Справа № 535/886/24
Провадження № 1-кп/535/117/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2024 року за №0000341, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого в СК «Батьківщина» на посаді робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2024 Котелевським районним судом Полтавської області за ст. 336 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.336 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.08.2024 близько 16.00 год. перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи попередженим про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби, відкрито відмовився отримувати повістку на відправку 30.08.2024 о 08.00 год. до місця проходження служби, аргументуючи небажанням проходити військову службу.

Окрім цього ОСОБА_6 всупереч вимогам ст.65 Конституції України, Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, з метою ухилення від призову за мобілізацією, не прибув 30.08.2024 о 08.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу до лав Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що вважає в Україні незаконно введено воєнний стан, він не являється ні військовослужбовцем, ні військовозобов`язаним, службу у армії не проходив, присягу не приймав, оборона незалежності і суверенітету держави покладається на ЗСУ, а не на цивільних людей. Крім цього пояснив, що приблизно за 5 днів до дня вручення повістки, він погано себе почував, однак майже 3 дні витратив на проходження ВЛК і відвідування ТЦК, тому 29.08.2024 під час вручення йому повістки, відмовився від її отримання і повідомив працівників ТЦК, що не може бути мобілізованим і проходити військову службу, бо страждає низкою захворювань. Його попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією. З 30.08.2024 по 04.09.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради з діагнозом: еритематозна гастродуоденопатія. Після виписки з лікарні, до ТЦК про це не повідомляв. Просив визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, оскільки не мав умислу на ухилення від військової служби, не може її проходити за станом здоров`я.

Попри не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у інкримінованому йому злочині, його вина в скоєнні злочину, передбачена ст.336 КК України при викладених у даному вироку обставинах, повністю підтверджується поясненнями свідків, а також з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами сторони обвинувачення відповідно до ст.ст.22,349 КПК України , які суд вважає належними та допустимими:

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_7 начальника відділу мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснив, що в кінці серпня 2024 року він особисто вручав ОСОБА_4 повістку на відправку у приміщенні РТЦК та СП, однак останній відмовився від її отримання, про що було складено акт. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією. ОСОБА_4 не прибув у визначений час-30.08.2025 для відправки у склад команди НОМЕР_1 до ТЦК та СП. Цього ж дня ним було подано рапорт на ім`я керівника;

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідкаОСОБА_8 , який пояснив що під час служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді старшого офіцера, у серпні 2024, його та іншого працівника ТЦК було запрошено ОСОБА_7 до кабінету №19 де відбувалось вручення повістки ОСОБА_4 з фіксацією на боді камеру. ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки за станом здоров`я. При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу;

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідкаОСОБА_9 - старшого офіцера 7 відділу з мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що 29.08.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 вручалась повістка на відправку. Останній відмовився від її отримання, посилаючись на хвороби, та був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу. Про перебування на лікуванні не повідомляв. Був складений акт про відмову від отримання повістки. Акт ВЛК не містив відомостей про тимчасову непридатність до військової служби. На наступний день не прибув до ТЦК для відправки про що був складений рапорт. Про причини неприбуття ОСОБА_4 не повідомив;

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_10 - інженера СК «Батьківщина», який пояснив що працює в інженером- будівельником СК «Батьківщина» ОСОБА_4 є його підлеглим працівником і працює пилорамщиком. Свідку відомо, що ОСОБА_4 викликали до ТЦК близько півтора роки тому на потім ще раз. Також свідку відомо, що у Шикимаки є проблеми зі спиною і він перебував на лікарняному з 30.08 по 04.09.2025. На даний час робота у ОСОБА_4 потребує значного фізичного навантаження, бо пов`язана з деревиною. Йому відомо, що у минулому році ОСОБА_4 було засуджено до умовного терміну покарання;

- даними акту про відмову в отриманні повістки від 29.08.2024 складеним начальником відділення ОМР- заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_7 про відмову ОСОБА_4 від отримання повістки для відправки по мобілізації в команду НОМЕР_1 ;

- даними рапорта від 30.08.2024 начальника відділення обліку мобілізаційної роботи- заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_7 про фіксування факту неприбуття 30.08.2024 ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки в команду НОМЕР_1 та ухилення від призову на військову службу по мобілізації в Збройні Сили України;

- даними повістки від 29.08.2024 на відправку ОСОБА_4 згідно якої йому наказано 30.09.2024 з`явитися за дресою вул.Полтавський шлях, 124 с-ще Котельва;

