№ 1-кп/183/1026/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000242 від 01.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що у Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №:№0000242 від 01 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану.

Так, солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 2 зенітно-артилерійського відділення 2 зенітно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту незалежності, територіальної цілісності України в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 24 листопада 2022 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася на території АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 27 травня 2023 року, після чого самостійно прибув до органу досудового розслідування та заявив про себе.

14 листопада 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні скеровано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

У період із закінчення досудового розслідування до 24 жовтня 2024 року обвинувачений жодного разу не з`явився до суду, свідомо проігнорувавши щонайменше 5 судових засідань.

Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення підтверджується.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що обвинувачений ОСОБА_5 , має можливість переховуватися від суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою, як до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під вартою ОСОБА_5

24 жовтня 2024 року до суду подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На цих підставах прокурор просить суд надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідлані прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому.

Захисник не заперечував проти заявленого клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 ст.188 КПК України, передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Статтею 191 КПК України встановлено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Судом встановлено, що в провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З березня 2024 р. обвинувачений в судові засідання не з`являвся, а тому ухвалою суду від 09.09.2024 р. щодо обвинуваченого був застосований привід. Однак, вказаний привід не був виконаний.

Ухвалою суду від 24.10.2024 р. надавався дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За час дії вказаної ухвали обвинувачений не був затриманий.

У зв`язку з неявкою в судове засідання ухвалою суду від 16.09.2025 р. щодо обвинуваченого був застосований привід. Однак, вказаний привід не був виконаний.

Таким чином судом встановлено, що мається достатньо підстав вважати, що обвинувачений переховується від суду.

Обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Також суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Враховуючи, що прокурором доведено наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; підстав для тримання під вартою підозрюваного; підстав вважати, що обвинувачений переховується від суду, суд вважає, що заявлене клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 176 177, 189, 190, 369 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 01.03.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Велика Ковалівка, 10-б) для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала постановлена за клопотанням прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, тел. НОМЕР_2 , e-mail: ).

Ухвала діє протягом шести місяців з дня її постановлення, тобто до 23 (включно) квітня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1