Номер провадження 1-кс/754/3181/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суд м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що у кримінальному провадженні №0001232 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2025 року, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» з сім-карткою НОМЕР_1 , який був вилучений в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 . 18.09.2025 року слідчим Деснянського УП ГУНП в м. Києві було проведено повний огляд всього вмісту даного мобільного телефону, в ході огляду будь-яких відомостей, які мали б значення для розслідування кримінального провадження №0001232 виявлено не було. Враховуючи викладене, заявник зазначає, що вказаний мобільний телефон не відповідає критеріям речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, так як не містить відомостей та обставин, які б мали використані у якості доказів, а тому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2025 року в справі № 754/13916/25 на мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» з сім-карткою НОМЕР_1 .

Представник власника майна до початку судового розгляду надав заяву, згідно якої просив задовольнити клопотання та проводити розгляд без участі сторін.

Прокурор в судовому засіданні надав копію постанови слідчого від 24.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0001232 в частині епізоду за ч. 2 ст. 309 КК України.

Дослідивши вказане клопотання, копію постанови слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що в провадженні СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001232 за ст.309 ч.2, ст.307 ч.1, ст.307 ч.2, ст.263 ч.1, ст.311 ч.3, ст.310 ч.2 КК України.

28.08.2025 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» з сім-карткою НОМЕР_1 , який був вилучений в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1

24.09.2025 року постановою слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві кримінальне провадження №0001232 було закрито в частині ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення в діяннях ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою дізнавача, слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування, з врахуванням наявності закритого кримінального провадження, та, як наслідок, припинення дії арешту майна за ухвалою слідчого судді, а також за відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, неправомірно обмежує право особи користуватись належним їй майном.

Постановлення ж ухвали слідчого судді про скасування арешту майна або відмову в його скасуванні, після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінально-процесуальними нормами.

Така правова позиція зазначена у висновку об`єднаної палати Кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22 (провадження№51-4350кмо23).

На підставі вищевикладеного, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майнаслід відмовити.

На підставі встановленого, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: