Справа № 519/1233/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч.1. ст. 436-2 КК України,

Сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

1.Так, судовим слідством встановлено, що 28.07.2024 біля 11 год. 44 хв. знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою належного йому мобільного телефону «TECNO», імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 та номер мобільного оператора НОМЕР_4 під час телефонної розмови з співробітником кол - оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України», будучи проросійськи налаштованою особою, що підтримує агресивну політику російської федерації, проявляючи неповагу до співрозмовника, в агресивній формі та використовуючи ненормативну лексику почав з`ясовувати причину надходження до нього повідомлень від оператора зв`язку патріотичного характеру з закликами захистити свою батьківщину та діючи з прямим умислом, направленим на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів, тобто усвідомлюючи злочинність своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і бажаючи їх настання, здійснював активні висловлювання своєї антиукраїнської позиції, виправдовуючи здійснення збройної агресії рф проти України, розпалюючи національну ворожнечу та принижуючи національну честь та гідність.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого

2.Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 436-2 за кваліфікуючою ознакою - виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та за ч. 1 ст. 161 КК України за кваліфікуючою ознакою - як вчинення умисних дій, спрямованих на розпалення національної ворожнечі та приниження національної честі та гідності.

3.Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується такими доказами:

-Листом ПрАТ «ВФ Україна» №6Д-24-07028 від 01.007.2024, яким повідомлено, що 28.06.2024 о 11:44 до ПрАТ «ВФ Україна» з номеру НОМЕР_4 зателефонував абонент, який не представившись оператору почав висловлювати незадоволення патріотичним смс- розсилками Компанії щодо служби в ЗС України. В подальшому під час розмови останній почав всіляко ображати та погрожувати працівнику прямого контакту оператора, ображати українців називаючи окупаційні війська визволителями і братами;

-Протоколом огляду файлу на CD-R диску від 03.09.2024, на якому міститься аудиозапис розмови громадянина ОСОБА_3 із спіробітником колцентру оператору мобільного звязку ПрАТ «ВФ Україна», яка відбулася 28.07.2024 о 11:44 тривалістю 1 хв. 18 секунд такого змісту: « Ну защищать свою батькивщину. От кого я должен защищать ее ? Смотрите … я Вам объясню вкратце. Хохлы жиды украинские отправили маму на тот свет. Я остался один. Это я должен от своих братьев, которые пришли меня спасать от киевской хунты украинской от хохлов жидов… я должен их защищать еще, бля… или что ?»;

-Рапортом начальника ВКІБ УСБУ в Одеській області від 10.09.2024 згідно якого встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_4 належить обвинуваченому;

-Висновком експерта №812 від 24.09.2024 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи мовлення, згідно якого у стенограмі розмови абонента НОМЕР_4 з оператором ПрАТ «ВФ Україна» іід 28.06.24, містяться висловлювання, виражені у формі виправдовування збройної агресїї російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Установлений мовленнєвий акт виражено лексичними засобами у такій фразі: «... От кого я должен защищать ее [свою 5аткивщину]? ... Это я должен от своих братьев, которые пришли меня спасать от киевской хунты украинской ... ?»; а такожміститься висловлювання, що містить негативну інформацію про певні соціальні групи за національною приналежністю (про українців та євреїв). Установлений мовленнєвий акт виражено лексичними засобами у такій фразі: «Хохлы жиды украинские отправили маму (нерозбірливо) на тот свет».

-Висновком експерта №397/24 від 09.01.2025, згідно якого у фрагменті тексту розмови відповідно до протоколу огляду від 03 вересня 2024 року наявні висловлювання, що містять ознаки виправдовування здійснення збройної агресії РФ проти України, також наявні висловлювання, що мають ознаки приниження національної честі та гідності.

-Протоколом обшуку від 03.03.2025, у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон за допомогою якого ОСОБА_3 телефонував оператору зв`язку моделі «TECNO» у корпусі чорного кольору з сім картками НОМЕР_5 та НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 .

-Висновком судово- психіатричного експерта №301 від 28.04.2025, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не страждав на психічне захворювання або іншим хворобливим розладом психічної діяльності. Не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних засобів, психотропних речовин. Виявляв психічні порушення у вигляді «Дисоціальних розладів особистості», (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Р60.2 за МКХ-10), які за глибиною та ступенем виразності не досягали психотичного рівня і не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

4.В достовірності та об`єктивності досліджених судом доказів у суду сумніву не виникає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику були відкриті відповідно до ст.290 КПК України.

5.Зазначені вище висновки експертів за проведеними по справі судовими експертизами суд вважає об`єктивними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, які належним чином мотивовані, аргументовані та науково обґрунтовані, тому сумнівів у суду вони не викликають.

6.Будь-яких протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено. Відтак, суд вважає можливим покласти ці докази в основу обвинувального вироку, оскільки вони здобуті з дотриманням норм чинного законодавства, а також підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

7.При цьому суд зауважує, що під час судового розгляду даного кримінального провадження судом були створені всі необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, у тому числі і права на захист.

