Справа № 283/2555/25
Провадження №1-кп/283/332/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Пиріжки Малинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, несудимого, особи з інвалідністю 3 групи,-

за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

встановив:

19 вересня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за згодою потерпілої ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони погодили, що 10.12.2024 року близько 06 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Тоуоtа Rav4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги «Термахівка-Малин-Черняхів» в Коростенському районі Житомирської області у напрямку селища Черняхів, яким перевозив пасажира ОСОБА_7 .

У вказаний день та час, проїжджаючи ділянку автодороги «Термахівка- Малин-Черняхів» в межах села Нянівка Малинської ТГ Коростенського району Житомирської області, в місці із заокругленням проїзної частини ліворуч, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги пунктів 12.4, 12.9. (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі Правил), рухався зі швидкістю 84 км/год., тобто з перевищенням дозволеної швидкості руху транспортного засобу у населеному пункті, чим в порушення вимог пункту 1.5. цих же Правил, також створив небезпеку для руху та загрозу для життя і здоров`я громадян.

Незважаючи на створену ним небезпеку, водій ОСОБА_4 , не вживаючи жодних заходів для її усунення, продовжував керувати вказаним транспортним засобом за вказаних вище обставин та рухаючись ним у вказаний день та час, в порушення вимог пунктів 2.3.(б) та 12.1. зазначених вище Правил, не був уважним, не простежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, а саме на рух по засніженому слизькому дорожньому покриттю, не урахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги в правий кювет, де автомобіль повністю припинив рух контактуючи з деревами.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_7 , отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, які перебувають у причинному зв`язку з її смертю, яка настала цього ж дня в автомобілі швидкої медичної допомоги під час транспортування з місця дорожньо-транспортної пригоди до КНП «Малинська міська лікарня», від синців, саден тулубу, обличчя, кінцівок, закритого перелому правого плеча, відкритого перелому правого стегна, переломів ребер: 10 справа, 5 зліва, розривів правої легені, печінки.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5., 2.3.6), 12.1., 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Відповідно до угоди дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Даною угодою узгоджено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також, враховуючи необережність кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, його інвалідність та відсутність обтяжуючих обставин, узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. Він зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і згоден на затвердження угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, прокурора та захисника, які не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а потерпіла надала письму згоду прокурору на укладення угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 19 вересня 2025 року між ОСОБА_4 і прокурором, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік, оскільки обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та є особою з інвалідністю 3 групи.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 вересня 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 14262 гривні 40 копійок.

Речовий доказ:

- автомобіль «Тоуоtа Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 295/18475/24 від 16.12.2024 року на автомобіль «Тоуоtа Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1