Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 572/258/25

Провадження № 11-кп/4815/376/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ Львівська установа виконання покарань (№ 19) та власними технічними засобами адвоката апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зарахування в строк відбуття покарання терміну попереднього ув`язнення з 03.10.2008 року по 03.12.2010 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції констатував, що попереднє ув`язнення щодо ОСОБА_7 в межах кримінального провадження, за наслідками якого ухвалено вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року, не застосовувалось, а термін попереднього ув`язнення за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 24 червня 2010 року, починаючи з 03 жовтня 2008 року по 03 грудня 2010 року, було зараховано судом до покарання за цим вироком, у зв`язку з чим відсутні підстави для повторного зарахування, адже вказаний термін тримання під вартою до засудженого було застосовано в межах іншого кримінального провадження, за результатами розгляду якого постановлено обвинувальний вирок.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , покликаючись на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 24 червня 2010 року, не відбуте покарання за яким ОСОБА_7 відбуває на підставі ст. 71 КК України, відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року (з врахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 12.03.2024 року), вказує, що судом, на його думку, безпідставно не зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 03 жовтня 2008 року по 03 грудня 2010 року в строк покарання. Просить скасувати оскаржуване рішення, застосувавши положення ч. 5 ст. 72 КК України з внесеними змінами за весь період попереднього увязнення ОСОБА_7 за вироком суду від 24.06.2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора, яка вважає ухвалу суду законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в чинній редакції Закону, (відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, що набрав законної сили 21 червня 2017 року), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк відбуття призначеного покарання у разі засудження особи до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За вимогами ч. 1 ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення № 4652 від 13.04.2012 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого ( підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, у розумінні ст. 1 зазначеного Закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З матеріалів судового провадження слідує, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання три роки позбавлення волі, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.03.2024 року скасовано в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 353 КК України із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження в цій частині; в іншій частині вирок змінено з призначенням остаточного покарання ОСОБА_7 - три роки позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасовано, вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що сторона захисту посилається саме на ті обставини, що запобіжний захід в межах кримінального провадження, за наслідками якого ухвалено вирок Залізничним районним судом м.Львова від 24 червня 2010 року, застосований до набрання чинності Законом № 2046-VIII, через що попереднє ув`язнення в межах цього кримінального провадження, підлягає зарахуванню ОСОБА_7 у строк покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2023 року.

Однак, твердження апелянта щодо необхідності зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Залізничного районного суду Львівської області від 24.06.2010 року, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки вказаний вирок постановлено за результатами іншого кримінального провадження, а, відтак, попереднє ув`язнення ОСОБА_7 за вказаним вироком не може бути предметом перерахунку згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив захиснику-адвокату ОСОБА_8 у зарахуванні засудженому ОСОБА_7 попереднього увязнення в строк відбуття покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду Львівської області від 24.06.2010 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3