Справа № № 585/191/26
Номер провадження 1-кп/585/246/26
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

15 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0004327 від 10.12.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України ,-

в с т а н о в и в:

З Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону 15 січня 2026 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за № 0004327 від 10.12.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 407 КК України, який ухвалою судді від 15 січня 2026 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, в судове засідання викликати обвинуваченого , захисника.

Крім того, прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивував тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з огляду на характеризуючі дані про особу обвинуваченого інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_4 .

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, усвідомлює невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, а саме: виключно у вигляді позбавлення волі. При цьому, із врахуванням характеру вчинення ним кримінального правопорушення, уникнення відповідальності, має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятися від суду. Тому без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде переховуватися від суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні) слід зазначати, що обвинувачений ОСОБА_4 , отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі, анкетних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, приймали участь у проведенні слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів. Крім того, вказані особи проходять військову службу в одному підрозділі. Також обвинувачений може вплинути на свідків, використовуючи своє становище, як військовослужбовця, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, може вчинити інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема, самовільне залишення військової частини (ст. 407 КК України), дезертирство (ст. 408 КК України) тощо, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможливлює здійснення швидкого, повного і неупередженого судового слідства у вказаному кримінальному провадженні.

Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 може продовжити свою кримінально карану діяльність. При цьому необхідно акцентувати увагу на неможливості обрання обвинуваченому ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , так як ризики, зазначені прокурором, є надуманими і нічим не підтверджуються. Просив скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 .

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з обвинувальним актом, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступних підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Роменському міськрайонному суду Сумської області.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвала діє до 19 січня 2026 року.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес в цій справі, який полягає в запобіганні переховування ОСОБА_4 від правосуддя та вчиненню іншого кримінального правопорушення, а також в незаконному впливі на свідків, переважає над його правом на особисту свободу та недоторканість, а тому подальше тримання його під вартою, на цій стадії, коли розгляд справи лише починається, буде пропорційним суспільній меті.

Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності, у зв`язку із зміною статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, із дня обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, до підготовчого засідання пройшло небагато часу, а також враховуючи те, що на даній стадії ще не допитані свідки, а ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а і в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тобто вказаний ризик не припинив своє існування, суд переконаний, що скасування запобіжного заходу обвинуваченому не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, суд враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Тому клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою і він на даний час перебуває в ДУ Сумський слідчий ізолятор.

Згідно з п.п. 1,4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватись у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 перебуває в ДУ Сумський СІЗО, розгляд справи призначено на першу половину дня, що утруднить доставку обвинуваченого в судове засідання, з метою вжиття заходів для забезпечення оперативності судового провадження, суд вважає за необхідне кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглядати в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314; частинами 2-3 ст. 315 статтею 316, 176-178, 183, 314-317, КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження № 0004327 від 10.12.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області в режимі відеоконференцзв`язку з Роменським міськрайонним судом Сумської області та ДУ Сумський слідчий ізолятор на 23 січня 2026 року на 10 годину 00 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 діб до 15 березня 2026 року.

Виконання ухвали в частині технічного забезпечення відеоконференції доручити адміністрації ДУ Сумський слідчий ізолятор.

Учасникам справи має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Копію ухвали для відому та виконання надіслати ДУ Сумський слідчий ізолятор.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає, а в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду проголошено 16 січня 2026 року о 08 год. 10 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6