Справа № 305/2413/24
Провадження по справі № 1-кп/305/178/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, українець, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, не судимого, на утриманні осіб не має, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні, згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 у кінці листопада 2023 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) у вечірній час доби, перебуваючи в АДРЕСА_1 , під час дії на території України воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово був продовжений, зокрема востаннє Указом Президента України № 734/2023, від 10.11.2023 затвердженого Законом України на 90 діб, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, спільно з іншими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, проникнули до господарського приміщення (сараю) розташованого за адресою АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_6 . При цьому, розподіливши ролі ОСОБА_4 залишився на подвір`ї біля сараю спостерігати чи не прийде власник будинку, для того, щоб завчасно повідомити про це своїх двох спільників, які в той час проникнули на горище господарської споруди (сараю) звідки, шляхом відважування дерев`яних дощок бокової частини горища через отвір, склавши в мішок, таємно викрали бувші у користуванні дзвінки (калатала) для свійської худоби в кількості 40 шт., виготовлені із литої бронзи та в кількості 52 шт. виготовлених із листового металу вартістю по 79,82 грн. кожен, загальною вартістю 7343,44 (сім тисяч триста сорок три гривні 44 коп.), а також викрали з вказаного приміщення 4 господарські сокири радянського виробництва вартістю по 240 грн. кожна загальною вартістю 960 (дев`ятсот шістдесят гривень), які належить власнику будинку ОСОБА_6 спричинивши йому матеріальної шкоди на загальну суму 8 303,44 грн. (вісім тисяч триста три грн. 44 коп.).

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, відповідаючи на запитання прокурора та захисника, пояснив про обставини вчиненого, вказав, що матеріальна шкода частково відшкодована, шляхом повернення викраденого та запевнив суд, що такого більше не повториться, просив суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та призначити міру покарання ОСОБА_4 не пов`язану з позбавленням волі, цивільний позов не заявляє.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого і думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, просив визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити останньому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосування ст. 75 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Обвинувачений та його захисник, не заперечували проти думки прокурора.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується посередньо, раніше не судимий, а також відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, а також відповідно до досудової доповіді наданої органом пробації відносно ОСОБА_4 , у останнього середній рівень ризику вчинення нового злочину та небезпеки для суспільства.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 , доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням позиції прокурора та думки потерпілого, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185, КК України, у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.

Також суд враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, розкаявся, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта, згідно обвинувального акту, відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази: бувші у користуванні дзвінки (калатала) для свійської худоби в кількості 65 штук, які згідно з обвинувальним актом передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вступу вироку в законну силу, залишити в розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1