Номер провадження № 1-кс/756/2142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, внесеного 15.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000645, про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

11.08.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 15.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645.

У клопотанні ставиться питання про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.04.2025 на гуртожиток загальною площею 3002 м2, що за адресою АДРЕСА_1, який складається з 104 квартир та 5 нежитлових приміщень, а саме з квартири № 205, реєстраційний номер 000, квартири № 405 , реєстраційний номер 000, власником яких є ОСОБА_3 , оскільки такий арешт суперечить нормам Конституції України, Законам України, нормативно-правовим актам, міжнародним конвенціям та принципам права, порушує її права як власника нерухомого майна.

Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, хоча неодноразово викликалась належним чином та завчасно.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про можливість проведення судового засідання за його відсутності та просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що в судовому порядку розглядають цивільні позови мешканців гуртожитку щодо визнання законності проживання. Метою арешту є збереження речових доказів, адже існують ризики пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вищезазначеного майна, а тому потреба в скасуванні арешту майна не відпала та накладений він обґрунтовано.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні було встановлено, що Оболонським УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 15.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. У рамках указаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.04.2025 (справа 756/3737/25) було накладено арешт на майно - гуртожиток загальною площею 3002 м2, що складається з 104 квартир та 5 нежитлових приміщень, заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам користуватися, розпоряджатися або відчужувати вказане майно, окрім фізичних осіб, які на відповідних правових підставах вселені в гуртожиток та фактично проживали у ньому станом на прийняття рішення про можливість поділу № 28229 від 13.02.2023. На даний час органом досудового розслідування продовжується досудове розслідування. кримінальних правопорушень.

На думку суду метою забезпечення кримінального провадження, яким є арешт, є досягнення дієвості цього провадження, як і забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, підстави для скасування арешту з майна, на думку суду, - відсутні. Приймаючи таке рішення суд звісно ураховує положення ст. 174 КПК України, яким визначено види рішення суду за наслідком розгляду клопотання про скасування арешту майна. Але судом не було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано. Крім того, судом також не установлено наразі підстав уважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки застосований з метою досягнення дієвості цього провадження, а отже і відповідає завданням кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Установлені в судовому засіданні обставини свідчать, що накладення арешту на майно - гуртожиток загальною площею 3002 м2, що складається з 104 квартир та 5 нежитлових приміщень, застосований з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки в судовому порядку розглядають цивільні позови мешканців гуртожитку щодо визнання законності проживання. Метою даного арешту є збереження речових доказів, адже існують ризики пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вищезазначеного майна, а отже і відповідає завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 64-2, 94, 100, 110, 131, 132, 170-175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, внесеного 15.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000645, про скасування арешту майна - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1