Справа №295/28/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суд із скаргою, в якій зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000023 за ст. 126-1 КК України.

18.12.2025 року ОСОБА_3 подано до слідчого у кримінальному провадженні клопотання про фіксацію нового епізоду домашнього насильства.

В подальшому, 29.12.2025 року на поштову адресу особи надійшла постанова слідчого від 24.12.2025 року про відмову у задоволенні клопотання.

За висновком слідчого, камери відеонагляду встановлені співвласниками житла, що не вбачає ознак домашнього насильства у відповідних діях.

ОСОБА_3 зауважує на необгрунтованості прийнятого рішення, звертає увагу на відсутності необхідного процесуального аналізу повідомлених у клопотанні даних.

Вказуючи на закріплені положеннями ст. 126-1 КК України ознаки домашнього насильства, що полягають у психологічному насильстві, контролі поведінки, систематичному тиску, втручанні у приватне життя, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого. зобов`язати повноважну особу повторно розглянути клопотання.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

У провадженні СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області на досудовому розслідуванні перебувають матеріали кримінального провадження № 0000023, відомості по якому внесені до ЄРДР 02.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 18.12.2025 року подано до слідчого клопотання, у якому відповідний учасник повідомив про те, що особи кривдники у кримінальному провадженні без згоди потерпілого встановили камери відоспостереження, що, в умовах триваючого конфлікту, свідчить про домашнє насильство у вигляді контролю за пересуванням та поведінкою, втручання у приватне життя, створення атмосфери психологічного тиску, посилення залежного стану потерпілих.

У клопотанні заявлено вимогу провести слідчі дії: оглянути місце події з метою фіксації місця розташування камер, допитати свідків (осіб кривдників).

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 24.12.2025 року у задоволенні клопотання відмовлено.

В мотиви прийнятого рішення слідчим зазначено, що камери відеоспостереження розміщені співвласниками квартири в місцях загального та спільного користування, отже ознаки домашнього насильства відсутні.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Надаючи оцінку прийнятому слідчим рішенню у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання слідчий суддя приходить до висновку про його необгрунтованість з огляду на таке.

Як зазначалось вище, розслідування кримінального провадження № 0000023 від 02.01.2025 року здійснюється за фактом домашнього насильства (ст. 126-1 КК України).

Положеннями ст. 126-1 КК України визначено кримінальну відповідальність в разі домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

В даному випадку слід звернути увагу, що слідчим фактично порушено процесуальну послідовність та не здійснено аналізу доцільності збирання заявлених доказів через проведення слідчих дій, про які клопоче потерпілий, натомість, надано безпосередньо оцінку дій, характер яких підлягав перевірці через збирання таких доказів.

При цьому, слідчим при прийнятті оскаржуваного рішення допущено логічну некоректність, оскільки, маючи на увазі відсутність підстав для проведення слідчих дій, слідчий одночасно указує місце розташування камер.

Необхідно звернути увагу, що саме не з`ясування даних про місце розташування камер скеровано запит потерпілого на проведення слідчих дій, зокрема, огляду місця події як процедури фіксації обставин кримінального правопорушення.

Слід додати, що домашнє насильство становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Оскільки слідчим надано передчасну оцінку подіям, а не самій грунтовності вимог про фіксацію відомостей, що, у свою чергу, є проявом процесуальної спроможності потерпілого на збирання доказів відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, прийняте слідчим рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 24.12.2025 року про відмову у задоволенні клопотання.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000023 від 02.01.2025 року повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1