Провадження №1-кс/369/3221/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000128 від 11.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що 10.11.2025 до ЧЧ ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівників поліції, з приводу, що в ході патрулювання було зупинено т/з марки "Рено" із д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який надав працівникам поліції неправомірну вигоду за не складання на останнього адміністративних матеріалів в сумі 17 тисяч гривень. Подія мала місце за адресою: Київська область, Бучанський район, с. П. Борщагівка, вул. Соборна, неподалік буд. 2 (ЄО №4372 від 10.11.2025).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 10.11.2025 в період часу з 14 год. 20 хв. по 14 год. 30 хв. було проведено огляд службового автомобіля марки «Volkswagen ID4» із д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, неподалік буд. 2, в ході якого було виявлено під гумовим килимом переднього пасажирського сидіння предмети зовні схожі на грошові кошти, а саме: 20 купюр номіналом по 500 гривень із серіями ЄС8555180, ГА5036351, ГК9205853, КИ0873507, ЄР3885117, ВС4611388, ГК8294700, ЕЗ1561047, КГ8176205, АМ5095540, ГК2287138, АП1744890, ГК1224616, ЛЗ6843047, ЛБ8723727, ЛА7303981, ЛА6525842, АЗ2158935, ЄИ6197206, ВЄ9012741 та 7 купюр номіналом по 1000 гривень із серіями АТ3986682, ЛА2237165, АН5149706, АГ6692604, ЗС8459075, ЛА6702929, КЖ3456275, які вилучено та упаковано до спецпакету WAR1155295, який опечатано.

З викладеного вбачається, що майно, вилучене під час огляду місця події 10.11.2025 року, є матеріальними об`єктами та знаряддям даного кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 237 КПК України вилучене під час огляду місця події: предмети зовні схожі на купюри, а саме: 20 купюр номіналом по 500 гривень із серіями ЄС8555180, ГА5036351, ГК9205853, КИ0873507, ЄР3885117, ВС4611388, ГК8294700, ЕЗ1561047, КГ8176205, АМ5095540, ГК2287138, АП1744890, ГК1224616, ЛЗ6843047, ЛБ8723727, ЛА7303981, ЛА6525842, АЗ2158935, ЄИ6197206, ВЄ9012741 та 7 купюр номіналом по 1000 гривень із серіями АТ3986682, ЛА2237165, АН5149706, АГ6692604, ЗС8459075, ЛА6702929, КЖ3456275, які вилучено та упаковано до спецпакету WAR1155295, який опечатано.

Просив суд накласти арешт на вилучене майно.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на предмети зовні схожі на грошові кошти, а саме: 20 купюр номіналом по 500 гривень із серіями ЄС8555180, ГА5036351, ГК9205853, КИ0873507, ЄР3885117, ВС4611388, ГК8294700, ЕЗ1561047, КГ8176205, АМ5095540, ГК2287138, АП1744890, ГК1224616, ЛЗ6843047, ЛБ8723727, ЛА7303981, ЛА6525842, АЗ2158935, ЄИ6197206, ВЄ9012741 та 7 купюр номіналом по 1000 гривень із серіями АТ3986682, ЛА2237165, АН5149706, АГ6692604, ЗС8459075, ЛА6702929, КЖ3456275, які вилучено та упаковано до спецпакету WAR1155295.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5