ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2993/25 Справа № 191/356/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року у кримінальному провадженні №00000642 від 17.08.2023 року щодо:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, обіймати будь-які посади в органах державної влади, контролю, місцевого самоврядування судових чи правоохоронних органах, а також в установах, що надають освітні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Цим вироком ОСОБА_6 визнана винуватою за наступних обставин.

На окупованій території Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російській федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема наказом голови так званої «луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22, створено «адміністрацію Старобільського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

06.05.2022 року окупаційна влада рф та так званої «луганської народної республіки» на базі Хворостянівської філії Шульгинського ліцею Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області, розташованої за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Миру, 17, зареєстрували з метою здійснення освітньої діяльності за стандартами та законодавством Російської Федерації і так званої «луганської народної республіки» так званий «Державний загальноосвітній заклад луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»» (мовою Оригіналу - Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Хворостяновская основная щкола»), зазначивши юридичну адресу: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Леніна (Миру), 17, який у подальшому почав функціонувати.

Приблизно на початку травня 2022 року, більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, громадянка України ОСОБА_6 , працюючи завідувачем Хворостянівської філії Шульгинського ліцею, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, перебуваючи на території с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, керуючись своїми особистими інтересами, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, а саме - «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Леніна (Миру), 17, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію та зайняла посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Леніна (Миру), 17, обіймаючи яку здійснює впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , приблизно на початку травня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, зібрала на нараду колектив Хворостянівської філії Шульгинського ліцею Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області, на якій було повідомлено про призначення її «директором державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»».

Окрім того, ОСОБА_6 розповіла, що освітній процес у вказаному закладі буде здійснюватися за освітніми стандартами та навчальними планами російської федерації та так званої «луганської народної республіки». В подальшому за розпорядженням ОСОБА_6 на території і в приміщеннях навчального закладу було розмішено символіку РФ і так званої «лнр», чим вчинено дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави- агресора у вказаному закладі освіти.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , будучи «директором державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»», розташованого за адресою; Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Леніна (Миру), 17, приблизно з початку травня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, у подальшому з вересня 2022 у відповідності до «наказу про організований початок 2022-2023 учбового року в загальноосвітніх організаціях «луганської народної республіки» від 22.08.2022, затвердженого так званим «міністром освіти та науки луганської народної республіки», підготувала та організувала освітній процес у вказаному закладі у відповідності до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», згідно з яким в освітніх організаціях, освітня діяльність здійснюється державною мовою «луганської народної республіки» за освітніми стандартами та навчальними планами так званої «луганської народної республіки», із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України, який повністю суперечить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації та так званої «луганської народної республіки», її історичної ролі, викривлення свідомості та ставлення учнів до історичних подій, що відбулися, та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України, тим самим здійснила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у так званому «державному загальноосвітньому закладі луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа»», розташованому за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Леніна (Миру), 17.

Вказані дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме, як здійснення громадянкою України пропаганди у закладах освіти незалежно від типу та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, а також у вчиненні дій спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

В апеляції:

- захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвали вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає на невідповідність висновків суду фактичним обставинами та відсутність прямих доказів на підтвердження доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оскільки в основу вироку покладені лише показання трьох свідків, які фактично не підтвердили факту добровільності зайнятої посади, а навпаки надавали свідчення щодо тиску окупаційної влади. За наведеного, сторона захисту наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази добровільності дій обвинуваченої, як обов`язкової ознаки складу інкримінованого злочину.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 мала реальну можливість відмовитись від запропанової окупаційною владою посади без загрози для життя та здоров`я чи безпеки членів її родини. Зауважує, що судом не надано належної оцінки методам, які застосовувала окупаційна влада для залучення місцевого населення до роботи у створених нею структурах.

Зазначає про порушення права на захист, оскільки відсутні докази саме належного повідомлення ОСОБА_6 щодо суті пред`явленого обвинувачення, дати, місця та часу судового провадження, оскільки засоби повідомлення шляхом публікації в газеті Урядовий кур`єр та веб-сайт Офісу Генерального прокурора України не є ефективними, оскільки у осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території відсутній доступ до української преси та засобів зв`язку.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляцію захисника без задоволення. Мотивуючи свою позицію прокурор зазначає, що причетність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та покладених в основу вироку доказів, які поза розумним сумнівом свідчать про те, що остання, працюючи директором загальноосвітньої школи сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, а також впроваджувала стандарти освіти держави-агресора.

