У Х В А Л А

18.12.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 відомості щодо якого внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, в якій адвокат просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 відомості щодо якого внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та зобов`язати слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0002474 та за результатом розгляду клопотання прийняти відповідну постанову.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зазначає, що 09 вересня 2025 року до СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 було подано клопотання про залучення її до провадження як потерпілої у кримінальному провадженні № 0002474 від 11.08.2025 року. 12 вересня 2025 року слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання. Не погоджуючись з винесеною постановою про відмову у задоволенні клопотання від 12.09.2025 року, представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 була подана скарга на зазначену постанову слідчого до Голосіївського районного суду м. Києва. Разом з тим, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва скарга була задоволена, а постанова про відмову у задоволенні клопотання від 12.09.2025 - скасована та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 09.09.2025 року про визнання ї потерпілою у кримінальному провадженні №0002474 від 11.08.2025 року.

Одночасно з тим, слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 повторно винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0002474, тобто з підстав які були викладені раніше в постанові.

З урахуванням викладеного вбачається, що слідчим безпідставно було винесено постанову від 07.11.2025, якою відмовлено ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0002474 від 11.08.2025 року, оскільки вона є необґрунтованою та невмотивованою і підлягає скасуванню, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_4 .

До початку розгляду скарги від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, вимоги викладені підтримала та просила їх задовольнити.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, однак, в силу ст. 306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення кримінального процесуального Закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти судове рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши вказану скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин поданої скарги, вважає необхідним задовольнити скаргу, виходячи з наступного.

Зі змісту положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про залучення її до провадження у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0002474, відомості щодо якого внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається із вказаної постанови, слідчий прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474, у зв`язку з тим, що подане особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23.10.2025 було скасовано постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 12.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України і за його наслідками розгляду прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як вбачається із матеріалів скарги та доданих до неї документів, під час повторного розгляду заяви ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, слідчий знову виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, при цьому посилаючись на ті самі підстави, які були предметом оцінки слідчого судді та визнані необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя вважає, що повторне прийняття процесуального рішення з тих самих підстав, без урахування висновків слідчого судді, свідчить про формальний та упереджений розгляд заяви ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, тобто прийнята без дотримання вимог КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови, оскільки слідчим допущена істотна неповнота, не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим постанова слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 підлягає скасуванню, із зобов`язанням уповноваженої особи повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 09.09.2025 про визнання її потерпілою, в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 372 КПК України, --

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 відомості щодо якого внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002474 відомості щодо якого внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 або іншу уповноважену службову особу у кримінальному провадженні №0002474 від 11.08.2025 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 09.09.2025 про залучення її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні і за її наслідками розгляду прийняти відповідне процесуальне рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1