БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2681/25
Провадження №1-кп/497/205/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про обрання запобіжного заходу та передачу кримінального провадження для об`єднання)

20.10.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000506 від 21.08.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, зі слів має спеціальну середню освіту, утриманців не має, офіційно не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.08.2005 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підсудний Болградському районному суду Одеської області та відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, який дійсно відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Прокурором 16.10.2025 року подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави (а.с.20-29).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що само по собі може спонукати останнього сховатись від суду та вжити заходів щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

Обвинувачений може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілого, свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії, судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Слід враховувати, що потерпілий та свідки, що викривають протиправні дії ОСОБА_4 , перебували в дружніх відносинах з обвинуваченим, а від так він має вплив на кожну зі вказаних осіб та може вдатися до спроб незаконно впливу на потерпілого та свідків, для зміни їх показів з метою уникнення або зменшення відповідальності за вчинені дії.

На думку прокурора всі перелічені ризики знаходять своє підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_4 є громадянином України, не працює, не навчається та не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього значних соціальних зав`язків. Обставини та характер інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію на стадії судового провадження.

Введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці ОСОБА_4 .

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи ОСОБА_4 .

Прокурор також просив не застосовувати заставу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, яке згідно ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачене позбавлення волі строком до 8 років, та вчинив зазначене правопорушення із застосуванням насильства.

В порядку ч. 6 ст. 199 КПК України ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 22.08.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.10.2025 включно.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження прокурор вважає доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому засіданні:

- прокурор, подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. По твердженню прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми років, та зважаючи на покарання яке загрожує обвинуваченому, останній може вчинити дії до приховування від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому розгляду іншим чином. Наразі свідки судом не допитані, а тому на них може бути вчинений тиск. Докази судом не досліджені, що не надає можливість суду встановити істину в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Суд перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись із наявними матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 14.10.2025 року складеного слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , затвердженим прокурором Болградського окружної прокуратури ОСОБА_7 обвинувачується ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000506 від 21.08.2025 року.

З тесту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.121 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від п`яти до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до восьми років.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури Одеської області.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду ОСОБА_8 від 22.08.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.10.2025 включно без визначення застави (а.с.27-29).

Ухвалою Болградського районного суду від Одеської області суду від 16.10.2025 року призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні на 20.10.2025 року а.с.16).

Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4).

Відповідно до статті 189 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, має постійне місце проживання, зі слів не одружений, утриманців не має.

Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На процесуальні ризики незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків вказує той факт, що кримінальне провадження наразі тільки надійшло на розгляд Болградського районного суду Одеської області, знаходиться на стадії підготовчого провадження та свідки не допитані.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цієї особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватими у його вчиненні, даних про особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що ризики продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Суд зазначає, що на тепер в даному кримінальному провадженні не були допитані свідки, не досліджено докази. Тому, обираючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яке інкриміноване обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про обрання (продовження) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів про наявність достатніх підстав вважати, що ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності.

Крім цього, суд також звертає увагу, що Законом № 2500-IX від 15 серпня 2022 року ВР затвердила Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022 року. І до тепер воєнний стан триває.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне не визначити обвинуваченому розмір застави в силу вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про передачу даного обвинувального акту судді ОСОБА_9 , на розгляді якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 162 ч.1 КК України (справа №497/2842/24) (а.с.30-31).

В підготовчому засіданні:

-захисник підтримав своє клопотання, вважав, що з метою економії процесуального часу суду, кримінальні провадження доцільно об`єднати:

-обвинувачений покладався на розсуд суду:

-прокурор вважав за доцільне клопотання задовольнити частково, оскільки питання об`єднання кримінальних проваджень є правом суду, а тому має бути з`ясована думка судді щодо можливості об`єднання даних кримінальних проваджень.

Розглянувши зазначене клопотання захисника, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Процедура вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень, які окремо надходять на розгляд до суду першої інстанції чітко встановлена у ст. 334 КПК України та передбачає саме передачу кримінального провадження, що надійшло пізніше складу суду, що вже здійснює провадження, для вирішення питання їх об`єднання.

Власне, із положень норми ч. 2 ст. 334 КПК України вбачається те, що повноважним складом суду для розгляду питання про об`єднання кримінальних проваджень є саме той головуючий суддя, який вже здійснює судове провадження первинної справи, а не той склад суду, який проводить підготовче провадження кримінальної справи, яка окремо і пізніше від першої справи надійшла до суду для її розгляду.

Суд приймає до уваги, що на розгляді судді ОСОБА_9 перебуває об`єднане кримінальне провадження ЕУ№497/2842/24, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 162 ч.1 КК України, судовий розгляд по якому не розпочато, а відтак наявна можливість для передачі даного обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України судді ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання з вже об`єднаним кримінальним провадженням ЕУ№497/2842/24 відносно цієї ж особи ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 162 ч.1 КК України.

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Керуючись ст.ст.131, 176-178, 183, 217, 314, 334, 372, 392, 393, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 , підтримане прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 -? задовольнити.

Обрати обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000506 від 21.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч. 1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити до 18.12.2025 року включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про передачу даного обвинувального акту для об`єдання судді ОСОБА_9 , на розгляді якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 162 ч.1 КК України (ЕУ №497/2842/24) задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000506 від 14.10.2025 року (ЕУ №497/2681/25) відносно ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України передати складу суду під головуванням судді ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання з кримінальними провадженнями №0000527 від 21.09.2024 року та 0000190 від 13.12.2024 (ЄУ №497/2842/24), яке надійшло раніше та у якому призначено судовий розгляд на 10.11.2025?року, який не було ще розпочато.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії ухвали

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1