Справа №127/3322/26
Провадження №1-кс/127/1391/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000030 від 16.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 16.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вимагав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави посадових осіб військової частини « НОМЕР_1 », з метою сприяння в ухиленні від проходження військової служби шляхом виготовлення фіктивних документів військовослужбовцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що ОСОБА_7 , 30.06.2025 року перебуваючи на посаді командира танку 1 танкового взводу 6 танкової роти НОМЕР_2 танкового батальйону, військової частини НОМЕР_3 , в умовах воєнного стану самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини. Так 12.01.2026, було встановлено місце перебування останнього та доставлено для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 . Того ж числа о 18 год. 21 хв. на месенджер «WhatsApp», мобільного телефону ОСОБА_7 , від ОСОБА_6 , надійшло смс повідомлення із змістом, щодо надання допомоги останньому у сприянні виготовлення фіктивних документів, з метою ухилення від проходження військової служби та залишення території, військової частини. За що ОСОБА_7 , повинен буде надати ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 6000 доларів США, переконуючи ОСОБА_7 , що лише після зазначених дій, а саме передачі ОСОБА_6 зазначеної суми грошових коштів, то лише тоді, ОСОБА_7 , зможуть звільнити від проходження служби у Збройних силах України.

Вважаючи дії ОСОБА_6 пов`язані з вимаганням неправомірної вигоди кримінально-протиправними, ОСОБА_7 ,15.01.2026 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, був залучений до конфіденційного співробітництва та у подальшому діяв під їх контролем.

Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у месенджері «WhatsApp», було попередньо домовлено про передачу грошових коштів у вечірній час доби 30.01.2026 року.

В подальшому, ОСОБА_6 30.01.2026 о 20 годині 35 хвилин, знаходячись у салоні автомобіля «CHEVROLET LACETTI» з державними номерними знаками НОМЕР_4 , отримав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів імітаційні засоби у вигляді грошових коштів в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

31.01.2026 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Рапортом із УСР у Вінницькій області ДСР НП України від 15.01.2026;

-Рапортом із УСР у Вінницькій області ДСР НП України від 15.01.2026;

-Рапортом із УСР у Вінницькій області ДСР НП України від 16.01.2026;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 20.01.2026, який повідомив про обставини при яких ОСОБА_6 , вимагав неправомірну вигоду;

-Протоколом огляду документа від 25.01.2026 року;

-Рапортом із УСР у Вінницькій області ДСР НП України від 29.01.2026;

-Протоколом затримання ОСОБА_6 від 30.01.2026;

-Протоколом проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 ;

-Протоколом проведення обшуку автомобіля CHEVROLET LACETTI» з д.н.з НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 ;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 31.01.2026, який повідомив про обставини при яких ОСОБА_6 , вимагав неправомірну вигоду, іншими доказами у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від трьох до восьми роківз конфіскацією майна.

Установлено, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України може в будь-який момент покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання достовірно знаючи місця та способи незаконного переправлення осіб через державний кордон України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України;

-п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний факт підтверджується тим, що у останнього в ході обшуку автомобіля виявлено ряд речових доказів, які мають значення для досудового розслідування;

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, у зв`язку з тим, що характер вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За вказаних вище обставин, орган досудового розслідування вважає виправданим застосування застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими слідчого управління ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що 15.11.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 16.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК Українив одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням такої вигоди.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини кримінального правопорушення.Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на даних свідків, в тому числі тих, які викривають його незаконну діяльність, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, двох дітей на утриманні. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про введений воєнний стан, своїми діями показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення, розуміючи суспільну небезпеку злочину, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок, з корисливих мотивів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, в умовах воєнного стану, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, суспільний резонанс, розмір отриманої неправомірної вигоди, суд приходить до переконання, що застава в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має умисний корисливий мотив, в період дії воєнного стану, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 266 240 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та є спів мірною з вчиненим кримінальним правопорушенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання особи, тобто з 30.01.2026 по 30.03.2026 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя