печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдоптсервіс ЛТД» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 року, у рамках кримінального провадження № 0000129,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025 р. по справі № 757/24405/25-к, на майно, зазначене у митних деклараціях №№ UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» , а також скасувати застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2025 р. по справі № 757/29703/25-к порядок зберігання речових доказів та передачу до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів речові докази.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що 30.08.2023 зареєстровано та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000419.

08.05.2025 у місті Кроківець Львівської області, на парковці заправки АЗС WOG (відповідно до реквізитів вказаних у протоколі невідкладних обшуків), проведено обшук транспортних засобів, якими ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» експортував товар. Під час проведення такого обшуку співробітниками ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, було відібрано зразки експортованого товару, які являють собою рідину невідомого походження.

22.05.2025 на підставі постанови прокурора з кримінального провадження № 0000419 від 30.08.2023 виділено матеріали в окреме кримінальне провадження під № 0000129 від 22.05.2025 за ч. 2 ст. 364 КК України.

29.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, зазначене в митних деклараціях №№ UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» (), а саме: 48940 кг фракції нехарчової рослинної олії соняшникової та 48500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої.

11.07.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень власнику майна стало відомо про арешт вищевказаного майна.

Заявник вказує, що за версією сторони обвинувачення досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактами зловживання службовим становищем посадовими особами правоохоронних органів, з метою одержання неправомірної вигоди юридичних осіб, які здійснюють експортні операції сільськогосподарської продукції, ланцюг постачання товару від виробника до експортера якої не підтверджується податковою звітністю та документами, що подаються як підстави для митного оформлення зазначеної продукції, що спричинило тяжкі наслідки для Державного бюджету України.

Заявник вказує, як на підстави скасування арешту майна, це відсутня обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; порушено процесуальний порядок визнання доказів речовими - статус речового доказу річ набуває за умови її огляду та наведення відповідних ознак, а вилучене майно не відповідає ознакам речових доказів; власник майна не має жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення; арешт майна призводить до порушення права власності; а також вказує на порушено процедуру відбору зразків олії.

В рамках кримінального провадження № 0000129 від 22.05.2025 за ч. 2 ст. 364 КК встановлено, що в зоні діяльності Черкаської митниці з березня 2025 року по теперішній час ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» () на постійній основі здійснює експорт товару «нехарчові суміші: суміш рослинних олій, для технічного використання» за кодом товару згідно УКТЗЕД.

Адвокат зазначає у клопотанні, що відсутні підстави стверджувати про можливу причетність ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» до вчиненого кримінального правопорушення, а відтак, висновок про те, що вилучене майно набуте кримінально протиправним шляхом, є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

08.05.2025 під час спроби виїзду за територію України, слідчими ТУ ДБР у м. Києві проведено обшук п`яти автомобілів, якими ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» експортувався товар «нехарчові суміші: суміш рослинних олій, для технічного використання» за кодом товару згідно УКТЗЕД, загальною вагою 121,7 тон, вартістю 95,5 тис. євро, всі митні декларації оформлені відділом митного оформлення № 1 митного посту «Черкаси» Черкаської митниці.

В ході обшуків автомобілів від 08.05.2025 за участю спеціалістів Держпродслужби здійснено відбір зразків експортованого товару, які являють собою рідину невідомого походження.

На думку представника власника майна, ТУ ДБР в м. Києві проводили невідкладний обшук з завідомо іншою метою - відібрання зразків експортованого товару без законних на те підстав.

Вищевказане підтверджується й тим, що постанову про визнання речовими доказами винесено 08.05.2025, яка передує висновкам експертних досліджень, що в свою чергу вказує на формальність винесеної слідчим постанови.

Усвідомлюючи передбачену законодавцем можливість застосування арешту майна з метою збереження речових доказів щодо третьої особи, тим не менш, вважаю що процесуальний статус підозрюваного та третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повинні впливати на рівень обмеження прав юридичної особи.

