Справа № 368/1687/25
провадження № 1-кп/368/199/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участі:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_3

Потерпіла сторона:

Потерпілий - ОСОБА_4

Сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, який внесено 21.07.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, який внесено 21.07.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

06.10.2025 року автоматизованою системою документообігу суду Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно справа № 368/1687/25, провадження № 1 кп/368/199/25.

07.10.2025 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Призначити підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, який внесено 21.07.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, -

- у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3 на 09 год. 00 хв. 20.10.2025 року.

3. В судове засідання викликати учасників судового провадження:

- прокурора, - процесуального керівника, або прокурора, який включений до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- обвинуваченого ОСОБА_5 , (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3), (тел. моб.: (093) 049 00 55);

- потерпілого ОСОБА_4 (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3), (тел.: (097) 564 20 70).

4. Судове засідання на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України провести суддею одноособово, в складі:

Головуючий - суддя : ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 .

5. Копію ухвали направити вищепереліченим учасникам судового провадження.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2025 року, потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, про що подав письмову заяву (яка приєднана до матеріалів справи) наступного змісту:

- Під час проведення досудового розслідування Обухівським РУП ГУНП у Київській області було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило йому, як потерпілому, - ОСОБА_4 , - тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Необхідно зазначити, що свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав у повному обсязі, та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, останній відшкодував спричинену йому, визначену ним, - майнову та моральну шкоду.

Водночас, вважає, що у даному випадку наявні підстави, передбачені ст. 46 КК України, - для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, - у зв`язку з примиренням останнього з ним.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»:

- Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину.

Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав, - звільнення особи від кримінальної відповідальності, - є обов`язковим. Суд має здійснювати його за правилами, встановленими ст. 8 КПК. При цьому необхідно зважати на те, що ч. 1 ст. 27 КПК також передбачено обов`язкове закриття справ, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, у зв`язку з примиренням останнього з обвинуваченим або підсудним.

Частиною 2 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, - є нетяжким злочином.

Так, відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною 4 ст. 56 КПК України встановлено, що на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284 - 286, 288 КПК України, - потерпілий ОСОБА_4 в своєму письмовому клопотанні просить суд:

1. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, - на підставі ст. 46 КК України, - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

2. Кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

На запитання суду потерпілий ОСОБА_4 відповів наступне:

- Пам`ятку про свої права та обов`язки, - йому судом вручено, він їх читав, додаткових роз`яснень не потребує, так як все йому зрозуміло;

- Судом йому роз`яснено його права та обов`язки, як потерпілого в кримінальному процесі, які йому зрозуміло;

- Йому зрозуміло, що він має право самостійно укласти угоду із будь яким адвокатом на представництво своїх законних прав та інтересів в рамках даного кримінального провадження, або, - звернутися до центру з безоплатної правової допомоги з клопотанням про надання йому адвоката для представництва його законних прав та інтересів, - з метою призначення йому адвоката в якості його представника, як потерпілого в рамках кримінального провадження, - для нього, - безкоштовно, - за рахунок коштів держави, проте, - він не бежає залучати до участі в даному кримінальному провадженні для представництва своїх законних прав та інтересів адвоката (його представника), оскільки свої законні права та інтереси в рамках даного кримінального провадження, - буде захищати самостійно.

Подача ним такого клопотання, а саме, - про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , та, як наслідок, - про закриття кримінального провадження, - не обумовлена ні незаконними діями із сторони обвинуваченого ОСОБА_5 , ні третіх осіб (як фізичних, так і юридичних), так як подача ним клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, - подається ним усвідомлено, добровільно, без примусу з сторони кого небуть, окрім того, - він сам водій з великим стажем, а тому розуміє, що таке дорога, що ДТП може трапитися з кожним водієм.

Йому зрозумілі процесуальні наслідки звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку з подачею ним заяви клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, - він усвідомлює такі наслідки, та повністю з ними погоджується.

Щодо цивільного позову, - він його не подавав ні під час досудового розслідування кримінального провадження, і, - наразі - подавати не буде, так як не має до обвинуваченого ОСОБА_5 жодних претензій матеріального та морального характеру, про що і зазначив в своєму письмовому клопотанні.

Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував йому шкоду (в т.ч. морального та матеріального хзарактеру) ще на стадії досудового розслідування, причому, - таке відшкодування з сторони обвинуваченого ОСОБА_5 , - було добровільним, без будь якого примусу.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро поросив в нього вибачення, постійно цікавився його здоров`ям, вів себе позитивно, - як нормальна людина.

З огляду на позитивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , - він примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 , - що і послугувапло підставою для подачі ним, як потерпілим, - даного клопотання.

Інших заяв та клопотань потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заявляв.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2025 року, обвинувачений ОСОБА_5 , - підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення його, обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, та про закриття кримінального провадження у справі.

На запитання суду обвинувачений ОСОБА_5 відповів наступне:

Положення ст. 63 Конституції України та положення ст. 18 КПК України йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом в судовому засіданні роз`яснено, та він розуміє наявність у нього прав, передбачених ст. 42 КПК України, та прав, які передбачено п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.

Пам`ятку про його законні права та інтереси, - йому судом вручено, він їх читав, все зрозуміло, - додаткових роз`яснень не потребує.

Отже, - обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено його законні права та обов`язки, як обвинуваченого в кримінальному провадженні, які йому зрозумілі, а тому додаткового роз`яснення йому його законних прав та інтересів, - він не потребує.

Йому зрозуміло, що він має право самостійно укласти угоду із будь яким адвокатом (захисником) на захист його законних прав та інтересів в рамках даного кримінального провадження, або, - заявити усне чи письмове клопотання до суду для винесення судом судового рішення у виді ухвали, на підставі якої до участі в даному кримінальному провадження буде залучений адвокат в якості його захисника, - для нього, - безкоштовно, - через центр вторинної правової допомоги, - за рахунок коштів держави, проте, - він не бежає мати захисника (адвоката), так як свої законні права та інтереси в даному кримінальному провадженні буде захищати самостійно, так як правова допомога адвоката йому не потрібна.

Йому судом роз`яснено його право на продовження судового процесу по слуханню обвинувального акту (право на справедливий суд впродовж розумного часу), в ході якого гіпотетично, - може бути встановлено його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що, в свою чергу, - може потягнути винесення судового рішення у виді виправдувального вироку, проте, - обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України, - визнає повністю, та ним не оспорюються обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, які зазначені в обвинувальному акті, який направлено до суду, та не оспорюються наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зазначив, що він примирився з потерпілим ОСОБА_4 , так як шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, - він відшкодував потерпілому в добровільному порядку ще на стадії досудового розслідування, в зв`язку з чим потерпілий не має до нього будь яких претензій, окрім того, - він неодноразово щиро просив вибачення в потерпілого і потерпілий йому вибачив.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом в судовому засіданні роз`яснено процесуальні наслідки закриття провадження у справі (яке закривається з нереабілітуючих підстав), які йому зрозумілі, та він погоджується з ними.

Обвинувачений не заперечує проти стягнення з нього накористь держави процесуальних витрат, - витрат на залучення експерта, які були понесені органом досудового розслідування під час проведення експертиз.

Заявив клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження характеристики на нього з місця роботи.

Клопотання обвинуваченого (проти якого не заперечуав ні прокурор, ні потерпілий) про приєднання до матеріалів справи письмового доказу (стосуються належного встановлення особи обвинуваченого), - судом задоволено шляхом винесення судового рішення у виді процесуальної ухвали (без видалення до нарадчої кімнати).

Інших заяв та клопотань обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, - не подавав.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2025 року, прокурор, - начальник Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - не заперечував проти клопотання потерпілого, та, відповідно, - не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та, відповідно, - не заперечував проти закриття провадження по даному кримінальному провадженню.

Свою правову позицію щодо задоволення клопотання потерпілого прокурор пояснив тим, що, дійсно, - клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та, відповідно, - закриття кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , - не суперечить нормам матеріального та процесуального права, - таке клопотання потерпілого грунтується на положеннях ст. 46 КК України та ст. 284 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження письмових доказів, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_5 , - характеризуючих даних обвинуваченого, доказів, що стосуються речових доказів, доказів, що стосуються процесуальних витрат, при цьому - просив вирішити долю речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які були понесені органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні у виді витрат на залучення експерта.

