Провадження №1-кс/523/4118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб УСБУ в Одеській області, стосовно невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб УСБУ в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за їх заявою від 18.06.2025 року.

Згідно наданої скарги встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до посадових осіб УСБУ в Одеській області із заявою про вчинення суддею ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, однак відомості про вчинення вищевказаного кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були по теперішній час.

В судове засідання скаржник, посадові особи УСБУ в Одеській області не з`явились, буди належним чином повідомлені, причини не явки не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що передбачено ст. 383 КК України та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вбачається скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Необхідно зазначити, що сама заява про кримінальне правопорушення не містить дані, які дають можливість встановити, що було вчинено кримінальне правопорушення та вказані відомості повинні бути внесені до ЄРДР.

Так, ст.111 КК України має визначені законодавцем кваліфікуючі ознаки, які утворюють склад кримінального правопорушення, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

У своїй заяві про скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі, посилаються на рішення «Вячеславова та інші проти України», як на підставу скоєння суддею Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

При цьому слід вказати, що у рішенні «Вячеславова та інші проти України» йде мова про бездіяльність саме органу досудового розслідування, після рішень суду та слідчих суддів, щодо не розслідування кримінальних проваджень щодо осіб, які подали заяви про скоєння кримінальних правопорушень та Європейський суд з прав людини вказує на цю бездіяльність. Вказана бездіяльність органів досудового розслідування стала підставою для ухвалення ЄСПЛ рішення за вказаною справою.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїй заяві про скоєння кримінального правопорушення вказують, що суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 розглядає кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Необхідно зазначити, що сам факт розгляду кримінального провадження не може бути підставою для притягнення судді до відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити, так як в заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не наведені будь-які підстави, які дають можливість зробити висновок, що суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 306, 307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб УСБУ в Одеській області, стосовно невнесення відомостей до ЄРДР- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягє.

Слідчий суддя ОСОБА_1