Слід зауважити, що представники ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» не мають жодного процесуального статусу в рамках кримінального провадження № 0000129 від 22.05.2025. Уповноважених осіб товариства не допитано та не зроблено жодних дій для проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Тому рівень втручання у сферу права на працю має корелювати з наділеним особи процесуальним статусом. Врахування вказаної обставини, на моє суб`єктивне переконання, при обранні конкретного виду заходу забезпечення кримінального провадження для забезпечення його дієвості залишилася як поза увагою сторони обвинувачення, так і поза увагою слідчого судді.

Таким чином, прокурором не доведено, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права юридичної особи, про який йдеться в клопотанні.

На даний час у власника (ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТР») зазначеного майна виникла необхідність у знятті арешту. На момент подання клопотання про зняття арешту, всі необхідні слідчі дії проведені у повному обсязі. Жодних підстав для продовження цього арешту не існує. Наявність арешту заважає власнику користування та розпорядження вказаним майном.

Потрібно зазначити, що вказаний арешт порушує право власності Заявника на придбане майно, оскільки він позбавляється можливості використовувати майно в своїй господарській діяльності, унеможливлює виконання інших зобов`язань Заявника пов`язаних з майном, на яке накладений арешт та сприяє завданню збитків.

ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» не має жодного відношення до будь яких фактів зловживань службовими особами правоохоронних органів, з метою одержання від неправомірної вигоди юридичних осіб, не є такою юридичною особою.

Також, слідством надумано факт щодо можливого непідтвердження податковою звітність ланцюга постачання товару від виробника до експортера.

Разом із цим слідством надумано суму ухилення від сплати податку на додану вартість при експорті товару, без проведення будь яких досліджень, експертиз. Разом із цим описують факт можливого ухилення від сплати податків не здійснюючи при цьому досудового розслідування за ст. 212 КПК України

За таких обставин, заявник просить скасувати арешт з майна.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

В провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000129 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025 р. по справі № 757/24405/25-к, накладено арешт на майно, зазначене у митних деклараціях №№ UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» .

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2025 р. по справі № 757/29703/25-к визначено порядок зберігання речових доказів та передано до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів речові докази у кримінальному провадженні № 0000129 від 22.05.2025, що належать ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається із матеріалів справи ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, оскільки будь-яким посадовим чи службовим особам ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» не повідомлено про підозру, крім того, уповноважених осіб товариства не допитано та не здійснено жодних дій з товариством для проведення повного та всебічного досудового розслідування, також не встановлено, що вказане майно є таким, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на досить тривалий період перебування майна під арештом, враховуючи те, що за цей час можна було б провести слідчі дії, провести експертизи, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, а отже необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

При цьому, орган досудового розслідування у судове засідання не з`явився, та не довів суду обставин, які б могли слугувати обґрунтованими підставами для подальшого збереження арешту майна.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном та негативно впливає на здійснення господарської діяльності товариства.

Окрім цього, слідчий суддя вважає слушними доводи заявника про те, що через наявний арешт майна ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТР» не виконує умови контракту, порушуючи всі терміни належної поставки, що у свою чергу призводить до штрафних санкцій, які у подальшому товариство повинно буде сплатити.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» належним майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Щодо вимоги заявника про скасування передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () майна, визначеного в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2025 по справі № 757/29703/25-к, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 8 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено: у разі надходження судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, за умови наявності судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Національне агентство протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

Вказане свідчить, що скасування арешту майна є підставою для його повернення з управління Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Враховуючи, що питання про передачу активів в управління Національному агентству, відповідно до положень КПК України та Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» є похідним і напряму залежить від арешту майна, який повинен йому передувати, слідчий суддя, дійшов висновку про скасування передачі майна в управління Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

При виготовленні повного тексту ухвали було виявлено допущено описку в резолютивній частині ухвали та не вірно вказано назву товариства, а саме: «ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТР»», замість вірного «ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД»», дана описка підлягає виправленню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.174, 309 КК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдоптсервіс ЛТД» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 року, у рамках кримінального провадження № 0000129 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025 р. по справі № 757/24405/25-к, на майно, зазначене у митних деклараціях №№ UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» .

Скасувати застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2025 р. по справі № 757/29703/25-к порядок зберігання речових доказів та передано до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів речові докази у кримінальному провадженні№ 0000129 від 22.05.2025, що належать ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1