Справа № 198/128/25
Провадження № 1-кп/0198/63/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника-адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2023 за № 0000926, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Валуйське Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив :

Відповідно до обвинувального акта, складеного прокурором та направленого до суду, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, за таких обставин.

Так, згідно зі статтями 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статей 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна Республіка Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

В березні-квітні 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) у м.Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених, прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств, організації і підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області і порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської Народної Республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська Народна Республіка», так званої «ЛНР».

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») і силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів, незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Внаслідок вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях і переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та скоїли збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснивши окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України із затвердженням відповідними законами України та наразі триває.

24 лютого 2022 року збройними силами Російської Федерації захоплено та окуповано територію Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з адміністративним центром в смт Станиця Луганська, в результаті чого вона опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

В розумінні п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з 24.02.2022 і до теперішнього часу перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», та на її території створено ланку незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, з 23 вересня 2022 року по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Луганської області та так званих «закордонних дільницях», що на території РФ, було проведено незаконний референдум «з питання входження Луганської Народної Республіки до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації».

30 вересня 2022 року підписано так званий «Договір між Російською Федерацією та Луганською Народною Республікою про прийняття до Російської Федерації Луганської Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта», який в подальшому ратифіковано федеральним законом держави-агресора РФ, внаслідок чого з листопада 2022 року розпочалося створення та реєстрація нових незаконних органів влади так званої «ЛНР», як суб`єкта РФ, що виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції.

Після чого, на території тимчасово окупованої Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області представниками так званої «ЛНР», підконтрольними державі-агресору РФ, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, зокрема, законом так званої «ЛНР» № 428-ІІІ від 13.03.2023 «Про створення на території Луганської Народної Республіки міських округів та муніципальних округів, встановлення їх кордонів», створено «Муніципальне утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», з адміністративним центром в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області.

15 червня 2023 року Центральною виборчою комісією Російської Федерації винесено постанову № 119/947-8 «Про призначення виборів депутатів Народної Ради Луганської Народної Республіки та виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень на території Луганської Народної Республіки», відповідно до якої на території так званої «Луганської Народної Республіки», тобто на тимчасово окупованій території Луганської області, призначено проведення виборів на 10 вересня 2023 року.

При цьому, в період часу з 24 липня по 11 серпня 2023 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04:00 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, перебуваючи на тимчасово окупованій Щастинського району Луганської області, переслідуючи свої особисті інтереси, маючи умисел на обрання її депутатом до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора, і реалізуючи його, зареєструвалася від Всеросійської політичної партії «Єдина Росія» кандидатом в депутати до так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання».

В подальшому, у період з 01 вересня 2023 року по 10 вересня 2023 року, відповідно до законодавства РФ та так званої «ЛНР», на тимчасово окупованій території Луганської області проведено незаконні «вибори депутатів Народної Ради Луганської Народної Республіки першого скликання та вибори депутатів представницьких органів муніципальних утворень Луганської Народної Республіки першого скликання».

За результатами зазначених незаконних виборів представниками так званої «виборчої комісії ЛНР» визнані такими, що відбулися, вибори депутатів до так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», яка відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є незаконним органом, тобто створеним (обраним) в порядку, не передбаченому законом.

Окрім того, рішеннями так званої «територіальної виборчої комісії Станично-Луганського району» № 27/107 від 11.09.2023 «Про результати виборів депутатів ради муніципального округу Станично-Луганський муніципальний округ першого скликання по єдиному виборчому округу» та № 30/120 від 18.09.2023 «Про реєстрацію обраного депутата Ради муніципального округу Станично-Луганський муніципальний округ першого скликання ОСОБА_5 » останню визнано такою, що обрана до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки».

19 вересня 2023 року відбулося перше пленарне засідання так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання», на якому прийняте рішення № 1 про формування складу так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки».

Тобто ОСОБА_5 з власної волі та за власним бажанням добровільно обрана депутатом до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, який виконує властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції, а саме до так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання», яка знаходиться за адресою: Луганська область, Щастинський район, смт Станиця Луганська, вул. Центральна (колишня Леніна), будинок № 25.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч. 5 ст. 111-1 КК України як добровільне обрання громадянина України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора.

Під час досудового розслідування постановою слідчого від 06.12.2024 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки вона не з`являлася на належним чином здійснені виклики до слідчого і прокурора, а на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2025 з цих же підстав та в зв`язку з перебуванням особи на тимчасово окупованій території України здійснювалось спеціальне досудове розслідування.

