Справа № 570/2519/24 Провадження №11-кп/802/555/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000161 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року, яким

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, громадянин України, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, непрацюючий, одружений, раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього його майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 22.05.2025, зарахувавши у строк відбуття покарання період затримання з 26.03.2024 по 27.03.2024 включно з розрахунку день за день, зарахувати період цілодобового домашнього арешту з 27.03.2024 по 25.05.2024 включно з розрахунку : три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що вона він 12.03.2024 близько 16 год. 24 хв. порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, незаконно зберігав при собі з метою збуту, до моменту проведення контролю за вчиненням злочину, психотропну речовину - «метамфетамін», обіг якої обмежено, відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. та особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», обіг якої заборонено, відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., перебуваючи по вул. Центральна, с. Грушвиця Перша, Рівненського району Рівненської області, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) за 1 тис. 600 грн., у формі порошкоподібної речовини оранжевого кольору в прозорому поліетиленовому сліп-пакетику, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину амфетамін масою 0,1641 г., та особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,0976 г.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, незаконно зберігав при собі з метою збуту, до моменту проведення контролю за вчиненням злочину, особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», обіг якої заборонено, відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., яку 26.03.2024 р. близько 13 год. 31 хв., перебуваючи по вул. Центральна, с. Грушвиця Перша, Рівненського району Рівненської області, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) за 1 тис. 500 грн., у формі порошкоподібної речовини білого кольору в прозорому поліетиленовому сліп-пакетику, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою 0,0773 г.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини вчинених повторно та дані його дії кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вказує на те, що не оспорюючи кваліфікацій дій обвинуваченого, вважає даний вирок незаконним, таким, що підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд першої інстанції не врахував усі пом`якшувальні обставини, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого, вперше притягається до кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки: згідно зі свідоцтвом про одруження від 13.06.2025 одружений з ОСОБА_10 , згідно довідки № 137 від 13.06.2025 виданої КНП «Пологовий будинок» дружина ОСОБА_8 ОСОБА_11 стала на облік по вагітності, термін якої 16 тижнів. На думку сторони захисту судом при постановленні вироку та обранні виду і міри покарання було порушено вимоги ст.65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) років.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вирок суду першої інстанції залишити без змін; апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно положень ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Приписами ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.8 зазначеної Постанови, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Так, судом першої інстанції хоча і враховано, проте не надано належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений, раніше не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, вагітна дружина

Крім того з наданої захисником характеристики ОСОБА_8 в умовах СІЗО зарекомендував себе добре.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що свідчить про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Перераховані вище обставини, які в силу положень ч.2 ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та в сукупності з наведеними даними про його особу, на переконання апеляційного суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому дають обґрунтовані підстави суду апеляційної інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої даною нормою закону, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд переконаний, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, буде достатнім та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

На думку апеляційного суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самими обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, призначене покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.

Водночас, суд апеляційної інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, не вбачає законних дістав для призначення останньому покарання у виді пробаційного нагляду, як про це просить сторона захисту.

З наведених підстав, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок стосовно ОСОБА_8 зміні в частині призначеного основного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 22 травня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного основного покарання змінити.

Зменшити призначене основне покарання, із застосуванням ст.69 КК України, до 3 (трьох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді