Провадження № 1-кп/582/92/25
Справа № 582/1297/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів матеріали кримінального провадження № 0000064 від 13 червня 2025 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Костянтинівка, Сумського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, разом з угодою при визнання винуватості, укладеною 26.09.2025 між прокурором ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування установлено, що в 2016 році (більш точну дату та час встановити не вдалося) у ОСОБА_4 виникла необхідність у отриманні посвідчення тракториста - машиніста, у зв`язку із тим, що в майбутньому він хотів працевлаштуватися на роботу та воно йому було потрібне.

Надалі ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби, діючи всупереч встановленому порядку, у 2016 році придбав у невідомої особи (в ході досудового розслідування анкетні дані даної особи встановити не представилось за можливе) посвідчення тракториста-машиніста за грошові кошти у розмірі 4000 гривень, замовивши по телефону, надавши не відомій особі фотозображення власних документів, а також надіславши власне фото зображення в соціальній мережі на номер телефону невідомої особи.

Отримавши замовлене посвідчення тракториста-машиніста, у відділенні нової пошти в смт. Хотінь Сумського району Сумської області, ОСОБА_4 побачив, що воно видане на його ім`я, на посвідченні вказана серія НОМЕР_2 , видане посвідчення було ДІСГ в Сумській області, дата видачі вказана 29 грудня 2016 року. Дане посвідчення тракториста-машиніста надавало ОСОБА_4 право керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «Е1», «Е2».

Оплату за посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_4 здійснював 2000 гривень на банківську картку як завдаток (номер банківської картки встановити не представилося за можливе), та 2000 гривень після отримання та огляду посвідчення тракториста-машиніста в відділенні нової пошти в смт. Хотінь Сумського району Сумської області.

ОСОБА_4 достовірно знав, що посвідчення тракториста-машиніста отримано ним в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста», а саме п.7, згідно якого посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби.

Вищевказане посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 почав зберігати при собі з моменту отримання у відділенні нової пошти в смт. Хотінь Сумського району, Сумської області та зберігав до 13.06.2025, з метою використовувати його, як документ який надає йому право керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «Е1», «Е2».

13.06.2025 близько 08 години 00 хвилин їхавши по автодорозі Н-07 по вул. Сумській в с-щі Недригайлів Роменського району Сумської області по правій стороні в напрямку центру селища, ОСОБА_4 керував транспортним засобом, а саме трактором марки «CLASS» моделі «930 AXION» із д.н.з. НОМЕР_3 , зеленого кольору, з косаркою, та був зупинений працівником відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області. Після зупинки, на вимогу працівника поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 надати для перевірки посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення тракториста-машиніста підроблене, оскільки отримане всупереч порядку, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994, надав його поліцейському.

Таким чином, ОСОБА_4 пред`явив посвідчення тракториста- машиніста серії НОМЕР_2 , видане ДІСГ в Сумській області, від 29 грудня 2016 року на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ.

Згідно висновку експерта № 1586 за результатами проведення судової технічної експертизи документів, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста машиніста НОМЕР_2 від 29 грудня 2016 року, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлений Державним підприємством Київська офсетна фабрика у 3 кварталі 2011 року, замовлення 3402 виконаний друкарським способом за допомогою поліграфічного обладнання. Спосіб виготовлення бланка посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.12.2016 видане ДІСГ в Сумській області відповідає способу виготовлення бланка встановленого зразка посвідчень тракториста машиніста, які перебувають в офіційному обігу на території України. Захисні елементи, які повинні проявлятися під впливом ультра фіолетового-випромінювання у даному посвідчені люмінесціюють не повною мірою, а також загальне зелене свічення люмінофора навколо друкованих елементів бланку та розграфлень, що спостерігаються під дією ультра фіолетового випромінювання обумовлені ламінуванням прозорою плівкою з полімерного матеріалу термічним способом.

Відповідно до інформації наданої ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області було встановлено, що згідно електронної бази даних станом на 18.06.2025 посвідчення тракториста-машиніста фізичній особі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 29.12.2016 не видавалось.

Виконуючи вище вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ст. 472 КПК України, 26.09.2025 між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника досягнуто угоди про визнання винуватості, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 , як обвинувачений, його захисник, в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України участь якого є обов`язковою, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що скоїв кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений, у присутності захисника, та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення підозрюваному покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден із призначеним покаранням.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (прокурором, обвинуваченим та його захисником), вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, враховуючи, що ОСОБА_8 повністю визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому, надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні всіх обставин справи та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання правдивих показань, як на досудовому слідстві, так і в суді, тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не настало, збитки відсутні.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124, 126 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення експертизи в сумі 8481,60 грн відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 17.06.2025.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-373, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.09.2025 між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000064 від 13.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, затвердити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК Україн.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді від 17.06.2025 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 29.12.2016 ДІСГ в Сумській області, на ім`я ОСОБА_4 .

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 29.12.2016 ДІСГ в Сумській області, на ім`я ОСОБА_4 , залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 8481 (вісім тисяч чотириста вісімдесят одна) грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1