Судовий розгляд в межах даного кримінального провадження здійснений за відсутності обвинуваченої (in absentia), ОСОБА_5 , яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

При цьому, розгляд кримінального провадження проведений за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , яка залучена державою на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 в судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник в судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брала участь у реалізації права на захист обвинуваченої під час судового розгляду та зазначила, що стороною обвинувачення не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження добровільності дій ОСОБА_5 . Допитаний під час судового розгляду свідок на думку адвоката не підтвердив обставини обрання ОСОБА_5 депутатом до незаконного органу влади, а фотозображення можуть бути спотворені. Окрім того, захисник наполягала на зупиненні судового провадження та відновленні судового слідства.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказування в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, анексія з боку РФ частини території України, а також створення окупаційних органів влади на такій території є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

При цьому, вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яким встановлено, що ОСОБА_5 перейшла на бік окупаційної влади РФ і добровільно обрана депутатом так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 3-5);

-інформаційною карткою Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_5 , яка засвідчує особу обвинуваченої, її анкетні дані (т. 2 а.м.к.п. 126);

-протоколом огляду інтернет-ресурсу за участю спеціаліста ОСОБА_6 від 11.02.2025, а саме сайту «Глава Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) за посиланнями: https://главалнр.рф/documents/bank та додатками до нього у виді скріншотів, оптичного диска DVD-R. Під час огляду зазначеного ресурсу виявлено розміщені «Конституция Луганской Народной Республики» от 30.12.2022 № 001, Закон ЛНР «О системе избирательных комиссий, комиссий референдума в Луганской Народной Республике» от 19.01.2023 № 424-ІІІ, Закон ЛНР «Об административно-территориальном устройстве Луганской Народной Республики» от 14.03.2023 № 427-ІІІ, Закон ЛНР «Об образовании на территории Луганской Народной Республики городских округов и муниципальных округов, установлении их границ» от 14.03.2023 № 428-ІІІ, Закон ЛНР «О наименовании органов местного самоуправления вновь образованных муниципальных образований, численности и сроках полномочий депутатов представительных органов вновь образованных муниципальных образований» от 30.03.2023 № 431-ІІІ, Закон ЛНР «О местном самоуправлении в Луганской Народной Республике» от 30.03.2023 № 432-ІІІ, Закон ЛНР «О выборах депутатов представительных органов муниципальных образований первого созыва в Луганской Народной Республике» от 29.05.2023 № 441-ІІІ (мовою оригіналу), які свідчать про створення на тимчасово окупованій території Луганської області незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора (т. 3 а.м.к.п. 30-50);

-протоколом огляду інтернет-ресурсу за від 27.11.2024, а саме сайту «Глава Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) за посиланнями: https://главалнр.рф та додатками до нього у виді скріншотів, роздрукованого закону, оптичного диска DVD-R. Під час огляду зазначеного ресурсу виявлено розміщений Закон ЛНР «Об образовании на территории Луганской Народной Республики городских округов и муниципальных округов, установлении их границ» от 14.03.2023 № 428-ІІІ (мовою оригіналу), які свідчать про створення на тимчасово окупованій території в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області незаконного органу влади, який виконує властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції, а саме так званої «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 174-187);

-протоколами огляду інтернет-ресурсів від 27.11.2024, а саме сайтів «Центральной избирательной комиссии РФ» та «Центральной избирательной комиссии Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) за посиланнями:

https://www.cikrf.ru/activity/docs/postanovleniya/53352/ https://www.lnr.izbirkom.ru/vybory-EDG-2023/vibory-deputatov-predstavilelnyh/stroki-izbir-deiistvii/index.php?sphrase_id=40

та додатками до них у виді скріншотів, роздрукованих документів, оптичних дисків DVD-R. Під час огляду зазначених ресурсів виявлені розміщені «Постановление о назначении выборов депутатов Народного Совета Луганской Народной Республики и выборов депутатов представительных органов муниципальных образований на территории Луганской Народной Республики» от 15.06.2023, «Сведения о выборах депутатов представительных органов муниципальных образований Луганской Народной Республики 10 сентября 2023 года» (мовою оригіналу), які свідчать про призначення на 10.09.2023 незаконних виборів на тимчасово окупованій території Луганської області (т. 2 а.м.к.п. 140-168);

-протоколами огляду інтернет-ресурсів від 02.10.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , від 27.11.2024, а саме сайту «Избирательной комиссии Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), від 02.10.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 сайту «Лента новостей ЛНР» (мовою оригіналу) за посиланнями:

