справа №176/4679/25
провадження №1-кп/176/164/26
В И Р О К

Іменем України

22 січня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх на утриманні не має, офіційно не працює, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2025 за №0000441, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.08.2025 року, приблизно о 07 год. 00 хв., точного не встановлено, прийшовши в гості до потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає у кв. АДРЕСА_2 , отримав від останнього прохання сходити за продуктами до магазину, при цьому потерпілий ОСОБА_6 надав ОСОБА_3 банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_3 ), а також повідомив останньому пін-код від неї. Надалі ОСОБА_3 , знаючи, що у ОСОБА_7 на даній банківській картці мається велика сума грошових коштів, оскільки потерпілий втратив на війні сина, ОСОБА_3 , покликавши свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирушили до банкомату, що знаходиться за адресою поблизу магазину «Квартальний» по вул. Шевченка, буд. 13 у м. Жовті Води та замінив фінансовий номер від неї на НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_8 , визначивши грошові кошти, що перебували на рахунку потерепілого, як предмет свого злочинного посягання.

Наступного дня, 27.08.2025 року реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чуже майно і не має права розпоряджатись ним, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та не може контролювати його дії, ОСОБА_3 приблизно о 21 год. 20 хв., разом із гр. ОСОБА_8 підійшов до банкомату «ПриватБанк» CADN2088, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Шевченка, буд. 13 та скориставшись функцією «зняти готівку без карти» ввів номер мобільного телефону НОМЕР_4 , що належить гр. ОСОБА_8 , після чого останній отримав смс повідомлення з кодом, котрий він назвав ОСОБА_3 , який він ввів у банкоматі, надалі ввівши пін-код від картки, таким чином отримавши доступ до банківської картки потерпілого банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_5 ), після чого здійснив зняття грошових коштів на загальну суму 17000 гривень, о 21 год. 23 хв. у розмірі 2000 гривень, о 21 год. 24 хв. у розмірі 10000 гривень та о 21 год. 33 хв. 5000 гривень, таким чином вчинивши крадіжку грошових коштів, котрі належать потерпілому ОСОБА_6 .

Наступного дня, 28.08.2025 року, приблизно о 03 год. 20 хв., точного часу не встановлено, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не бачить їх, будучи обізнаним, про дію в Україні воєнного стану, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно, без дозволу потерпілого, скориставшись терміналом CS980400, що розташований по вул. Героїв України у м. Жовті Води, ОСОБА_3 , здійснив 6 переказів з картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_5 ), що належить потерпілому на загальну суму 47000 гривень, на картку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 (рахунок НОМЕР_7 ), що належить його співмешканці громадянці ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 03 год. 28 хв. на суму 2000 гривень, о 03 год. 43 хв. на суму 5000 гривень, о 04 год. 05 хв. на суму 5000 гривень, о 04 год. 53 хв. на суму 5000 гривень, о 06 год. 57 хв. на суму 20000 гривень, о 14 год. 27 хв. на суму 10000 гривень, також, скориставшись терміналом СР980Н48 у м. Жовті Води, ОСОБА_3 , здійснив 1 переказ з картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_5 ), що належить потерпілому о 11 год. 55 хв. на суму 20000 гривень, на картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 (рахунок НОМЕР_9 ), що належить громадянці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Грошові кошти, що належить потерпілому, які ОСОБА_3 перерахував на картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 (рахунок НОМЕР_9 ), що належить громадянці ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 у загальній сумі 20000 гривень він зняв у банкомата «ПриватБанк» CADN2088, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Шевченка, буд. 13, о 12 год. 08 хв. у сумі 10000 гривень, о 12 год. 09 хв. у сумі 10000 гривень. Надалі, ОСОБА_3 о 14 год. 36 хв. здійснив переказ з картки «ПриватБанк» № НОМЕР_6 (рахунок НОМЕР_7 ), що належить його співмешканці ОСОБА_9 на картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 (рахунок НОМЕР_9 ), що належить ОСОБА_10 у сумі 9000 гривень, після чого зняв їх у банкоматі «ПриватБанк» CADN2088, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Шевченка, буд. 13 о 15 год. 43 хв. Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 обернув на свою користь, тим самим спричинив матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 у в розмірі 84000 (вісімдесят чотири тисячі) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що 26.08.2025 він випивав з потерпілим ОСОБА_6 , який потім попросив його сходити в магазин. В магазині він зустрів ОСОБА_8 та зробив усі переводи по картці потерпілого, які вказані в обвинувальному акті на зазначену суму. Готовий повернути кошти, але потерпілий не хоче їх приймати. Має намір повернутись до військової служби в 77 бригаду. Про скоєне жалкує, щиро кається.

Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Вказав, що його позиція добровільна.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов не заявлено.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд врахувати повне визнання вини його підзахисного, а також його щире каяття. Враховуючи повне визнання вини його підзахисного та не оспорювання стороною захисту фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, вважав можливим розгляд даного кримінального провадження провести на підставі ч.3 ст.349 КПК України та при визначенні покарання застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України.

В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановивши всі обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою. Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Жовтоводська міська лікарня» в інфекційному відділенні в періоди з 06.01.2025 по 23.01.2025 з 07.02.2025 по 14.02.2025 з 27.06.2025 по 11.07.2025. Призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України 23.07.2025 до в/ч НОМЕР_10 . Згідно з наказом командира від 25.07.2025 №213 вважається таким, що 24.07.2025 самовільно залишив військову частину.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому - не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, намір проходити службу в Збройних Силах України, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальна міра покарання, за статтею КК України, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше не судимим, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме щире каяття, рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід домашній арешт сплив 03.01.2026 року, цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні. Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_11