справа №176/4166/25
провадження №1-кп/176/587/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження №0000456 від 08.09.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, дітей не має, не працює, на обліку в центрі зайнятості по безробіттю не перебуває, військовозобов`язаний, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню за ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року по справі №176/1386/24, яка вступила в закону силу 11 червня 2024 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Також в даній постанові містяться відомості про відсутність у ОСОБА_4 посвідчення водія.

Незважаючи на зазначену постанову Жовтоводського міського суду від 30 травня 2024 року, ОСОБА_4 ухилився від виконання вказаної постанови, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами.

В подальшому, ОСОБА_4 постановою Жовтоводського міського Дніпропетровської області від 21 лютого 2025 року по справі №176/175/25, яка вступила в законну силу 04 березня 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Продовжуючи умисно не виконувати вищевказані постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якими ОСОБА_4 позбавлено права керування транспортними засобами, останній порушив вимоги правил дорожнього руху України. Тому, постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року по справі №176/751/25, яка вступила в законну силу 15 квітня 2025 року, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вищезазначених постанов суду, будучи ознайомленим з ними, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу "ВАЗ 2101", державний номерний знак " НОМЕР_1 ".

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім. А саме, 25.03.2025 о 17 год 36 хв. Біля будинку №12, по вул. Олеся Гончара в м. Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 здійснював керування транспортним засобом "ВАЗ 2101", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами. У зв`язку з чим, на ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В подальшому, постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року по справі №176/1191/25, яка вступила в законну силу 27 червня 2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Отже, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанов Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на їх невиконання, в період часу з січня 2025 року по березень 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобтов умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

22 жовтня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000456, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому, сторони враховують фактичні обставини скоєного правопорушення, що належить до категорії не тяжких злочинів, наявність та відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. На підставі наведеного сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якшо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі й наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором в його присутності. Зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи відсутні.

У межах кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.

Оскільки суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд, на підставі ст.475 КПК України, з урахуванням вимог ст. 374 КПК України, повинен вирішити питання про долю речових доказів.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань-пробації.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1