ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» (далі - ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА») ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 16.12.2025 за вих. № 16/12/2025-1-4 про кримінальне правопорушення (далі - Скарга), в якій ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою.

Скарга мотивована тим, що головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 на електронну пошту НАБУ направлено заяву від 16.12.2025 за вих. № 16/12/2025-1-4 про вчинення кримінального правопорушення, однак, відомості за вказаною заявою у порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесено.

Особа, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду Скарги, до суду не з`явився, у прохальній частині Скарги (п. 3) просив проводити її розгляд без участі скаржника.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, (НАБУ) про дату, час та місце розгляду Скарги був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести судове засідання за відсутності особи, яка звернулася зі Скаргою, та представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши зміст Скарги та додані до неї матеріали, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що свідчать про наявність складу відповідного кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, об`єктивні дані, які свідчать про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду Скарги.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, до ЄРДР, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду Скарги встановлено, що головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 на електронну пошту НАБУ направлено заяву від 16.12.2025 за вих. № 16/12/2025-1-4 про вчинення кримінального правопорушення (далі - Заява).

Станом на день розгляду Скарги, не надано доказів внесення відомостей за Заявою до ЄРДР.

При дослідженні змісту Заяви слідчим суддею встановлено, що у Заяві ОСОБА_3 обґрунтовує наявність достатніх підстав вважати щодо можливого вчинення кримінального правопорушення наступним: Міністр економіки, довкілля та сільського господарства України - ОСОБА_4 , колишній Міністр екології та природних ресурсів України - ОСОБА_5 , Голова Фонду державного майна України - ОСОБА_6 , Голова Дніпропетровської ОДА - ОСОБА_7 , в. о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - ОСОБА_8 , Голова Державної служби геології та надр України - ОСОБА_9 , Голова Державної екологічної інспекції України - ОСОБА_10 , начальник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу - ОСОБА_11 , директор Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА - ОСОБА_12 , залучивши ряд підконтрольних фізичних та юридичних осіб, зокрема, ТОВ «РУДОМАЙН, ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ», ТОВ СП «ГИПРОКОКС», створили організовану злочинну групу, яка діє з метою незаконного заволодіння правами на користування надрами, заниження рентних платежів, відчуження активів ДП «ГИПРОКОКС» і отримання надприбутків в обхід вимог чинного законодавства. Зокрема, учасники організованої злочинної групи, зловживаючи службовим становищем, видали ТОВ «РУДОМАЙН» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ» спеціальні дозволи на користування надрами без проведення аукціонів, без належної державної експертизи, без підтвердженого геологічного вивчення, що прямо суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 615 та Кодексу України про надра. Посадовими особами Державної служби геології та надр України, Державної екологічної інспекції, Дніпропетровської ОДА було забезпечено легалізацію незаконної діяльності шляхом затвердження недостовірних техніко-економічних показників, ігнорування перевірок, видачі дозволів на викиди та погодження гірничих відводів без відповідної документації та погоджень органів місцевого самоврядування. Разом з тим, учасники організованої злочинної групи забезпечили незаконне внесення до статутного капіталу ТОВ СП «ГИПРОКОКС» державного майна ДП «ГИПРОКОКС» із заниженням частки держави до 40%, що суперечить законодавчим вимогам щодо збереження контрольного пакета корпоративних прав. Передача ключових об`єктів інтелектуальної власності, інженерного складу та майнових прав здійснена на користь новоствореної іноземної компанії GIPROKOKS EUROPE S.R.O., пов`язаної з кінцевим бенефіціаром ТОВ «РУДОМАЙН». У межах діяльності організованої злочинної групи безпосередніми виконавцями фінансово-господарських операцій, пов`язаних із незаконним користуванням надрами, ухиленням від сплати рентних та податкових платежів, маніпулюванням техніко-економічною документацією та відчуженням об`єктів державної власності, виступають три взаємопов`язані суб`єкти господарювання: ТОВ «РУДОМАЙН», директор - ОСОБА_13 , ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ», директор - ОСОБА_14 , кінцевим бенефіціарним власником обох компаній є ОСОБА_15 . Зазначені особи організували та забезпечили функціонування схеми незаконного отримання спецдозволів, заниження вартості продукції, виведення прибутків через контрольовані канали, використання земельних ділянок без правових підстав, а також мінімізації рентних зобов`язань перед державою. ТОВ СП «ГИПРОКОКС», директор - ОСОБА_16 , кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_17 , відіграє допоміжну роль у схемі незаконного відчуження стратегічних активів державного підприємства ДП «ГИПРОКОКС», зокрема інтелектуальної власності, інженерної документації та технічного портфеля, з порушенням вимог щодо збереження державного контролю.

Як зазначено у Заяві, узагальнений аналіз фінансової документації, техніко-економічних показників та звітності, поданої ТОВ «РУДОМАЙН» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ» і пов`язаними структурами, свідчить про свідоме заниження вартості продукції, неправомірне застосування пільгових коефіцієнтів до ставок рентної плати, а також штучне зменшення ціни спеціальних дозволів на користування надрами. Унаслідок таких дій державний бюджет недоотримав щонайменше 28 млн грн від заниження вартості спецдозволів, понад 25 млн грн рентної плати на етапі запуску розробки, а також близько 200 млн грн щороку - унаслідок заниження обсягів видобутку та фактичної рентабельності. З урахуванням того, що злочинна діяльність ТОВ «РУДОМАЙН» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ» триває з 2017 року, а щорічні втрати бюджету від заниження рентної плати становлять 200 млн грн, сукупні прямі збитки за період з 2018 по 2025 рік включно (8 років) становлять 1,6 млрд грн. Крім того, Міністр економіки, довкілля та сільського господарства України - ОСОБА_4 , колишній Міністр екології та природних ресурсів України - ОСОБА_5 , Голова Фонду державного майна України - ОСОБА_6 , Голова Дніпропетровської ОДА - ОСОБА_7 , в. о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - ОСОБА_8 , Голова Державної служби геології та надр України - ОСОБА_9 , Голова Державної екологічної інспекції України - ОСОБА_10 , начальник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу - ОСОБА_11 , директор Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА - ОСОБА_12 , маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підконтрольних їм підприємствах.

Таким чином, в діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Однак у Заяві відсутні будь-які конкретні об`єктивні дані, які б свідчили про наявність в діях вказаних осіб ознак наведених злочинів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, не зазначено фактичних обставин, наявність яких може свідчити про достатні підстави вважати щодо вчинення кримінального правопорушення, з чим вищезазначені положення закону безпосередньо пов`язують внесення відомостей до ЄРДР.

Так, зміст та суть повідомлення про злочин (Заяви) фактично має загальний характер, жодних конкретних відомостей щодо існування зазначених у Заяві фактів Заява не містить. У Заяві відсутні відомості щодо конкретних обставин, з яких вбачається вчинення зазначених у ній кримінальних правопорушень та що вищевказані посадові особи причетні до таких протиправних дій, відсутні відомості щодо конкретних дій вищевказаних осіб, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення за наведеними у Заяві статтями КК України.

Викладені у Заяві обставини, з урахуванням вищенаведеного, не можна вважати відомостями про вчинення кримінального правопорушення, оскільки, вони мають абстрактний, а не конкретний характер.

За такого, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення Скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1