печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001095 від 05.11.2025,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001095 від 05.11.2025

Слідча в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Підозрюваний та його захисник, належним чином повідомлені, прични неявки суд не відомі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку сторін, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0001095 від 05.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Організація і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням

у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора. Встановлено, що 16.12.2011 на виконання cт. 36 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_4 склав присягу прокурора та приступив до виконання обов`язків.

Відповідно до вказаної присяги ОСОБА_4 зобов`язався неухильно додержуватися Конституції та законів України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання прокурора.

Наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури від 01.04.2021 № 243-к ОСОБА_4 призначений на посаду прокурора Корюківської окружної прокуратури Чернігівської області з 0104.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 1 примітки до статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є, зокрема, прокурори.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України зазначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи прокуратури віднесено до правоохоронних органів.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є посадові та службові особи органів прокуратури.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» керівник підрозділу окружної прокуратури є прокурором органу прокуратури.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Отже ОСОБА_4 на момент вчинення кримінальних правопорушень є службовою особою, яка займає відповідальне становище, та є працівником правоохоронного органу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів прокуратури, як суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Частинами 3 та 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» регламентовано, що прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора, діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Частиною 2 ст. 36 КПК України встановлено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У ході досудового розслідування встановлено, що 25.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000005 внесено відомості за фактом здійснення вирубки дерев у захисній смузі об`їзної автомобільної дороги, що неподалік залізничного переїзду, у тому числі під повітряними лініями електропередач, у м. Сновськ Корюківського району Чернігівської області, що здійснена в порушення природоохоронного законодавства, без відповідного рішення сесії та виконавчого комітету Сновської міської ради, до отримання ордера на видалення зелених насаджень, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні здійснювалося слідчим відділенням відділу поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснювали прокурори Корюківської окружної прокуратури.

Постановою керівника Корюківської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 від 25.01.2024 старшим групи прокурорів у вказаному провадженні визначено прокурора Корюківської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 .

Здійснюючи свої повноваження як прокурор у кримінальному провадженні № 0000005 від 25.01.2024, займаючи посаду прокурора Корюківської окружної прокуратури Чернігівської області, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи зобов`язаним відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, всупереч присязі прокурора, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. ст. 3, 22-25 Закону України «Про запобігання корупції», з якими ОСОБА_4 ознайомлений у встановленому порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, використав надане йому службове становище для одержання неправомірної вигоди, чим вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 у прокурора ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правомірність дій якого перевірялася під час досудового розслідування у вказаному провадженні. ОСОБА_4 вирішив шляхом вимагання одержати грошові кошти від ОСОБА_6 за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, вжиття усіх залежних від ОСОБА_4 , як від прокурора, заходів, для прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження та в подальшому не скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000005.

У зв`язку із тим, що прокурор, відповідно до своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, самостійно не приймає рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2025 року, вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час службовою особою, яка будучи працівником правоохоронного органу, мала повноваження щодо прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000005. Крім того, невстановлена досудовим розслідуванням особа мала повноваження щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Зазначені особи, керуючись корисливим мотивом, спільно вирішили вимагати та одержати від ОСОБА_6 грошові кошти в якості неправомірної вигоди, у зв`язку із чим забезпечити прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000005.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, на початку жовтня 2025 року ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_6 , з яким раніше був знайомий, та запропонував зустрітися.

10.12.2025 о 16 год. 09 хв. після одержання ОСОБА_4 раніше обумовленої суми грошових коштів неправомірної вигоди його затримано слідчим в порядку ст. 208 КПК України. Ураховуючи вищевказане, слідчим за погодженням з прокурором 11.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_4 видав грошові кошти, отримані ним від ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди; протоколом обшуку його автомобіля та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, у ході проведення особистого обшуку під час здійснення затримання ОСОБА_4 , яке відбулося на території паркувального майданчику Сновського районного суду Чернігівської області, за адресою: Чернігівська область, м. Сновськ, вул. 30 років Перемоги, 37Б, у затриманого виявлено

та вилучено, у тому числі, наступне майно: USB-флеш накопичувач «Mibrand», обсягом 64 Gb; Мобільний телефон OPPO Reno13 Pro 5G, моделі CPH2697,

IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Крім того, за результатами проведеного 10.12.2025 обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме службових кабінетів Корюківської окружної прокуратури Чернігівської області за адресою: АДРЕСА_2, виявлено та вилучено, у тому числі, наступне майно:

- мобільний телефон марки Samsung Duo;

- системний блок марки HP, серійний номер CZG31200GQ, інвентарний номер 101561178.