Клопотання прокурора про приєднання до матеріалів кримінального провадження письмових доказів (проти якого не заперечував ні потерпілий, ні обвинувачений) - судом задоволено, - шляхом винесення судового рішення у виді процесуальної ухвали (без видалення до нарадчої кімнати).

Інших заяв та клопотань прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, - не подавав.

Що стосується заходів забезпечення кримінального провадження, то прокурор зазначив, що заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування кримінального провадження органами досудового розслідування (слідчим) не застосовувалися.

Що стосується заходу забезпечення криміналного провадження у виді запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , то зазначив, що не вважає за необхідне обирати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу ухвали суду в законну силу, так як обвинувачений має належну процесуальну поведінку, а тому процесуальної необхідності у обранні запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , - немає.

Суд, розглянувши клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та, відповідно, - про закриття кримінального провадження, вислухавши думку обвинуваченого та прокурора, які підтримали клопотання потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження (в частині, що стосується процесуальної можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження), - приходить до висновку щодо задоволення клопотання потерпілого, та, відповідно, - звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та, - закриття провадження у даному кримінальному провадженні, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та поцесуального права:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богуслав Київської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

- йому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Як вбачається з обвинувального акту, - кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, - обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно за наступних обставин, та з наступними наслідками:

- 18 липня 2025 року орієнтовно о 21 годині 00 хв., обвинувачений ОСОБА_5 керуючи технічно справних автомобілем марки «SEAT LEON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, - рухаючись неподалік будівлі № 14 по вулиці Незалежності в м. Кагарлик Обухівського району Київської області в напрямку від м. Миронівка Обухівського району Київської області до центру м. Кагарлик Обухівського району Київської області, - в порушення вимог:

- пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважний під час керування транспортним засобом, - не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху;

- пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з яким «водієві забороняється» б) перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил»;

- пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до не врегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», -

- рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості «50 км/год» в населеному пункті, заздалегідь маючи можливість виявити небезпеку для руху, яку йому становив пішохід ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вулиці Незалежності, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля в межах пішохідного переходу визначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху України, -

- не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід, - потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, гемосинусу в лівій лобній пазусі, переломів латеральної стінки лівої верхньощелепної пазухи, передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, перелому кісток носу, двобічний гемосинусу гайморових пазух, забійної рани лівої надбрівної ділянки, закритого уламкового перелому лівої гомілки.

Виявлені тілесні ушкодження, а саме комплекс ушкоджень в області голови та перелом лівої гомілки за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

Грубе порушення обвинуваченим - водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, - перебуває у причинно- нлслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричиненні потерпілому середньої тяжкості

Суд зазначає, що обставини скоєного кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення (які вказані в обвинувальному акті та зазначені вище), обвинуваченим ОСОБА_5 - не оспорюються, - він щиро визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обгрунтування судом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 46 КК України, - звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим:

- суд зазначає, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у скоєнні якого в рамках даного кримінального провадження обвинувачується ОСОБА_5 , - передбачає покарання у виді:

- штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінінмумів доходів громадян;

- виправних робіт на строк до двох рпоків;

- арешту до шести місяців;

- обмеження волі на строк до трьох років, та додаткового покарання у виді:

- позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Згідно ст. 25 КК України:

1. Необережність поділяється на кримінальну протиправну самовпевненість та кримінальну протиправну недбалість.

2. Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

3. Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

Згідно обставин справи, які стосуються скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, - судом встановлено, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно з необережності, зокрема, - скоєно в зв`язку з протиправною недбалістю, що передбачено ч. 3 ст. 25 КК України.

Окрім того, суд зазначає, що згідно диспозиції кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, - вчинення даного кримінального павопорушення можливе лише при наявності вини у формі необережності, зокрема, - у формі протиправної недбалості.

Відповідно, з огляду на диспозицію та санкцію ч. 1 ст. 286 КК України, положення ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12, ст.ст. 23, 25 КК України, - ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення нетяжкого злочину, вчиненого з необережності.

