Справа № 352/2098/25
Провадження № 11-сс/4808/344/25
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано Франківської області від 08 вересня 2025 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22:00 год. до 06 год., заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді від 08 вересня 2025 року незаконною та необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри підтверджується зібраними на даний час в ході досудового розслідування доказами, зокрема заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого та свідків, протоколом огляду відеозапису від 07.09.2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Окрім цього, постановляючи рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. В той же час, всупереч встановленому факту, слідчий суддя зазначає, що прокурором не наведено обставини, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не встановлено доказів недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Таким чином на думку сторони обвинувачення, слідчим суддею не в повній мірі враховано той факт, що підозрюваний ОСОБА_9 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді обмеження або позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою не може забезпечити виконання ОСОБА_9 його процесуальних обов`язків у кримінальному проваджені, а тому є необхідність у обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 08.09.2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 06.11.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 08 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 08.11.2025 року, без застосування електронного засобу контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 06.09.2025 року приблизно о 01 год. 13 хв., поліцей-ські СРПП ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано -Франківській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснюючи патрулювання околиць с. Старий Лисець, Лисецької ТГ, Івано-Франківського району Івано-Франківської та діючи згідно п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» екіпажем «Діалект-15», у зв`язку з порушенням комендантської години, встановленої відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зупинено автомобіль марки Део моделі Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перевірки законності перебування на вулиці у заборонений час. У ході спілкування ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, а саме відмовлявся називати свої анкетні дані та виражався в їхню сторону словами ненормативної лексики.

При цьому, ОСОБА_9 , розуміючи, що перед ним перебувають працівники по-ліції під час виконання ними службових обов`язків, діючи умисно, вийшов зі свого власного автомобіля та, наблизившись до працівника поліції ОСОБА_11 , цілеспрямовано наніс один удар рукою в область обличчя та один удар у потиличну частину голови ОСОБА_11 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження. В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійних саден лівої надбрівної ділянки та лівої половини потилиці.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 08 вересня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 ;

- підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, вважають її необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим СВ ВП №1 (м. Тисмениця) Івано Франківського РУП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_13 здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000258 від 06.09.2025 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

06.09.2025 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

08 вересня 2025 року слідчий СВ ВП №1 (м. Тисмениця) Івано Франківського РУП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_13 за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до Тисменицького районного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою запобігання в подальшому спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

08 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 08.11.2025 року, без застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім обставин, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 ч. 1 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів клопотання, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження прокурора про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1,4,5 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до оскаржуваного судового рішення, дані обставини враховані слідчим суддею при постановлені ухвали.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 та правильно застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам провадження.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що слідчий суддя під час ухвалення рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не врахував те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, не працевлаштований, згідно інформації ДПС України упродовж 2023-2025 років неодноразово перетинав державний кордон України, є безпідставними.

Так як, слідчим суддею було враховано дані обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, свою вину у вчиненні інкримінованого нетяжкого злочину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, а тому з метою необхідності виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя прийшов до правильного висновку з приводу застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді та неврахування усіх обставин, які підлягають оцінці, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановлені ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 08 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5