Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/478/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 383/211/20 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 246 (160) В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000404 за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2025 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтневе Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст. 246 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та у відповідності до ст.76 КК України та покладено на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 6908,12 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчинену за попередньою змовою групою осіб, що спричинила тяжкі наслідки, за таких обставин.

Так, відповідно до ст. 60 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» визначено, що полезахисні лісові смуги підлягають особливій охороні як природні комплекси, що мають велику екологічні цінність для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних явищ.

Стаття 4 Лісового кодексу України, встановлює, що до лісового фонду відносяться лісові ділянки а також захисні насадження лінійного типу у випадку, коли площа цих насаджень становить не менше 0,1 га (10 соток). Якщо площа лісової смуги менше 0,1 га, вона може трактуватися як група дерев, чагарників на сільськогосподарських угіддях і розглядатися як окремий специфічний об`єкт на землях сільськогосподарського призначення.

Стаття 39 Лісового кодексу України розподіляє ліси за екологічним і соціально-економічних значенням в встановлює категорії лісів. Зокрема, полезахисні лісові смуги відносяться до категорії захисних лісів, які виконують водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції.

Згідно статті 95 Лісового кодексу України громадський контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється громадськими інспекторами охорони навколишнього природного середовища, повноваження яких визначаються положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері навколишнього природного середовища.

Нормативи, за якими виділяються особливо захисні лісові ділянки, встановлюються у відповідності до Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007 року. Згідно пункту 7 цієї Постанови до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема: 1) лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів).

Згідно ст. 22 Земельного кодексу України, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, належать до земель сільськогосподарського призначення у категорії несільськогосподарських угідь.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: 1) незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

ОСОБА_8 всупереч вищевказаним вимогам, 05.11.2019 року близько 18 години 00 хвилин, разом із ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження №0000073, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, діючи всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, на автомобілі марки ВАЗ модель 21061, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем котрого є ОСОБА_10 , прибули до полезахисної лісової смуги, площа якої становить понад 0,1 га, що розташована на території Тарасівської сільської ради на відстані 4 км. в південно-східному напрямку від с. Червонопілля Бобринецького району Кіровоградської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_10 за допомогою бензинової ланцюгової пилки, яку заздалегідь взяв з собою, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, діючи умисно та протиправно, з метою власної наживи, шляхом повного відокремлення від кореня, здійснив незаконну порубку до ступеню припинення росту дванадцяти деревин породи «Дуб» з діаметром дерев у корі біля шийки кореня відповідних розмірів: 1) 35 см., 2) 27 см., 3) 23 см., 4) 31 см., 5) 37 см., 6) 29 см., 7) 25 см., 8) 38 см., 9) 20 см., 10) 40 см., 11) 21 см., 12) 41 см., при цьому стовбури зазначених дванадцяти сироростучих дерев ОСОБА_10 , почергово після кожного відокремлення від кореня розпилював на частини, довжиною від 46 см. до 95 см., а ОСОБА_8 , в цей час зносив їх на одну купу таким чином підготовлюючи їх для подальшого транспортування.

В подальшому розпилені частини дванадцяти сироростучих дерев породи «Дуб» ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 , завантажували на автомобільний причеп синього кольору, який ОСОБА_10 , заздалегідь взяв з собою з дому, та почергово перевезли до території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 та в якому проживає ОСОБА_10 , де складали їх на купу на подвір`ї.

Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , продовжуючи свій спільний злочинний намір направлений на незаконну порубку дерев та діючи з єдиним умислом направленим на завершення свого злочинного наміру, 06 листопада 2019 року близько 18 години 00 хвилин, достовірно знаючи про те, що у полезахисній лісовій смузі, що розташована на території Тарасівської сільської ради на відстані 4 км. в південно-східному напрямку від с. Червонопілля Бобринецького району Кіровоградської області, залишилися ще дерева, які можна випиляти та які вони не змогли випиляти за один раз, знову на автомобілі марки ВАЗ модель 21061, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , володільцем котрого є ОСОБА_10 , прибули до вказаної полезахисної лісової смуги.