Суд наголошує на тому, що свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, - обвинувачений ОСОБА_5 , - визнав у повному обсязі, беззаперечно, та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

В свою чергу, - потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 не має претензій ні матеріального ні морального характеру, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в добровільному порядку ще на стадії досудового розслідування, щиро попросив у нього вибачення, та він пробачив потерпілому, - що дає змогу суду застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 інститут звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема, - таку норму матеріального права, як ст. 46 КК України.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, зглядаючись на вищевказану норму матеріального права, - суд вважає, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ст. 46 КК України, - для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, - у зв`язку з тим, що:

- обвинувачений ОСОБА_5 вперше скоїв кримінальне правопорушення (підтверджується довідкою - вимогою про притягнення до кримінальної відповідальності та судимості у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах справи);

- кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_5 , - відноситься до категорії нетяжких злочинів, скоєних з необережності;

- обвинувачений ОСОБА_5 під час скоєння кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, тобто, під час керування транспортним засобом та під час чого ним було скоєне кримінальне правопорушення, - не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підтверджується матеріалами кримінального провадження, - зокрема, - актами освідування, обвинувальним актом, в якому зазначено, що обтяжуючих вину обставин не виявлено);

- обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_4 , (примирення відбулося внаслідок того, що обвинувачений ОСОБА_5 в добровільному порядку відшкодував потерпілому ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду ще на стадії досудового розслідування, щиро попросив вибачення в потерпілого, та потерпілий ОСОБА_4 вибачив обвинуваченого ОСОБА_5 ).

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»:

- Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.

Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ст. 55 КПК.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд наголошує на тому, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, - звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, тобто, - на суд імперативно (в будь якому випадку), - покладається обов`язок вирішити питання про звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності при наявності законних підстав для звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.

Обгрунтування судом закриття кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 :

Згідно ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення.

У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин), який передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, та у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження, - скоєне обвинуваченим ОСОБА_5 без обтяжуючих кримінальну відповідальність обставин, при цьому мають місце обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність обвинуваченого, а саме, - щире каяття, повне відшкодування шкоди, заподяної злочином.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин), яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, та яке скоєно обвинуваченим ОСОБА_5 , - не пов`язане з домашнім насильством.

Отже, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення кримінального провадження, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність по ньому повністю закінчується, подальше таке провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Підстави для закриття кримінального провадження прийнято поділяти на реабілітуючі та нереабілітуючі.

До реабілітуючих підстав відносяться обставини, які вказані в пп. 1 4 - 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

До нереабілітуючих підстав належать такі, що вказані в пп. 5-7 ч. 1 ст. 284 КПК.

Отже, нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження це підстави, які, незважаючи на наявність у діях особи складу злочину, - зумовлюють застосування інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно, -провадження в кримінальній справі підлягає закриттю:

- у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності;

- унаслідок акту амністії, якщо він усуває застосування покарання за вчинене діяння;

- якщо Особливою частиною Кримінального кодексу України передбачено спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності;

- у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України);

- у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України);

- у зв`язку з передачею особи на поруки (ст. 47 КК України);

- у зв`язку зі зміною обстановки (ст. 48 КК України);

- у зв`язку із застосуванням примусових заходів медичного характеру;

- у зв`язку із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ч. 1 ст. 97 КК України).

Для звільнення від відповідальності за такими підставами розслідувана слідчим справа має направлятися до суду.

Закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами можливе лише за ухвалою суду.

Також, слід зазначити, що дане провадження закривається на підставі підвиду нереабілітуючих підстав, - з формально процесуальних підстав закриття кримінального провадження, - це підстави, що тягнуть за собою закриття кримінального провадження, зважаючи на наявність рішень щодо певного факту, які набули юридичної сили, чи відсутності волевиявлення певних учасників процесу, за умови, що за законом справа порушується лише за наявності такого волевиявлення.