ІНФОРМАЦІЯ_3

і додатками до них у виді скріншотів, роздрукованих документів, оптичних дисків DVD-R. Під час огляду зазначених ресурсів виявлені розміщені «Протокол территориальной избирательной комиссии Станично-Луганского района о результатах выборов на территории муниципального округа Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики» от 10.09.2023, «Решение Территориальной избирательной комиссии Станично-Луганского района «О результатах выборов депутатов Совета муниципального округа Станично-Луганский муниципальный округ первого созыва по единому избирательному округу» от 11.09.2023, «Решение Территориальной избирательной комиссии Станично-Луганского района «О регистрации избранного депутата Совета муниципального округа Станично-Луганский муниципальный округ первого созыва Сычевой Елены Михайловны» от 18.09.2023, публикации «Депутаты Совета Станично-Луганского муниципального округа первого созыва» (мовою оригіналу), які підтверджують реєстрацію ОСОБА_5 та обрання депутатом так званої «Ради муніципального округу Станично-Луганський муніципальний округ першого скликання» і те, що вона отримала депутатський мандат від Всеросійської політичної партії «Єдина Росія» (т. 2 а.м.к.п. 76-93, 127-139);

-протоколом огляду від 03.10.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_3 в Telegram-каналі під назвою «Администрация Станично-Луганского муниципального округа» (мовою оригіналу) публікації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (мовою оригіналу) за посиланням: https://t.me/StanicaLug/11873 / https://t.me/StanicaLug/11883 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де, окрім інших осіб, відображена ОСОБА_5 , яка тримає в руці так зване «посвідчення депутата ради Станично-Луганського муніципального округу першого скликання» (т. 2 а.м.к.п. 94-103);

-протоколом огляду інтернет-ресурсу за участю спеціаліста ОСОБА_6 від 02.10.2024, а саме розміщених на «Официальном сайте муниципального округа муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) публікацій «В Станично-Луганском районе прошла первая сессия депутатов Станично-Луганского муниципального округа І созыва», «25 сентября достоялась вторая сессия первого созыва Совета муниципального округа муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ» (мовою оригіналу), де, серед інших осіб, відображена ОСОБА_5 , як депутат так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» за посиланнями:

https://stanicalug-lnr.ru/news/651181140c028e038b797127

https://stanicalug-lnr.ru/news/6509a21e0c028e038b794ea0

з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диску DVD-R (т. 2 а.м.к.п. 63-75);

-протоколами огляду від 08.10.2024 за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме скріншотів, які є додатками до протоколу огляду інтернет-ресурсу від 03.10.2024 за посиланнями:

https://t.me/StanicaLug/11873 / https://t.me/StanicaLug/11883

В ході огляду зазначених скріншотів свідки, кожен окремо, впізнали на них громадянку України ОСОБА_5 (т. 2 а.м.к.п. 111-114, 122-125);

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2024 за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і додатків до них у виді фотографій, згідно яких вони, кожен окремо, впізнали особу на фото № 2 громадянку України ОСОБА_5 , яка під час військового вторгнення військових формувань РФ на територію України перейшла на бік окупантів та добровільно зареєструвалася кандидатом в депутати і була обрана депутатом так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання» (т. 2 а.м.к.п. 108-110, 119-121);

- висновком судової портретної експертизи № 96 від 31.01.2025 з ілюстративною таблицею (т. 3 а.м.к.п. 5-19), згідно з яким на фотозображенні, яке є додатком до протоколу огляду від 03.10.2024, і на інформаційній картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_5 , зображена одна й та сама особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що він до повномасштабного вторгнення РФ на територію України працював заступником голови Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Луганської області ОСОБА_9 , а 25 лютого 2022 року виїхав на підконтрольну Україні територію, при цьому особисто знайомий з обвинуваченою ОСОБА_5 з початку 2022 року (спілкувались з робочих питань). Також свідок ОСОБА_7 зазначив, що з публікацій в Telegram-каналах дізнався про те, що обвинувачена добровільно перейшла на бік окупаційної влади та після проведення незаконних виборів її обрано депутатом так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки». На думку свідка, дії ОСОБА_5 були свідомими та добровільними, вчиненими без застосування примусу. При цьому останній зазначив, що про наявність фактів застосування примусових заходів з боку окупаційної влади з метою схилення певних осіб до співпраці йому невідомо. Окрім того, ОСОБА_7 зазначив, що можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію існувала від початку повномасштабного вторгнення РФ;

Таким чином, відомості, що містяться в протоколах огляду від 02.10.2024, 03.10.2024, 27.11.2023 і додатках до них, співвідносяться з показаннями свідка ОСОБА_7 (на стадії досудового розслідування брав участь при проведенні слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками) в судовому засіданні, стосовно дійсного добровільного обрання ОСОБА_5 депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме до так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», де обвинувачена бере участь в реалізації функцій, властивих органам державної влади та органам місцевого самоврядування.

Згадані докази щодо часу, місця, наслідків та обставин вчинення кримінального правопорушення співвідносяться між собою, є належними. Підстави вважати зазначені докази недостовірними, недопустимими відсутні.

Окрім того, зазначені вище докази є беззаперечним свідченням невимушеності і свідомої та вільної поведінки ОСОБА_5 , відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності дій обвинуваченої, її усвідомленого вибору та власного волевиявлення щодо обрання до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а також безпосередньої участі у створенні і функціонуванні певної вертикалі влади, та не є способом виживання останньої в умовах окупації. Також слід зазначити, що ОСОБА_5 маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачена не вживала.

