09.01.2026 Справа № 756/100/26
Справа № 756/100/26
№ 1-кс/756/126/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2025 року за №0000028, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , працевлаштований ТОВ «АТБ-Маркет» на посаді молодшого приймальника товару (зі слів), має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-28.11.2025 скеровано з обвинувальним актом до Оболонським районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 307 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

09.01.2026 вказане клопотання надійшло до Оболонського районного суду міста Києва і на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями було передано на розгляд слідчої судді ОСОБА_1 .

1.Зміст поданого клопотання

У поданому клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» на період строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 07.01.2026 року, строком 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказано, що ОСОБА_4 , діючи всупереч встановленим законодавством України суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 07.01.2026 у ОСОБА_4 , виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах, з метою подальшого збуту, реалізуючи який, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, але не пізніше ніж 07.01.2026, перебуваючи за невстановленою адресою, використовуючи всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою свого мобільного телефону, зайшов у кросплатформенний месенджер «Телеграм», у невстановленої особи замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах.

У подальшому, 07.01.2026, приблизно о 15 год. 36 хв., ОСОБА_4 , який перебував за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, буд. 54-А, був зупинений працівниками поліції та за результатами слідчих дій у нього було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в об`єктах дослідження становить 37,471 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» становить особливо великий розмір.

У вчинені даного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

2. Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав викладені в клопотанні доводи, просив його задовольнити, навів додаткові аргументи щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також прокурор стверджував, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, у витязі з ЄРДР конкретизовані які самі речовини вилучені, у протоколі затримання не зазначено де і звідки вилучені наркотичні засоби, орган досудового розслідування посилається на висновок експерта, який винесено за часом пізніше, ніж повідомлено про підозру.

Підозрюваного ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

3.Мотиви та оцінка слідчої судді

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідча суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідча суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчої судді необхідно перевірити:

1) чи набула особа статусу підозрюваного?

2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення?

3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України?

4) чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України?

5) чи можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження?

6) які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави?

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідча суддя, надаючи відповіді на вказані питання, доходить таких висновків.

3.1. Щодо набуття статусу підозрюваного

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування може застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру та особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, 08.01.2026 року письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься письмова розписка останнього про його отримання.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 , має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчій судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 , міг вчинити саме інкримінований йому кримінальне правопорушення. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що ОСОБА_4 , діючи всупереч встановленим законодавством України суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 07.01.2026 у ОСОБА_4 , виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах, з метою подальшого збуту, реалізуючи який, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, але не пізніше ніж 07.01.2026, перебуваючи за невстановленою адресою, використовуючи всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою свого мобільного телефону, зайшов у кросплатформенний месенджер «Телеграм», у невстановленої особи замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах.

У подальшому, 07.01.2026, приблизно о 15 год. 36 хв., ОСОБА_4 , який перебував за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, буд. 54-А, був зупинений працівниками поліції та за результатами слідчих дій у нього було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в об`єктах дослідження становить 37,471 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» становить особливо великий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Підсумовуючи, слідча суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями та наслідками, які за версією обвинувачення полягали у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту.

При цьому, відповідні обставини вчинення розслідуваних злочинів, які враховані при оцінці обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, встановлені слідчою суддею на підставі таких досліджених під час досудового засідання копій документів:

-рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 07.01.2026;

- протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 07.01.2026;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2026;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 08.01.2026;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 08.01.2026;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 08.01.2026;

- протоколу огляду предмета від 08.01.2026;

- висновку експерта № СЕ-19/111-26/884-НЗПРАП від 08.01.2026;

- інших матеріалів провадження у їх сукупності.

Оцінивши вказані документи в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Слідча суддя відхиляє доводи захисника в частині того, що підозра є необґрунтованою, оскільки: у витязі з ЄРДР конкретизовані які самі речовини вилучені, у протоколі затримання не зазначено де і звідки вилучені наркотичні засоби, орган досудового розслідування посилається на висновок експерта, який винесено за часом пізніше, ніж повідомлено про підозру, з огляду на наступне, матеріали клопотання містять висновок експерта від 08.01.2026 та повідомлення про підозру від 08.01.2026.

Разом з цим, час скерування супровідного листа про направлення висновку експерта не є тотожнім часу складання висновку експерта. Інші доводи захисника щодо інформації у витязі з ЄРДР та у протоколі затримання не спростовують висновок слідчої судді про наявність обґрунтованої підозри.

3.3.Щодо наявності ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні вказувала на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Водночас, на інші ризики, зазначені у клопотанні, прокурор в судовому засіданні не посилався.

3.3.1. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

-Слідча суддя також ураховує, що відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка розпочинається із повідомлення особі про підозру. А як убачається з наданих до клопотання матеріалів, щодо підозрюваного 28.11.2025 скеровано з обвинувальним актом до Оболонським районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 307 КК України.

Указані обставини є достатніми аби вважати існування ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних речовин.

3.3.2. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідча суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, а також гіпотетична міра покарання за особливо тяжкий злочин. Відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчої судді, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

3.3.3. Щодо ризику незаконно впливати на свідків

Є те, що йому відомі дані цих осіб (останній та його захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому він достовірно усвідомлює, що даним свідкам відомі фактичні обставини вчиненим ним кримінального правопорушення та їхні покази є одним з основних джерел доказування. Тому існує ризик того, що підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу у подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

3.4. Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 має постійне місце проживання; одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий; зі слів підозрюваного має на утриманні одну неповнолітню дитину; зі слів офіційно працевлаштований.

Інші ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України слідчою суддею не встановлено в судовому засіданні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать про те, що у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, існування ризиків (пункти 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків. Отже, наявні достатні підстави для застосування запобіжного заходу такого, як - тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно ОСОБА_4 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, запобіжний захід не може перевішувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

3.5. Щодо альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин.

За скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Відтак, з огляду на обставини, встановлені під час розгляду клопотання, стадію судового провадження, майновий та сімейний стан підозрюваного, у слідчої судді формується переконання, що у разі визначення застави ОСОБА_4 , ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України не будуть нівельовані.

Таким чином, ураховуючи те, що вирішення питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави є правом суду, слідча суддя вважає можливим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 не визначати розмір застави.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 3, 184, 194, 198, 331, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2025 року за №0000028, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.03.2026 включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 07.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє їх виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокурору, а також для виконання конвойній службі.

Слідча суддя ОСОБА_1