Отже, враховуючи те, що:

- потерпілий ОСОБА_4 , - не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій ні матеріального, ні морального характеру;

- обвинувачений ОСОБА_5 в добровільному порядку відшкодував всю матеріальну та моральну шкоду потерпілому ОСОБА_4 ще на стадії досудового розслідування, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_4 ;

- в зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, та, одночасно, - про закриття провадження у кримінальному провадженні;

- прокурор не заперечує проти закриття кримінального провадження, так як така форма закінчення даного кримінального провадження, на його думку, - не суперечить вимогам ст.ст. 7, 9 КПК України;

- обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено процесуальні наслідки закриття провадження з нереабілітуючих (формально юридичних підстав), - не заперечує проти закриття провадження, - не бажає продовження слухання даного кримінального провадження, так як повністю, беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

- то суд вважає, що дане кримінальне провадження має бути закритим на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд зазначає, що під час проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, - до суду звернувся потерпілий ОСОБА_4 з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, та, - закриття провадження, а тому таке клопотання судом було розглянуто в підготовчому судовому засіданні, - не призначаючи кримінальне провадження до судового розгляду по суті поданого обвинувального акту, так як така процесуальна дія суду в підготовчому судовому засіданні щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим, та, як наслідок, - закриття провадження, - повністю узгоджується та не йде всупереч положенням ст. 46 КК України та ч. 4 ст. 286 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження кримінальне провадження в суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5 8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 369 КПК України судове рішення, у якому слідчий суддя суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Згідно ч. 11 ст. 284 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Далі, - винесення судового рішення (у виді ухвали) про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням, та закриття кримінального провадження покладає на суд обов`язок прийняти рішення щодо процесуальних питань, які вирішуються при винесенні вироку.

Суд зазначає, що по формі та змісту судове рішення у виді ухвали про закриття кримінального провадження, - апріорі повинно відповідати вимогам, що зазвичай, - ставляться до судового рішення у формі вироку, а тому суд вважає за необхідне дослідити докази, що стосуються особи обвинуаченого, дослідити доккази, що стосуються речових доказів у даній справі, дослідити докази, що стосуються процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні, після чого суд прийме процесуальне рішення щодо наступних питань:

- цивільного позову;

- речових доказів;

- заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжного заходу у відошенні обвинуваченого);

- процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Отже, що стосується матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд зазначає наступне:

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано 18 лютого 2003 року Болгуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, - ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Богуслав Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- згідно картки фізичної особи платника податків, яка видана 22.01.2003 року, - ОСОБА_5 має РНОКПП: НОМЕР_3 ;

- згідно довідки характеристики, яка видана 09.10.2025 року ТОВ «МЕТА БЮРО», - обвинувачений ОСОБА_5 по місцю роботи характеризується позитивно;

- згідно довідки вимоги щодо судимості № 44 07082025/32016, станом на 11.08.2025 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), - відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_5 , - скоїв кримінальне правопорушення вперше, - що є однією із обов`язкових підстав для застосування до обвинуваченого положення ст. 46 КК України, - звільнення від кримінальної відповідальності;

- згідно довідки № 233, яка видана 03.10.2025 року КНП Богуславської міської ради «Богуславська Центральна Лікарня», - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , - за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно довідки № 264, яка видана 03.10.2025 року КНП Богуславської міської ради «Богуславська Центральна Лікарня», - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався;

- згідно висновку № 22, - щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2024 року, - у обвинуваченого ОСОБА_5 під час медичного огляду ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - не виявлено, та не виявлено ознак того, що обвинувачений перебував під час скоєння кримінального правопорушення під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - що є однією із обов`язкових підстав для застосування до обвинуваченого положення ст. 46 КК України, - звільнення від кримінальної відповідальності;

Цивільний позов.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 , - не заявлено, так як потерпілий не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій ні матеріального, ні морального характеру, так як потерпілий ОСОБА_4 примирився із обвинуваченим ОСОБА_5 , - що є однією із обов`язкових підстав для застосування до обвинуваченого положення ст. 46 КК України, - звільнення від кримінальної відповідальності.

Речові докази.

В матеріалах даного кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання речовим доказом від 21.07.2025 року, згідно резолютивної частини якої:

1. Визнати автомобіль марки «SEAT LEON» д.н.з. НОМЕР_4 речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001411 від 21.07.2025 року.

2. Речовий доказ автомобіль марки «SEAT LEON» д.н.з. НОМЕР_4 , залишити на зберіганні на майданчиках зберігання транспортних засобів Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 139.

Також в матеріалах справи міститься письмова розписка обвинуваченого ОСОБА_5 від 20.10.2025 року, написана обвинуваченим власноруч, з якої вбачається, що:

- речовий доказ у виді автомобіля марки «SEAT LEON» д.н.з. НОМЕР_4 , який на праві власності належить обвинуваченгому ОСОБА_5 , - знаходиться на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_5 .