8.Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що не пам`ятає подій, що ставляться його у вину, можливо, що то був не він. Чи це його голос на аудіозаписі, що досліджувався судом, також не пам`ятає. Свою вину у вчиненому не визнає, бо нічого не пам`ятає. Водночас, визнав, що отримував повідомлення від оператора зв`язку патріотичного характеру та дзвонив, попросив більше не присилати. На запитання суду щодо його ставлення до збройної агресії рф проти України зазначив, що підтримує Україну. ЗСУ не допомагає, волонтерством не займається, української мови, гімну України не знає.

9.Суд вважає такі показання обвинуваченого суперечливими.

10.Пояснення обвинуваченого, що момент вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень відчував сильне душевне хвилювання, спричинене тривалим порушенням його прав як потерпілого у іншому кримінальному провадженні №0000564 від 01.09.2021 за ч. 1 ст. 140 КК України за фактом смерті його матері, тобто перебував в стані афекту суд відхиляє. Стан афекту - це надмірно сильний, короткочасний і бурхливий емоційний стан, що виникає внаслідок сильного стресу, гніву, страху або іншої травматичної події. Він характеризується раптовістю та короткочасністю, афект виникає раптово та триває відносно недовго. Водночас, смерть матері обвинуваченого відбулася більш ніж чотири роки тому.

11.Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини суд сприймає, як обраний спосіб захисту направлений на бажання уникнути відповідальності за вчинене.

12.Аргумент захисника щодо виправдування обвинуваченого через недоведеність факту вчинення кримінальних правопорушень саме обвинуваченим, суд відхиляє, оскільки зазначене спростовується дослідженими доказами у судовому засіданні.

13.Надаючи оцінку позиції обвинуваченого та сукупності доказів у справі, суд перш за все зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знав про збройну агресію РФ проти України, знав про те, що РФ веде агресивну війну, оскільки він проживає в України.

14.Суд звертає увагу, що відповідальність настає не за особисту думку особи, а за вчинення конкретних діянь з виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та приниження національної честі та гідності. У даному випадку, кримінальна відповідальність настає не просто за думки (власні переконання, позицію), а саме визнання рф невинною, правою у збройній агресії РФ проти України та приниження національної честі та гідності. Вчинення такого діяння не є реалізацією особи права на свободу думки і слова, на вільне вираження поглядів і переконань, а є кримінально караними діяннями, відповідальність за які передбачена ч.1ст. 161 та ст.436-2 КК України.

15.Підводячи підсумок наведеного, суд зазначає, що Україна гарантує кожному конституційне право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Проте, це право може бути і є обмеженим у правовій демократичній державі у правовий спосіб, а саме шляхом прийняття закону про кримінальну відповідальність за вчинення дій, у яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України та приниження національної честі та гідності. Вказане обмеження здійснено законом і переслідує легітимну (правову) мету захисту національної безпеки, територіальної цілісності, запобігає злочинам та здійснює захист прав інших осіб.

16.За такого, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні.

Мотиви призначення покарання

17.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

18.Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - не встановлено.

19.Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

20.У відповідності до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

21.Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та роз`яснень, викладених у пунктах 1, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

22.Як зазначив Верховний суд у Постанові від 18 травня 2023 року у справі №127/12127/22, покарання у виді позбавлення волі, призначене особі, визнаній винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 КК, без застосування до неї ст. 75 КК, є обґрунтованим з огляду на підвищений ступінь тяжкості кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку і кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 КК.

23.Із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позиціями обвинуваченого та його захисника, сторони обвинувачення; наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень, із урахуванням особи обвинуваченого, його поведінки під час та після вчиненого; те, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення мають підвищену суспільну та національну небезпеку, предметом яких є мир, безпека людства та міжнародного правопорядку, характер висловлювань обвинуваченого, які виправдовували збройну агресію РФ проти України, розпочатої ще у 2014 році, а також спрямовувалися на приниження національної честі та гідності, що свідчить негативне ставлення до української влади та народу, підтримання російської агресії проти України, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; виправлення засудженого можливе лише за реального відбування покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

24.Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

25.З урахуванням вимог ст. 96-1 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до майна, яке було використане для вчинення вказаного злочину і за допомогою яких воно вчинялося, звернувши їх безоплатно на користь держави.

26.Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат приймається судом на підставі ст. 124 КПК України.

27.Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

28.Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

29. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 1 ст. 161 КК України, та призначити йому:

-за ч. 1 ст. 436-2 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 161 КК України покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій державної служби та органів місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

30.На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій державної служби та органів місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

31.Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

32.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2025 року (справа № 522/1975/25).

33.Речові докази: диск залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «ТЕСНО», імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 - на підставі ст. 96-1 КК України безоплатно вилучити у власність держави.

34.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 10 037 грн.

35.Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

36.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

37.Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Південний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

38.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1