УХВАЛА

18 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за № 0002195 від 07.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002195 від 07.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Рівне, у період з квітня по липень 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, маючи намір незаконно заволодіти чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 заволоділа його грошовими коштами на загальну суму 51 600 доларів США.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 ввела потерпілого в оману, створивши у нього хибне переконання про нібито надання нею послуг із супроводу купівлі та оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що фактично не планувалося здійснювати.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 5 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Підстави накладення арешту 12.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду проведено санкціонований обшук за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 ,за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку за вказано адресою було вилучено наступні речі:

блокнот з чорновими записами ОСОБА_5 , який упаковано до сейф-пакету НПУ NPU5314025;

документи в кількості 14 шт. з вільними зразками підпису ОСОБА_5 , які упаковані до сейф-пакету НПУ NPU 5314020;

мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон RedmiIMEI09225/65 які упаковані до сейф-пакету НПУ NPU5135509.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

12.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду проведено санкціонований обшук за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 ,за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку за вказано адресою було вилучено наступні речі:

блокнот з чорновими записами ОСОБА_5 , який упаковано до сейф-пакету НПУ NPU5314025;

документи в кількості 14 шт. з вільними зразками підпису ОСОБА_5 , які упаковані до сейф-пакету НПУ NPU 5314020;

мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон RedmiIMEI09225/65 які упаковані до сейф-пакету НПУ NPU5135509.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, що можуть бути використані для доказування факту чи обставин кримінального правопорушення, або є предметами кримінально протиправних дій.

З огляду на це, вилучені в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 вищевказані речі, відповідають визначеним законом критеріям речового доказу, оскільки, оскільки є предметами кримінального правопорушення.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Вилучені під час огляду речі, відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, зокрема містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту кримінального правопорушення.

Окрім того, у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні оглядів і відповідних судових експертиз з метою отримання і підтвердження відомостей, які свідчать про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

У разі відсутності вказаних речей при матеріалах відповідного кримінального провадження, це істотно ускладнить забезпечення швидкого, повного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення, що має на меті законне та своєчасне притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили вищевказані кримінальні правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилучені за адресою АДРЕСА_2 , а саме:блокнот з чорновими записами ОСОБА_5 , документи в кількості 14 шт. з вільними зразками підпису ОСОБА_5 , мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 та мобільний телефон Redmi IMEI НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_5 та іншим особам користуватися та розпоряджатися вищевказаними речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8