Будь якиї інших матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, - прокурором в судовому засіданні до суду не надано.

Процесуальні питання вирішення долі речових доказів в кримінальному провадженні регулюються положенням ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

З огляду на вищевказані фактичні обставини справи (що стосуються речових доказів), та вищевказані норми процесуального права (що стосується речових доказів), суд приходить до наступних висновків:

- речовий доказ у виді:

- автомобіль марки «SEAT LEON» д.н.з. НОМЕР_4 , який на підставі зберігальної розписки - знаходиться на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити обвинуваченому ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Богуслав Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 18 лютого 2003 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заходи забезпечення кримінального провадження.

Види заходів забезпечення кримінального провадження передбачено положенням ст. 131 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, - в даному кримінальному провадженні не застосовувався, принаймні, - прокурором в судовому засіданні, - не надано ухвал слідчого судді про аршт майна.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та під час слухання кримінального провадження в суді не застосовувався, підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу судового рішення у виді ухвали в законну силу, - немає.

Процесуальні витрати.

Питання процесуальних витрат в КПК України врегульовано ст.ст. 118 126 КПК України.

Згідно ст. 118 КПК України:

1. Процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

В матеріалах кримінального провадженя міститься довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001411 (висновок експерта від 29.07.2025 № СЕ 19/111 25/46092 ІТ), з якої вбачається, що вартість проведеної судової експертизи становить 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 00 коп.

В матеріалах кримінального провадженя міститься довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001411 (висновок експерта від 27.08.2025 № СЕ 19/111 25/51444 ІТ), з якої вбачається, що вартість проведеної судової експертизи становить 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 00 коп.

Загалом, - вартість проведених 2 (двох) експертиз в рамках даного кримінального провадження становить 8914 (вісім тисяч дев`ятьсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Інших документально підтверджених процесуальних витрат, в даному кримінальному провадженні немає.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи (що стосуються процесуальних витрат), та вищевказані норми процесуального права (що стосується процесуальних витрат), суд в частині вирішення питання процесуальних витрат приходить до наступних висновків:

- стягнути з ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 18 лютого 2003 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел.: НОМЕР_6 ), -

- на користь держави кошти в сумі 8914 (вісім тисяч дев`ятьсот чотирнадцять) грн. 00 коп., - процесуальних витрат по кримінальному провадженню, - вартість залучення експерта для проведення експертиз, (висновок експерта від 29.07.2025 № СЕ 19/111 25/46092 ІТ, висновок експерта від 27.08.2025 № СЕ 19/111 25/51444 ІТ).

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12, ст.ст. 23, 25, ст. 46, ч. 4 ст. 56ч. 1 ст. 286 КК України, п. 24 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 56, ч.ч. 1, 9 ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 11 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 369, ст.ст. 370 372, ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, яке внесено 21.07.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411:

- обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину, вчиненого з необережності), передбаченного ч. 1 ст. 286 КК України, - на підставі ст. 46 КК України (примирення з потерпілим).

Провадження в справі № 368/1687/25, провадження № 1 кп/368/199/25, у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, яке внесено 21.07.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 19.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено:

- ч. 1 ст. 286 КК України, - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, -

- закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України.

Цивільний позов.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу судового рішення у виді ухвали в законну силу, - не обирати.

Речові докази:

- автомобіль марки «SEAT LEON» д.н.з. НОМЕР_4 , який на підставі зберігальної розписки - знаходиться на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити обвинуваченому ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Богуслав Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 18 лютого 2003 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел.: НОМЕР_6 ).

Процесуальні витрати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 18 лютого 2003 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел.: НОМЕР_6 ), -

- на користь держави кошти в сумі 8914 (вісім тисяч дев`ятьсот чотирнадцять) грн. 00 коп., - процесуальних витрат по кримінальному провадженню, - вартість залучення експерта для проведення експертиз, (висновок експерта від 29.07.2025 № СЕ 19/111 25/46092 ІТ, висновок експерта від 27.08.2025 № СЕ 19/111 25/51444 ІТ).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з моменту проголошення учасниками процесу, а особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали, - протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1