Зазначає про дотримання права на захист обвинуваченої, оскільки як досудове розслідування так і судове провадження було здійснено в порядку вимог ч. 3 ст. 323 КПК України (in absentia), при цьому обвинувачена була належним чином повідомлена про судові засідання, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судова влада України та в газеті Урядовий кур`єр, що згідно усталеної практики Верховного суду вважається належним повідомленням особи.

Розгляд даного кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia), остання показань суду не надавала, будь-яких заяв чи клопотань до не надсилала, однак при цьому належний захист та представництво інтересів ОСОБА_6 здійснює захисник ОСОБА_5 .

Звертається увага на дотримання права на захист обвинуваченої під час здійснення судового розгляду, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора неодноразово, опубліковувались виклики ОСОБА_6 , крім того представництво інтересів останньої здійснював захисник ОСОБА_5 , який приймав участь під час судового розгляду та інших даних щодо засобів зв`язку зі своєю підзахисною не надавав. Застосування інших, не передбачених законом способів для повідомлення учасника процесу про місце, дату та час судового розгляду кримінально процесуальним законодавством не передбачено.

Всі можливі, передбачені кримінальним процесуальним законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя дотримані, що відповідає та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, наведеною, зокрема у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року та «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року.

Заслухавши захисника, який підтримав доводи і вимоги своєї апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази є належними та допустимими, оцінені судом в їх сукупності з точки зору їх достатності і взаємозв`язку, які підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме здійсненні громадянкою України пропаганди у закладах освіти незалежно від типу і форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, а також у вчиненні дій громадянкою України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до недоведеності вини ОСОБА_6 , з посиланням на відсутність прямих доказів на підтвердження саме добровільної співпраці з окупаційною владою та впровадження стандартів освіти держави-агресора не є переконливими, виходячи з наступного.

Так, в основу вироку покладені досліджені судом першої інстанції :

- копія наказу Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Шульгінської сільської ради Старобільського району Луганської області №-40/3-од від 04.02.2021 про покладення з 04.02.2021 обов`язків завідувача Хворостянівської філії Шульгинського ліцею Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області на директора Хворостянівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ст. Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області ОСОБА_6 (т. 2. а.с.40);

- копія наказу Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Шульгінської сільської ради Старобільського району Луганської області № 50-к від 04.05.2022 про звільнення з 04.05.2022 ОСОБА_6 із займаної посади завідувача Хворостянівської філії Шульгинського ліцею та вчителя Хворостянівської філії Шульгинського ліцею за власним бажанням (т.2. а.с.45);

- протокол огляду Інтернет-сторінки (Берклійський протокол) від 20.09.2023, а саме публікації, розміщеної на офіційному сайті так званої «адміністрації Старобільського району луганської народної республіки» із фотознімками, датованої 07.10.2022 про те, що 06 вересня в актовій залі Будинку творчості відбулося урочисте зібрання представників освітніх закладів Старобільського району з нагоди Дня працівника освіти, в ході огляду була присутня ОСОБА_6 (т.2. а.с.51-60);

- протокол огляду Інтернет-сторінки (Берклійський протокол) від 21.09.2023, а саме публікації, розміщеної на офіційному телеграм каналі «міністерства освіти та науки лнр» із фотознімками, яка опублікована 23.07.2022 про вручення «міністром освіти та науки лнр» ОСОБА_9 посвідчення про проходження курсів з підвищення кваліфікації педагогам Старобільська, в ході огляду якої встановлено колективні фотозображення в приміщенні актового залу на фоні герба лнр, на яких, серед інших осіб, присутня директор державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівська основна школа» ОСОБА_6 (т.2. а.с.61-72);

- протокол огляду Інтернет-сторінки (Берклійський протокол) від 21.09.2023, а саме публікації, розміщеної на офіційному телеграм каналі «міністерства освіти та науки лнр» із фотознімками, яка опублікована 19.07.2022 під назвою «У звільненому Старобільську пройшла зустріч міністра освіти та науки лнр Івана Кусова з представниками органів виконавчої влади Старобільського району та педагогічним товариством», в ході огляду якої встановлено колективні фотозображення в приміщенні залу Старобільського районного будинку культури імені Т. Шевченка, на яких серед інших присутня директор державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівська основна школа» ОСОБА_6 , де під час зустрічі були підняті актуальні питання розвитку системи освіти луганської народної республіки в умовах інтеграції в російський освітній простір (т.2. а.с.73-80);

- протокол огляду Інтернет-сторінки (Берклійський протокол) від 22.09.2023 інтернет-ресурсу з перевірки контрагентів «руспрофайл.ру», яким встановлено відомості про зареєстровану 06.05.2022 юридичну особу - так званий «державний загальноосвітній заклад луганської народної республіки «Хворостянівська основна школа» за адресою: Старобільський район, село Хворостянівка, вулиця Леніна, б. 17, де керівником (директором) зазначено ОСОБА_6 з 29.11.2022. (т.2. а.с.84-95);