Необхідно також відмітити, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до злочинів проти основ національної безпеки України. Доказами в зазначеній категорії кримінальних проваджень є, зокрема, електронні (цифрові) докази, як-от: матеріали фотозйомки, звуко-, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих мережах (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих (приватні месенджери та телеграм-канали, особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешносії, карти пам`яті тощо).

За змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами і можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази. Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Як виходить з матеріалів кримінального провадження, органи досудового розслідування провели огляди інтернет-сторінок і телеграм-каналів, зробивши скриншоти й завантаживши відеофайли, фотознімки, файли з документами, які є додатками до протоколів огляду, оформлених відповідно до вимог КПК. Огляди інтернет-сайтів та телеграм-каналів проведено із дотриманням вимог ст. 237 КПК, зафіксовано (за допомогою функцій скриншоту, друку та запису на технічні носії інформації) зміст відображеної на інтернет-сайтах і в телеграм-каналах як електронних документах інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні.

Підстав для визнання вказаних вище протоколів, у яких зафіксовано хід і результати оглядів інтернет-сайтів та телеграм-каналів, недопустимими і неналежними доказами суд не вбачає, оскільки ці фактичні дані отримано в порядку, передбаченому КПК.

Крім того, сторона захисту не дала жодних відомостей щодо спростування цієї інформації.

Суд відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_5 , як громадянки України, в добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора, доведена. Скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 , суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості та мотив вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 скоїла злочин, який згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким, раніше не судима.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 обставини відсутні.

При цьому, щодо посилання прокурора на вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд доходить таких висновків.

Зазначений у законі термін "використання" передбачає вчинення певних дій з урахуванням обставин, які сприяють настанню негативних протиправних наслідків, досягнення яких охоплюється умислом суб`єкта правопорушення, або сприяють уникненню відповідальності за вчинене діяння.

Отже, винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Дія правового режиму воєнного стану в момент вчинення кримінального правопорушення сама по собі не є обставиною, що обтяжує покарання, якщо цей факт не був свідомо використаний для досягнення протиправної мети.

Таким чином, обставина, передбачена п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, не врахована судом як така, що обтяжує покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України, оскільки під час розгляду кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_5 умисно використала обставини та умови воєнного стану для обрання її до незаконного органу влади.

Ґрунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 і попередженню вчинення нею та іншими особами нових злочинів, а окрім того є цілком справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім, та відповідатиме не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права, а також гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захистом інтересів суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, як обов`язкового, суд враховував те, що ОСОБА_5 скоїла злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. При цьому, суспільна небезпечність вчинених обвинуваченою дій полягає у допомозі державі-агресору створити певну вертикаль незаконної влади та її легітимізації, створення в очах світової спільноти враження законності виборчого процесу, впровадження та нав`язування ідеології держави-агресора та партії «Єдина Росія», що фактично підтверджує вчинення злочину проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

При цьому не є перешкодою для призначення даного виду покарання та обставина, що обвинувачена на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність саме на підконтрольній території України, з використанням можливостей яких вона вчинила кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що буде справедливим та співмірним таке покарання для ОСОБА_5 , визнаною винною у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить деякий період часу у майбутньому займати певні посади та займатися певною діяльністю в Україні.

Зазначена позиція суду узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування ст. 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23, відповідно до якого «Згідно з положеннями ст. 55 КК, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення».

Також, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, як альтернативне, суд зазначає, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, маючи мету та бажання отримати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе та інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат. Отже, суд переконаний, що зазначені обставини вимагають більшої суворості в оцінці вчиненого ОСОБА_5 протиправного діяння та виправдовують позбавлення права власності на майно, яке належить останній.

Окрім того, враховуючи тяжкість злочину, особу винної, обставини справи, суд не знайшов підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 правил ст. 69 КК України.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому за ч. 5 ст. 111-1 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права бути обраною до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є її приватною власністю.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту її затримання у зв`язку з виконанням даного вироку.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2025, на нерухоме майно: земельну ділянку з реєстраційним номером 48, загальною площею 0.15 га, кадастровим номером: :05:005:0292, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб - легковий автомобіль, категорії В, марки «Volkswagen», моделі «Passat», державний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації - 31.07.2021, тип кузова - седан-загальний, рік випуску - 1999, колір - синій, VIN-код НОМЕР_2 , номер двигуна АРТО12443, об`єм двигуна 1781, залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової портретної експертизи № 96 від 31.01.2025, в сумі 13 371,00 гривень, стягнути в дохід держави з обвинуваченої ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та захиснику.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1