ухилення від виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, з огляду на активні бойові дії на території України, існує очевидний ризик його переховування на тимчасово окупованих територіях, непідконтрольних органам державної влади.
При цьому, ризики, передбачені пунктами 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на обставини підозри, слідчий суддя вважає недоведеними, через те, що у зв`язку із затриманням підозрюваного та врученням йому підозри припинено ризик продовження вчинення ним кримінального правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих матеріалів враховує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, існує ризик переховування від органів досудового розслідування і суду. Даними щодо особи підозрюваного встановлено, що він будучи неодноразово засудженим в період умовно-дострокового звільнення знову підозрюється у вчиненні злочину, що свідчить про нестійке сприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності. Також слідчим суддею враховано стан здоров`я підозрюваного, його характеристику з місця служби та інформацію із «Обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», в яких зазначено про наявність зареєстрованого провадження за ч.2 ст.296 КК України щодо ОСОБА_4 Чернівецьким районним управлінням поліції ГУНП в Чернівецькій області.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу з урахуванням тих обставин, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.
За положеннями ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
За таких обставин, єдиним запобіжним заходом, який слід застосувати до підозрюваного, який є військовослужбовцем, є тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та наявність вказаного ризику.
Враховуючи, що ОСОБА_4 було затримано 30.09.2025 та 01.10.2025 йому було оголошено про підозру, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слід застосувати з дня його фактичного затримання 30.09.2025, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.
Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням усіх обставин справи та особи підозрюваного, не визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 30.09.2025 по 28.11.2025 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя