печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад доводів клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2025 у справі №757/6584/25-к у кримінальному провадженні №0001359 від 02.11.2021.

В обґрунтування скарги вказано, що 27.02.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі №757/6584/25-к була постановлена ухвала, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001359 від 02.11.2021 та накладено арешт на майно, вилучене 03.02.2025 в ході проведення обшуку, а саме: автомобіль марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля, яке належить ОСОБА_4 та яким користується ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 та її представник не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту слідчий суддя дійшов висновку, що автомобіль є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, оскільки використовувався для перевезення та збуту прекурсору «фенілнітропропен», а тому його вилучено та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик.

На думку адвоката, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які б підтверджували факти використання автомобіля ОСОБА_4 для вчинення будь-яких протиправних дій.

Акцентовано увагу на тому, що останні слідчо-процесуальні дії у кримінальному провадженні №0001359, в ході яких вилучався прекурсор (фенілнітропропен), відбулися в серпні 2024 року. Проте, автомобіль був придбаний у жовтні 2024 року та поставлений на облік лише 10 грудня 2024 року, що навіть теоретично виключає можливість його використання для "перевезення та збуту прекурсору "фенілнітропропен»" за обставин, встановлених у даному провадженні.

Також зазначено, що автомобіль був придбаний ОСОБА_4 в США з автомобільного аукціону та прибув в Україну лише 21.10.2024. Загальна його вартість (з доставкою) склала 19 646 дол. США, додатково за його розмитнення було сплачено 309 040 грн., що становило близько 7 500 дол. США. Основні кошти для придбання автомобіля отримані з наступних джерел: 6 800 дол. США отримано від продажу автомобіля DODGE DART (зареєстровані за чоловіком ОСОБА_5 ) та 15 000 дол. США від продажу автомобіля Hyundai Sonata (зареєстровані за чоловіком ОСОБА_5 ). Також були власні сімейні заощадження, частина з яких були 100 000 грн., задекларованих чоловіком ОСОБА_5 у 2022 році.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_3 додатково надав до матеріалів справи копії декларацій чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_5 за 2022 рік, а також відомості з Пенсійного фонду України про отримання ними доходів за період з 2017 по 2022 рокию

Явка сторін кримінального провадження

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Доводи, викладені у клопотанні підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити.

Від прокурора надійшли письмові заперечення. Просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки автомобіль є знаряддям вчинення злочину. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001359 від 02.11.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 209, ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27.02.2025 у справі № 757/6584/25-к задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту - задоволено.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено 03.02.2025 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля, яке належить ОСОБА_4 та яким користується ОСОБА_5 .

Ухвалюючи рішення слідчий суддею встановлено, що на території України діє злочинна організація, метою існування якої є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та подальша легалізація (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом.

Встановлено, що члени злочинної організації займаються незаконним перевезенням, пересиланням, зберіганням та незаконним збутом в особливо великих розмірах прекурсору «фенілнітропропен» в спеціально створених телеграм-каналі «NashProp» та «WhatsApp»-месенджері «p2np_crystal», розміщуючи оголошення про незаконний збут прекурсору «фенілнітропропен».

Діючи відповідно до розподілених функцій, налагодивши незаконне виготовлення прекурсору «фенілнітропропен», приймають замовлення на його незаконний збут в вище зазначених телеграм-каналах, акумулюють замовлення в різні регіони України, оформлюють поштові відправлення, здійснюють незаконне зберігання, перевезення, фасування, пересилання та збут прекурсору «фенілнітропропен» через відділення поштового оператора ТОВ «Нова пошта» в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування на причетність до діяльності злочинної групи перевірявся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.02.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/1494/25-к від 20 січня 2025 року проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , в ході якого прийнято рішення про вилучення вказаного транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля.

Органом досудового слідства вказаний автомобіль визнано речовим доказом за ознакою того, що він являється знаряддям вчинення кримінальних правопорушень на якому здійснювалось перевезення та збут прекурсору «фенілнітропропен», а отже його вилучено та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик.

Норми права, які підлягають до застосування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на транспортний засіб слідчий суддя дійшов висновку, що автомобіль відповідає критеріям речового доказу.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

З наявних у слідчого судді матеріалів справи вбачається, що останній епізод із збуту прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, відбувся 25.07.2024, коли було здійснено огляд та виїмку кореспонденції з відправлень, здійснених ОСОБА_7 , під час якого вилучено прекурсор загальною масою 117,4 г. При цьому прокурором не надано доказів, які б підтверджували факти збуту фенілнітропропену, інших наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів після зазначеної дати.

На противагу цьому до клопотання про скасування арешту майна долучено ряд документів, які підтверджують, що автомобіль марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 був придбаний за межами України, 17.10.2024 на адресу Одеської митниці ДМСУ була здійснена передплата за його митне оформлення, 21.10.2024 автомобіль прибув на митну територію України, а 10.12.2024 відбулася його перша державна реєстрація.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про неможливість використання даного автомобіля для перевезення та збуту прекурсору «фенілнітропропен» за обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001359 від 02.11.2021. Відтак, автомобіль марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 не відповідає критеріям речового доказу, визначеним у ч.1 ст. 98 КПК України, а тому арешт, на думку слідчого судді, було накладено необґрунтовано.

Окрім того, слідчим суддею враховано, що з доданих адвокатом до клопотання документів та додатково наданих під час судового розгляду вбачається наявність у ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 грошових коштів, джерело походження яких є законним, достатніх для придбання даного автомобіля. Прокурором ці обставини не спростовані, як і не надані докази щодо придбання автомобіля за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом.

Слід зазначити, що з моменту вилучення майна 03.02.2025 та накладення на нього арешту ухвалою від 27.02.2025 минуло більше восьми місяців, а тому прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором не наведено.

Також, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2025 у справі № 757/6584/25-к на майно, а саме: автомобіль марки PORSHE MACAN VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1