Справа № 449/668/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисниці ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 04.04.2025р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Куровичі, Золочівського району, Львівської області; українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не є депутатом, тимчасово не працюючий, засуджени й Перемишлянським районним судом Львівської області 14.04.2025 р. за ч.3 ст.246 КК України до трьох років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 впродовж липня 2024р. квітня 2025 року умисно повторно систематично скоював щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 психологічне та фізичне насильство, яке проявилось у штовханнях, шарпаннях, образах, приниженнях, сварках, погрозах і нецензурній лайці, внаслідок чого у ОСОБА_4 відповідно до листа Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області №128 від 09 квітня 2025 року виникли емоційна залежність, психологічні страждання і значне зниження рівня життя.

Зокрема, приблизно о 23 год. 16 липня 2024 р. за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ) скоїв психологічне домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , яке проявилось в образах та нецензурній лайці, а також фізичне домашнє насильство, яке проявилось в штовханнях та шарпаннях.

О 16 год. 20 липня 2024 року перебуваючи на площі 550-річчя Перемишлян (м.Перемишляни) скоїв психологічне домашнє насильство до своєї співмешканки ОСОБА_4 , яке проявилось в образах, приниженні та погрозах фізичною розправою.

За скоєння таких дій обвинуваченого 16 вересня 2024 року було притягнуто до адмінітсративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Попри це, о 20 год. 20 хв. 3 квітня 2025 року поблизу магазину «Чарка» (вул.Галицька,15, м.Перемишляни) скоїв психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , яке проявилось у погрозах, образах та нецензурній лайці.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання і протидію домашньому насильству», дія цього закону поширюється на дані правовідносини.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбачених ст.126-1 КК України, не заперечував. Пояснив, що дійсно проживав спільно з ОСОБА_4 . Між ними інколи виникали непорозуміння. Перші два епізоди стались під час їх спільного проживання. Третій після того як ОСОБА_4 розірвала їх відносини. Після розриву відносин в нього залишилось негативне ставлення до неї, - тому коли він її зустрів 3 квітня 2025 року, між ними виник конфлікт. Просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 дала суду такі покази. Вона з обвинуваченим спільно приживали певний період часу. На якомусь етапі відносин між ними почали виникати сварки і їй довелось звертатись до поліції. В квітні 2025 року, коли відносини між ними вже були розірвані, вони випадково зустрілись біля магазину «Чарка» де обвинувачений розпочав сварку, почав ображати та погрожувати.

Оцінюючи дані обвинуваченим та потерпілою покази, зважаючи на обставини викладені в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, оскільки він вчиняв систематичне умисне психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 .

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді одного року обмеження волі та приєднати невідбуте покарання за вироком Перемишлянського районного суду від 14.04.2025 р. за ч.3 ст.246 КК України.

Захисниця вважала, що обвинуваченому можливо призначити менш суворе покарання 200 годин громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочину невеликої тяжкості, особу винного.

Обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66, 67 КК України відсутні.

Визначаючи міру покарання, суд вважає, що покарання у вигляді одного року обмеження волі (про що просив прокурор) є надто обтяжливим, зважаючи на встановлені судом обставини. Тому до обвинуваченого ОСОБА_5 більш доцільно застосувати покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Вироком Перемишлянського районного суду від 14.04.2025 р. обвинуваченого ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.246 КК України до трьох років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з однорічним іспитвим строком.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, було вчинене обвинуваченим до постановлення вироку Перемишлянського районного суду від 14.04.2025 р. за ч.3 ст.246 КК України, - то на підставі ч.1, 4 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 65, ст.126-1 КК України, ст. 349, 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.1, 4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарань приєднати покарання визначене вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 14.04.2025 р. за ч.3 ст.246 КК України та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі строком три роки.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1