Справа № 162/781/25
Провадження № 1-кп/162/38/2026
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.07.2025 за №0000424 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ВСТАНОВИВ:

Поліцейські сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 (с-ще Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 08.07.2025 о 08.00 год, будучи службовими особами, перебуваючи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, відповідно до розстановки нарядів ВПД №1 (с-ще Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області затвердженої начальником Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області з 08.00 год 08.07.2025 по 08.00 год 09.07.2025, заступили на чергування у складі наряду «Лан-11», на патрульному автомобілі марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з логотипами та символікою Національної поліції. У ході здійснення патрулювання, виконуючи свої службові обов`язки по відпрацюванню порушень водіями Правил дорожнього руху України по визначеному маршруту, о 00 год 13 хв 09.07.2025 вказані працівники поліції на автодорозі О-030957 сполученням селище Любешів - с. Залізниця Камінь-Каширського району Волинської області, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував вказаним автомобілем в порушення вимог наказу №1 від 24.02.2022 Волинської обласної військової адміністрації «Про запровадження комендантської години на території області», яким під час комендантської години заборонено перебування на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. У подальшому ОСОБА_5 того ж дня о 00 год 32 хв під час винесення на нього поліцейським ОСОБА_8 електронного протоколу серії ЕПР1 № 385731 про скоєння адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, знаходячись на задньому сидінні службового поліцейського автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою уникнення адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, умисно, керуючись прямим умислом, вербально висловив пропозицію неправомірної вигоди поліцейським ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Відразу після цього ОСОБА_5 дістав із кишені власної куртки п`ять грошових купюр номіналом 500 гривень на загальну суму 2500 гривень, які поклав поліцейському ОСОБА_8 у бронежилет, тим самим надав вищевказаним працівникам поліції неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності, а саме за нескладання щодо нього вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, повідомив суду про обставини та мотиви, вчиненого ним кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора, який не заперечив проти проведення скороченого судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Разом з тим, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачений ОСОБА_5 , зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченого ОСОБА_5 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим.

За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і кваліфікує його дії як пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб вчинення, мету та мотиви вказаного діяння, а також обставини, що пом`якшують покарання, та обставину, яка обтяжує покарання.

Разом з тим, суд бере до уваги повне визнання вини обвинуваченим, характеризуючі дані вказаної особи, зокрема, ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні четверо малолітніх дітей, документальні дані про звернення за психіатричною та наркологічною допомогою відсутні, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

На підставі вказаного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України - у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого злочину, відповідатиме його меті і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 50, 65-67 КК України, ст. 349, 373, 374, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11.07.2025 - скасувати.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію п`яти грошових купюр номіналом 500 гривень кожна з серійними номерами АД2291869, АЄ1666906, ВТ1546718, ЄС7599538, КД9813388, які передані на відповідальне зберігання до державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння уповноваженого банку Північно-Західне РУ «Приватбанк», та конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1