- протокол огляду Інтернет-сторінки (Берклійський протокол) від 25.09.2023, яким оглянуті нормативні документи лнр, зокрема й у сфері освіти, розміщені на офіційному сайті так званого «державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Старобільська початкова школа № 2»(т.2.а с.96-112);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2023, в якому зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_10 за загальними рисами обличчя особи ОСОБА_6 (т.2. а.с.157-159);

- протокол огляду від 12.10.2023, згідно з яким за участю свідка ОСОБА_10 оглянуто публікації, розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, на яких ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 , яка при окупаційній владі зайняла посаду директора так званого «державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівської основної школи» (т.2. а.с.160-161);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2023, в якому зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_11 за рисами обличчя особи ОСОБА_6 (т.2. а.с.168-170);

- протокол огляду від 13.10.2023, згідно з яким за участю свідка ОСОБА_11 оглянуто публікації, розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, на яких ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 , яка при окупаційній владі зайняла посаду директора так званого державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівської основної школи» (т.2. а.с.171-172);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2023, в якому зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_12 за загальними рисами обличчя та зачіски особи ОСОБА_6 (т.2. а.с.187-188);

- протокол огляду від 18.09.2023, згідно з яким за участю свідка ОСОБА_12 оглянуто публікації, розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, на яких ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6 , яка при окупаційній владі зайняла посаду директора так званого «державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівської основної школи» (т.2. а.с.187-188);

- інформація, надана Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.08.2023, відповідно до якого відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянкою України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 08.11.2017 по 25.08.2023 в базі даних не виявлено (т.2. а.с.190).

За наведених вище доказів слідує, що саме ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, залишившись на тимчасово окупованій території Луганської області, Старобільського району та зайняла посаду директора так званого «державного загальноосвітнього закладу лнр «Хворостянівської основної школи», при цьому остання добровільно відвідувала урочисті заходи з представниками окупаційної влади, представляючи від свого імені загальноосвітній заклад, що підтверджується дослідженими протоколами огляду фотознімків, на яких зображена ОСОБА_6 без слідів жодного фізичного чи психологічного примусу.

Про добровільність перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території свідчить і той факт, що остання згідно даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.08.2023, лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями в період з 08.11.2017 по 25.08.2023 року не перетинала, що свідчить про її свідому позицію щодо залишення на окупованій території.

Крім того, звертається увага, що стороною захисту окрім загальних посилань щодо застосування примусу до обвинуваченої, будь-яких належних доказів в підтвердження цих стверджень не надано.

Так, допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 пояснила, що на окупаційних сайтах вона бачила ОСОБА_6 , яка виступала на заходах та агітаціях на фоні російського прапора, крім того директор повідомляла, що в м.Севастополь друкуються нові російські підручники і будуть до 1 вересня, при цьому батьки дітей скидали їй повідомлення з фотографіями нових підручників на російській мові.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона працювала вчителем англійської мови Хворостянської філії Шульгинського ліцею Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області. Після окупації Шульгинки у березні 2022 року їх зібрали і повідомили, що утворилась нова адміністрація, однак вони відмовились від співпраці, погодилась лише ОСОБА_6 і ще декілька вчителів. ОСОБА_6 збирала спочатку педагогічний колектив, а потім всіх працівників. На зборах їм повідомили, що вони будуть працювати за російськими стандартами, однак вони відмовились, зібрали свої речі та пішли.

Крім того, свідок зауважила, що ОСОБА_6 була в непоганих стосунках з Межирицькою завідувачем районного управління освіти при російській владі та повідомила, що залишається і буде працювати далі, а кожен вирішує сам, що робити. Саме, за наказом ОСОБА_6 по понеділках в школі вмикали гімн Росії, про це їй стало відомо від батьків, які залишись на окупованій території.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, ОСОБА_6 була директором Хворостянської філії Шульгинського ліцею Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області та після окупації району залишилася працювати на окупаційну владу. У березні 2022 року була проведена нарада колективу вчителів, де ОСОБА_6 розповідала, що тепер у них буде гарна зарплата та все буде добре, в школі запроваджувалась символіка рф, розвішувались прапори, портрет президента рф, вмикався гімн Росії.

