Справа № 683/312/26
УХВАЛА

05 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

До Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в порядку ст.291 КПК України надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, посилаючись на те, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не має. Просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 проти призначення справи до судового розгляду та виклику свідків не заперечують.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду не заперечують.

Також потерпілі подали до суду цивільні позови про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, які просять прийняти до розгляду та вирішити у даному кримінальному провадженні. Інших заяв та клопотань не мають.

Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що справа підсудна Старокостянтинівському районному суду Хмельницької області. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає. Справа може бути призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про виклик свідків в силу ст.22 КПК України підлягає задоволенню.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам ст.175, 177 ЦПК України, підстав для залишення їх без руху чи повернення не має, а тому в силу ст.128 КПК України цивільні позови слід прийняти до розгляду.

Обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07 лютого 2026 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив та просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 також заперечив проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Просить врахувати, що ОСОБА_7 вчинив ненавмисний злочин, йому нічого не було відомо про підозру, оскільки на той час він не спілкувався з батьками, а також про те, що він перебуває у розшуку та про заочне обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту. Також просить взяти до уваги, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває неповнолітній син та батьки пенсійного віку. Крім того, ОСОБА_7 готовий давати показання у даній справі та відшкодовувати потерпілим шкоду.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07 лютого 2026 року.

До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, внаслідок якого настала смерть людини похилого віку. Крім того, ОСОБА_7 не одружений, на території України не має постійного місця роботи, має посвідку на проживання на території іншої держави, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б могли забезпечити належну його процесуальну поведінку, у зв`язку з чим він може ухилитись від виконання процесуальних обов`язків та від явки до суду.

Також ОСОБА_7 протягом тривалого часу переховувався від органів досудового розслідування, був оголошений у державний, а у подальшому і у міжнародний розшук. 18 грудня 2025 року місцезнаходження ОСОБА_7 було встановлено та останнього екстрадовано із Республіки Польща на територію України. Вказані обставини та поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування свідчать про ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може ухилятись від суду та не зможе виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, у даній справі не досліджені докази, не допитані потерпілі та свідки, а тому обвинувачений, перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни ними показань.

Зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку суду, не зможе запобігти відповідним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, обвинуваченим та його захисником не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, які нові обставини виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що на утриманні ОСОБА_7 перебувають син та батьки похилого віку не підтверджені жодними доказами та не є тими обставинами, які б свідчили про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, тому вважає за необхідне продовжити тримання його під вартою на строк по 05 квітня 2026 року включно.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд не вбачає.

Розмір застави в силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України судом не визначається, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, прийняти до провадження Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області і призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду (вул. Миру,9 м. Старокостянтинів Хмельницької області) на 15 годину 00 хвилин 16 лютого 2026 року.

Клопотання прокурора про виклик свідків задовольнити.

Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди прийняти до спільного розгляду у даному кримінальному провадженні, визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільними позивачами, а ОСОБА_7 цивільним відповідачем.

Цивільному відповідачу ОСОБА_7 встановити строк 15 днів з дня отримання даної ухвали на подачу відзиву в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, продовжити по 05 квітня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення, однак може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: