Справа № 1-262/1996
Провадження № 1-о/592/1/26
КОВПАКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. СУМИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 від 20 січня 2026 року про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року по справі № 1-262/1996 за нововиявленими обставинами,

установив:

20.01.2026 до Ковпаківського районного суду м. Суми від засудженого ОСОБА_2 з супровідним листом начальника Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 від 20.01.2026 надійшла заява про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року по справі № 1-262/1996 за нововиявленими обставинами.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 головуючим з розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 визначено суддю Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 .

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 18.01.1996 він був затриманий працівниками МРЕО УВС Сумської області та оперативними працівниками міліції Сумського ВМ УМВС України в Сумській області у приміщенні МРЕО УВС Сумської області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України (1960 року) та доставлений до відділення Сумського ВМ УМВС України в Сумській області.

Під час його затримання та тримання у рійвідділку міліції оперативні працівники міліції відмовились надавати йому захисника (адвоката) під час допитів та повідомляти його рідних про затримання.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року по справі № 1-262/1996 його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ознакою ч. 2 ст. 194 КК України (1960 року) та засуджено до покарання у виді одного року виправних робіт без позбавлення волі з утриманням щомісячно у дохід держави 20% заробітної плати.

17.04.1996 вирок набрав законної сили.

25.10.2021 ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення щодо нього оперативними працівниками міліції Сумського ВМ УМВС України в Сумській області, які під час його затримання та тримання у райвідділку міліції відмовилися надавати йому захисника (адвоката) під час допитів та повідомляти його рідним про його затримання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України (порушення права на захист) до Сумської обласної прокуратури.

17.11.2021 було внесено відомості до ЄРДР та розпочате кримінальне провадження № 000021 за ч. 1 ст. 374 КК України.

Йому стало відомо, що 29.12.2025 Сумською обласною прокуратурою було винесено постанову про закриття кримінального провадження№ 000021 від 17.11.2021.

Просить винести ухвалу, якою скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року по справі № 1262/1996 за нововиявленими обставинами, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

Перевіркою додержання засудженим вимог закону при поданні ним заяви встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту ст. 459 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Тобто, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення.

При цьому, необхідним є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема у справі «Желтяков проти України» (Zheltyakov v. Ukraine), заява № 4994/04, рішення від 09.06.2011. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, що жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Зокрема, у названій справі ЄСПЛ зазначив: "у будь-якому разі Суд вважає, що ситуація не вимагала такого грубого втручання у остаточне рішення суду. Немає жодних підстав вважати, що воно стосувалося серйозного порушення процесуальних норм. Також не стверджувалось, що висновок був "завідомо неправильним".

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України".

Крім того, слід зазначити, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. За наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до висновку про застосування норми права, передбаченої ч. 1 ст. 461 КПК України, у взаємозв`язку із приписами частин 2-4 вказаної статті, зробленого Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2025 року у справі № 464/7111/14-к, положення ч. 1 ст. 461 КПК України, за якими заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, підлягають застосуванню як у разі коли в заяві йдеться про обставини, які підтверджують вчинення особою більш тяжкого кримінального правопорушення, ніж те, за яке її було засуджено, або спростовують висновки про її невинуватість (частини 2, 3 вказаної статті), так і в разі коли в заяві йдеться про обставини, що підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 461 КПК України).

Вказаних вимог КПК України засудженим ОСОБА_2 у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не дотримано.

Як вбачається з наведених у заяві ОСОБА_2 мотивів та доданих матеріалів, про обставини які він вважає нововиявленими (дії оперативних працівників міліції Сумського ВМ УМВС України в Сумській області, які під час його затримання та тримання у райвідділку міліції відмовилися надавати йому захисника (адвоката) під час допитів та повідомляти його рідним про його затримання - порушення права на захист) він дізнався ще у 1996 році під час його затримання та проведення допитів.

Крім того, фактом, який чітко та беззаперечно вказує на обізнаність ОСОБА_2 про зазначені ним обставини, як нововиявлені, є момент подачі ним заяви 25.10.2021 про вчинення кримінального правопорушення щодо нього оперативними працівниками міліції Сумського ВМ УМВС України в Сумській області, які за твердженням засуджного під час його затримання та тримання у райвідділку міліції відмовилися надавати йому захисника (адвоката) під час допитів та повідомляти його рідним про його затримання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України (порушення права на захист) до Сумської обласної прокуратури (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, доданий заявником до заяви).

Зазначення засудженим, що 29.12.2025 Сумською обласною прокуратурою було винесено постанову про закриття кримінального провадження№ 000021 від 17.11.2021 та про те, що під час досудового розслідування його доводи щодо порушення права на захист не були спростовані, не є обставиною, яка свідчить про дотримання засудженим трьохмісячного строку звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Також суддя зауважує, що з повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 17.03.2025 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 1-262/1996, провадження № 1-о/592/69/25) заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.04.1996 за нововиявленими або виключними обставинами від 14.09.2020 залишено без задоволення. Як на інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, ОСОБА_2 посилався на порушення його права на захист, що полягало в тому, що його не було забезпечено захисником під час затримання працівниками міліції, не повідомлено рідних про його затримання, що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону і дана обставина під час судового провадження не досліджувалася.

Судом констатовано, що розгляд кримінальної справи № 1-262/1996 стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 194 КК України проводився у присутності захисника ОСОБА_4 , засуджений вказав, що не повідомляв ані своєму захиснику, ані суду про допущене під час його затримання право на захист, що полягало в тому, що працівники міліції відмовились надати йому захисника та повідомити рідних про його затримання.

Ініційоване ОСОБА_2 вже після звернення до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами досудове розслідування у кримінальному провадженні №000021 від 17.11.2021 за ч. 1 ст. 374 КК України, на переконання суду, також беззаперечно не свідчить про існування нововиявлених обставин.

Ухвала суду від 17.03.2025 не набрала законної сили, апеляційний розгляд за скаргою ОСОБА_2 призначено у Сумському апеляційному суді на 25.03.2026.

Дана обставина свідчить про те, що засуджений ОСОБА_2 повторно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року по справі № 1-262/1996 за нововиявленими обставинами де нововиявленими обставинами зазначає ті обставини, які були предметом розгляду Ковпаківського районного суду м. Суми (ухвала суду від 17.03.2025, справа № 1-262/1996, провадження № 1-о/592/69/25).

Тобто на даний час існує судове рішення, яким вже вирішена заява засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з тих самих мотивів і підстав, яке знаходиться на стадії апеляційного розгляду.

Подана ОСОБА_2 14.09.2020 заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами (справа № 1-262/1996, провадження № 1-о/592/69/25) підтверджує сплив та не дотримання засудженим процесуального строку- протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про нововиявлені обставини, при зверненні до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою від 20.01.2026.

На підставі вищевикладеного суддя приходить до переконання про необхідність повернення заяви засудженому ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392, 429, 459-464, 469 КПК України, суддя,

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 1996 року у справі № 1-262/1996 за нововиявленими обставинами від 20 січня 2026 року повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом семи діб з дня її підписання, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_5