Показання вказаних вище свідків є логічними, послідовними та такими, що у своїй скупності підтверджують факт добровільного залишення ОСОБА_6 на окупованій території та призначення її на посаду директора школи за протекцією якої впроваджувались російські стандарти освіти, що виражалось у впровадженні російської освітньої програми, підручників, при цьому за підтримки ОСОБА_6 у школі була розміщена російська символіка.

Звертається увага на те, що усі вищевказані свідки не вказали про будь-які відомі їм факти щодо застосування саме примусу до ОСОБА_6 , а навпаки зазначили, що остання самостійно повідомила, що залишається та має намір продовжити працю з окупаційною владою.

При цьому, усі допитані судом першої інстанції свідки підтвердили, що на фотознімках пред`явлених для впізнання, вказали саме на ОСОБА_6 , як особу з якою були попередньо знайомі до повномасштабного вторгнення, та яка на даний час продовжує проживати на окупованій територіїї та працює на посаді директора школи за окупаційної влади.

Таким чином, судом першої інстанції в повній мірі наведені усі дослідженні ним докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою і надана їм вмотивована об`єктивна оцінка, які покладені в основу вироку, а тому відсутні підстави, вважати з цього приводу, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, його правова кваліфікація, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості. Рішення прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції належним чином мотивований та обґрунтований, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

Доводи адвоката щодо відсутності суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення з посилання на те, що ОСОБА_6 не може бути суб`єктом відповідальності є безпідставними, оскільки на момент зайняття посади директора за окупаційної влади ОСОБА_6 фактично та юридично залишилась громадянкою України, а тому з урахуванням, що суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, є громадянин України, який досяг шістнадцятирічного віку, без належних доказів про вихід ОСОБА_6 з громадянства України або його втрату, такі ствердження захисту є неприйнятними.

Щодо доводів адвоката про порушення права на захист обвинуваченої через неналежне її повідомлення є необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України при здійсненні спеціального досудового розслідування повістки про виклик підозрюваного надсилаються за останнім відомим місцем проживання або перебування та публікуються в загальнодержавних засобах масової інформації і на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора. Після опублікування повістки вважається, що підозрюваний належним чином повідомлений про виклик.

Так, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у суді першої та апеляційної інстанції розглядалося за відсутності обвинуваченої (in absentia).

З наданих матеріалів убачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повістки про виклик останньої неодноразово публікувалися в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті офісу Генерального прокурора.

Крім того, апеляційний суд констатує, що повідомлення про дату і час судового засідання в суді апеляційної інстанції також було розміщене в загальнодержавних ЗМІ, зокрема в газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті «Судова влада».

Разом з тим варто зауважити, що у цьому кримінальному провадженні захист ОСОБА_6 був представлений професійним адвокатом ОСОБА_5 , який здійснював активний захист її інтересів, зокрема шляхом подання апеляційної скарги, отже доводи адвоката в цій частині також є безпідставними.

У справі Sanader v. Croatia (від 12 лютого 2015 року, заява № 66408/12) Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження, яке відбувається за відсутності обвинуваченого, саме по собі не є несумісним із ст. 6 Конвенції, і ця норма буде порушена лише коли особа, засуджена заочно, згодом не може отримати від суду новий розгляд по суті обвинувачення, якщо не було однозначно встановлено, що вона відмовилася від свого права з`явитися і захищати себе або що він мав намір уникнути суду.

Окрім того, чинник КПК України містить положення, які дозволяють забезпечити такий перегляд в суді апеляційної інстанції як щодо питань права, так і фактів.

Відповідно до ч. 3 СТ. 400 КПК України якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Тож, засуджений навіть після закінчення строків на апеляційне/касаційне оскарження не позбавлений права подати скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на оскарження судових рішень, якщо причини його неявки дійсно виявляться поважними, під час якого ОСОБА_6 також не буде позбавлена можливості ставити питання про усунення порушень, які, на її думку, були допущенні під час спеціального досудового розслідування та судового розгляду.

Підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 відсутні, оскільки, враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а висновки у судовому рішенні прямо випливають з аргументації, є чіткими, не допускають неоднозначного трактування, а тому, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції, і вважає необхідним у задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог ст. ст. 50, 65 КК України та врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка вчинила злочин проти основ Національної безпеки України, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності держави.

Приймається до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, а саме, - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 років є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде основне покарання у виді позбавлення волі у середньому розмірі та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, обіймати будь-які посади в органах державної влади, контролю, місцевого самоврядування судових чи правоохоронних органах, а також в установах, що надають освітні послуги на строком на 15 років. Такий вид і розмір покарання є достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Колегія суддів, також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З огляду на вище разом наведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року у кримінальному провадженні №00000642 від 17.08.2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4