Водночас, за результатами проведеного 10.12.2025 обшуку транспортного засобу марки ACURA TLX, 2016 р.в., сірого кольору, д.н. НОМЕР_3 ,

VIN: НОМЕР_4 , право власності зареєстровано на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , виявлено

та вилучено, у тому числі, наступне майно:

- предмети, зовні схожі на грошові знаки Сполучених Штатів Америки,

у загальній сумі 59 100 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто) доларів США;

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років,

з конфіскацією майна.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, встановлено майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 )

на праві власності, а саме:

- житловий будинок із прибудовами, загальною площею 51,2 кв.м. із реєстраційним номером 233, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка із кадастровим номером :17:001:0063, площею 0,25 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 04);

- земельна ділянка із кадастровим номером :17:001:0064, площею 0,3385 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 33);

- земельна ділянка із кадастровим номером :03:001:0143, площею 1,9685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

- земельна ділянка із кадастровим номером :03:001:0142, площею 1,8608 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

- автомобіль ACURA TLX, 2016 р.в., сірого кольору, д.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років,

з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також які набуті кримінально протиправним шляхом, виникла необхідність у накладанні арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були виявлені та вилучені у ході особистого обшуку, під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а також у ході проведення обшуків з місцем його роботи та належному йому транспортному засобі.

Незастосування арешту на зазначені матеріальні об`єкти, а саме речові докази, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин,

що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та сприяти уникненню кримінальної відповідальності осіб, які вчинили неправомірні дії.

Також не виключено, що належне майно підозрюваному ОСОБА_4 підлягатиме конфіскації або спеціальній конфіскації, оскільки санкцією

ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі

на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження також з метою забезпечення конфіскації як виду покарання та спеціальної конфіскації необхідне для запобігання можливості його відчуження. Таким чином, ураховуючи, що вилучені речі є речовими доказами, які самостійно і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, а належне підозрюваному майно може бути використано для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, або спеціальної конфіскації, є необхідність накласти арешт

на зазначене майно. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове,

до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації

у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації

у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, серед іншого передбаченого,

що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним

у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом

3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання

у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений

у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші

у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти

та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 171 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи

є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на частки житловий будинок із прибудовами, загальною площею 51,2 кв.м. із реєстраційним номером 233, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки із кадастровим номером :17:001:0063, площею 0,25 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 04); земельної ділянки із кадастровим номером :17:001:0064, площею 0,3385 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 33); земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0143, площею 1,9685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233); земельної ділянка із кадастровим номером :03:001:0142, площею 1,8608 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233); автомобіля ACURA TLX, 2016 р.в., сірого кольору, д.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що визначено до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України та з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме:USB-флеш накопичувач «Mibrand», обсягом 64 Gb;мобільний телефон OPPO Reno13 Pro 5G, моделі CPH2697,

IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон марки Samsung Duo;системний блок марки HP, серійний номер CZG31200GQ, інвентарний номер 101561178.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001095 від 05.11.2025 - задовольнити. Накласти решт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

житловий будинок із прибудовами, загальною площею 51,2 кв.м. із реєстраційним номером 233, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка із кадастровим номером :17:001:0063, площею 0,25 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 04);

1/2 земельна ділянка із кадастровим номером :17:001:0064, площею 0,3385 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 33);

земельна ділянка із кадастровим номером :03:001:0143, площею 1,9685 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

земельна ділянка із кадастровим номером :03:001:0142, площею 1,8608 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

автомобіль ACURA TLX, 2016 р.в., сірого кольору, д.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ;

- предмети, зовні схожі на грошові знаки Сполучених Штатів Америки,

у загальній сумі 59 100 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто) доларів США.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме:

- USB-флеш накопичувач «Mibrand», обсягом 64 Gb;

- мобільний телефон OPPO Reno13 Pro 5G, моделі CPH2697,

IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки Samsung Duo;

- системний блок марки HP, серійний номер CZG31200GQ, інвентарний номер 101561178.

Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0001095 від 05.11.2025 Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1