Діючий далі та доводячи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, до кінця, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_10 , за допомогою бензинової ланцюгової пилки, яку заздалегідь взяв з собою, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, діючи умисно та протиправно, з метою власної наживи, шляхом повного відокремлення від кореня, здійснив незаконну порубку до ступеню припинення росту шістнадцяти деревин породи «Дуб» з діаметром дерев у корі біля шийки кореня відповідних розмірів: 1) 38 см., 2) 27 см., 3) 29 см., 4) 38 см., 5) 20 см., 6) 25 см., 7) 31 см., 8) 17 см., 9) 31 см., 10) 26 см., 11) 22 см., 12) 34 см., 13) 37 см., 14) 32 см., 15) 17 см., 16)22 см., при цьому стовбури зазначених шістнадцяти сироростучих дерев ОСОБА_10 , так як і першого разу почергово після кожного відокремлення від кореня розпилював на частини, довжиною від 46 см до 95 см, а ОСОБА_8 , в цей час зносив їх на одну купу таким чином підготовлюючи їх для подальшого транспортування.

В подальшому розпилені частини дванадцяти сироростучих дерев породи «Дуб» ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , завантажували на автомобільний причеп синього кольору, який ОСОБА_10 , заздалегідь взяв з собою з дому, та почергово перевезли до території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 та в якому проживає ОСОБА_10 , де складали їх на купу на подвір`ї.

Відповідно до висновку судової інженерно - екологічної експертизи №4604/19-27 від 29.11.2019 року, проведеної судовим експертом Кропивницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки двадцяти восьми сироростучих дерев породи «Дуб» до ступеня припинення росту в полезахисній лісосмугі, яка розташована на території Тарасівської сільської ради на відстані 4 км. в південно-східному напрямку від с. Червонопілля Бобринецького (нині Кропивницького) району Кіровоградської області, становить 127532 гривні 56 копійок (сто двадцять сім тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 56 копійок).

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що протиправними діями по знищенню полезахисних лісових насаджень на території Тарасівської сільської ради Бобринецького (нині Кропивницького) району Кіровоградської області порушниками завдано значну шкоду довкіллю, а саме погіршився породний склад, якість насаджень та захисні властивості, виникли труднощі у відтворенні заліснення даних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , своїми незаконними діями, внаслідок незаконної порубки сироростучих дерев породи «Дуб» спричинили шкоду навколишньому природному середовищу в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в розмірі на загальну суму 127532 гривні 56 копійок (сто двадцять сім тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 56 копійок).

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого та призначене покарання, просила вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на особу ОСОБА_10 . В іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції, розглядаючи обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, в мотивувальній частині вироку вказав, що зазначене правопорушення він учинив за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 . Разом з цим, суд ухвалою від 10.02.2025 ОСОБА_10 оголосив в розшук, матеріали відносно нього виділив в окреме провадження та розгляд справи зупинив до розшуку останнього. Таким чином висновок суду у мотивувальній частині вироку від 12.05.2025 щодо ОСОБА_10 про його співучасть у вчиненні кримінального правопорушення з ОСОБА_8 є констатацією його винуватості у цьому кримінальному правопорушенні.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 246 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 246 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінального правопорушення, юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 та призначене йому покарання не оспорюються, колегія суддів не входить в обговорення вини, кваліфікації дій обвинуваченого та в призначене йому покарання і вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.4 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, вчинену за попередньою змовою групою осіб, що спричинила тяжкі наслідки

Разом із тим, згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно із положеннями ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів.

Водночас суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження або зупинені судом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, в мотивувальній частині вироку вказав, що зазначене правопорушення він учинив за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 .

Разом з цим, суд ухвалою від 10.02.2025 ОСОБА_10 оголосив в розшук, матеріали відносно нього виділив в окреме провадження та розгляд справи зупинив до розшуку останнього.

Таким чином висновок суду у мотивувальній частині вироку від 12.05.2025 щодо ОСОБА_10 про його співучасть у вчиненні кримінального правопорушення з ОСОБА_8 є констатацією його винуватості у цьому кримінальному правопорушенні.

Зазначена преюдиція щодо винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України не лише входить у колізію нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст.7 КПК України, загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, на що вказано у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 173/123/17.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню. Вирок суду першої інстанції слід змінити в частині виключення інформації про ОСОБА_10 . В іншій частині вирок залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на особу ОСОБА_10 .

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)