Справа № 357/5020/22
У Х В А Л А

22 вересня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню № 30000907 від 05.02.2013,-

установив :

в провадженні старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню № 30000907 від 05.02.2013.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2008 року, о 11 год. 50 хв. водій ОСОБА_5 керував на підставі довіреності, що посвідчена 07.10.2008 року державним нотаріусом Придніпровської Молдавської Республіки, ОСОБА_7 , технічно справним, не завантаженим, автомобілем марки «КРАЙСЛЕР - ВОЯЖ» д/н НОМЕР_1 , який належить на правах особистої власності ОСОБА_8 та зареєстрованому на його ім`я. в салоні автомобіля сиділи пасажири ОСОБА_9 , 1964 р.н., ОСОБА_10 , 1984 р.н. та її малолітній син ОСОБА_11 , 2006 р.н.

Рухаючись із швидкістю 80 км/год (з показів водія ОСОБА_5 ) по лівій, відносно напрямку руху автомобіля, смузі руху проїзної частини автодороги Київ Одеса, що має по дві смуги для руху транспортних засобів в протилежних напрямках загальною шириною 15,0 м, розділених між собою асфальтною розділювальною смугою шириною 4,5 м, в напрямку м. Київ, на 73 км + 600 м даного автошляху, водій ОСОБА_5 доїжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований поблизу повороту на с. Глушки, Київської області, виявивши, що проїзну частину автодороги, по пішохідному переході, з права на ліво, відносно напрямку його руху, розпочав переходити пішохід ОСОБА_12 , 1955 р.н. в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху України: Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими», п.2.3. (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», п.4.16 (а) Правил дорожнього руху України: «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами», 12.3 Правил дорожнього руху України: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пішохода ОСОБА_12 )», допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження відкритий перелом обох кісток лівої голінки; перелом ребер справа; вивих кісток лівого ліктьового суглоба; пошкодження лівої нирки; крововиливи в м`яких тканинах голови, тулуба та кінцівок; в лівій плевральній порожнині до 400 мл рожевої рідини; крововиливи в клітковину навколо нирок; масивні крововиливи в місцях пошкоджень; синці, садна голови, тулуба та кінцівок; рани на голові та лівій голінці.

Смерть гр. ОСОБА_12 , 1955 року народження, настала від численних пошкоджень кісток скелета та внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті ОСОБА_12 .

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.1.3, 2.3(б), 4.16(а), 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтуванні застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, в ході розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 , ухиляється від органів досудового розслідування та суду, та на даний час місце його перебування не встановлено.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_13 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може вчиняти будь-які інші протиправні дії, що можуть призвести до тяжких наслідків, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання вартою.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий, а також прокурор у судовому засіданні, який погодив вказане клопотання, посилалися на надання дозволу на затримання особи з метою приводу по кримінальному провадженню, мотивуючи тим, що існують ризики того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про надання дозволу на затримання з метою приводу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 України та переховується від органів слідства та суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 188 КПК України клопотанням про дозвіл на затриманняпідозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовимвикликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасномуприбуттю.

Слідчим у своєму клопотанні наведені достатні дані, які вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На це вказують і додані до клопотання процесуальні документи, які підтверджують причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Також із наданих слідчому судді доказів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно почав переховуватися від органів досудового розслідування і суду, тобто вчинив дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, в даному випадку у клопотанні про обрання запобіжного заходу у відношенні підозрюваного слідчий посилається на наявні у вищевказаному кримінальному провадженні ризики, зокрема, переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування і суду.

Зазначені обставини у своїй сукупності дають слідчому судді обґрунтовані і законні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. ч.1,2 ст.189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також переховується від слідчих органів, суд доходить висновку про достатність правових підстав для надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 183, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання старшої слідчої Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню № 30000907 від 05.02.2013 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьмін, Каменський район, Республіка Молдова, українця, громадянина Молдови, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу ОСОБА_5 до суду (або закінчення шести місяців із дати постановления ухвали).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

В разі встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 повідомити ствршого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 (моб. НОМЕР_2 )

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14