- даними поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_3 , який містить відомості про ОСОБА_4 ;

- даними перегляду відеозапису що міститься на цифровому носії «CD-RW» диску (Verbatim), на якому зафіксовано факт вручення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_7 . ОСОБА_4 повістки на відправку до ЗСУ, з оголошенням її змісту та неохідності прибути 30.08.2024 о 08-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправку до ЗСУ та попередження про кримінальну відповідальність за відмову від проходження військової служби. При цьому ОСОБА_4 відмовився отримувати повістку за станом здоров`я. ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_4 про складання акту про відмову від отримання повістки;

- даними облікової картки рядового ОСОБА_4 , яка містить відомості про наявність висновку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 про придатність до в/с за гр. II ст.57в, 52в, 54в в розкладу хвороб, наказ МОУ № 402- 2008р;

- даними довідки військово- лікарської комісії від 29.08.2024 № 7/3772, згідно якого у солдата ОСОБА_4 в релультаті медичного огляду ВЛК 29.08.2024 встановлено діагноз: Хронічний гастродуоденіт. Хронічний гепатит, стадія ремісії. (К 29.9; К 76.9). Міопія слабкого ступеню обох очей. (Н52.1). Дерматит, неуточнений (L30.9).

На підставі статті 57В; 52В; 54В графи II Розкладу хвороб, придатний до військової служби;

- даними карти та медичного огляду № 7/940, згідно якої ОСОБА_4 пройшов медичне обстеження, та у нього виявлене захворювання: Хронічний гастродуоденіт. Хронічний гепатит, стадія ремісії. Міопія слабкого ступеню обох очей. Дерматит, неуточнений. Придатний до військової служби.

Згідно зі ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч.1 ст.94 КПК України, та сформувати повне й об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Досліджені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, являються достовірними, логічно та об`єктивно пов`язані і узгоджуються між собою, підтверджуючи один одного, а також всі вони в своїй сукупності дають змогу зробити висновок щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Визначальним у даному випадку є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, яке прослідковується у його поведінці під час судового розгляду, аналізі підстав, причин, спрямованості дій винного. Спрямованість умислу суд визначив та вирішив з огляду на всю сукупність обставин вчиненого діяння.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Суд оцінює критично показання обвинуваченого ОСОБА_4 , та пояснення захисника ОСОБА_5 про те, що він з не з`явився 30 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у складі команди НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період, а саме, у зв`язку з тим, що він вважав себе по стану здоров`я непридатним до військової служби, оскільки обставин, пов`язаних зі станом здоров`я обвинуваченого, які б з об`єктивних причин унеможливлювали виконання ним військового обов`язку, судом не встановлено. Його покази суперечать сукупності досліджених судом доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Згідно п.24 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 6 травня 2024 № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

ОСОБА_4 , не маючи об`єктивних, непереборних перешкод, не повідомив протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки про свою гостіталізацію та перебування на лікуванні з 30.08.2024 до 04.09.2024 та не не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів, що свідчить про свідоме його ухилення від проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації.

Суд розцінює покази ОСОБА_4 як спосіб захисту та вважає, що вони свідчать про його бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, а також суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та той факт, що на території України введений воєнний стан, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс, а тому застосування інституту звільнення від відбування покарання не сприятиме його меті - виправленню та запобіганню вчинених нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченням, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою дільничним офіцером поліції СПД №1 ВП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області та заступником директора керівником служби соціальної роботи комунального закладу «Центр соціальних служб» Котелевської селищної ради Полтавької області, громадянин ОСОБА_4 характеризується позитивно, не зловживає спиртними напоями, веде спокійний спосіб життя, скарг від сусідів не надходило, працює.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

При цьому, слід зазначити, що ухилення від захисту Вітчизни в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На думку суду, підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст.50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покараннявідповідно до положень ст.65 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України у мінімальному розмірі.

Крім цього, ОСОБА_4 раніше був засудженим вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 за ст.336 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ст.71 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання, а саме за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.

Підстав до застосування положень ст.69 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК Украіни,суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання за цим вироком, приєднати покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28.03.2024, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня взяття обвинуваченого під варту після звернення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: відеозапис (файл) під назвою «VID240829- Шикимака», який записано на одному оптичному диску марки типу «CD-RW» диску (Verbatim), який зберігається в матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000341.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1