УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

22 серпня 2025 року уповноваженою особою вч було отримано лист ТУ ДБР у м.Києві у якому містилась постанова старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 21 жовтня 2024 року, винесена у кримінальному провадженні № 0001427 від 19.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, зі змісту скарги вбачається, що слідчим не вжито всіх необхідних дій для зібрання та перевірки обставин справи та оцінки їх, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення. При закритті кримінального провадження слідчий виходив з того, що вбачав з пояснень ОСОБА_6 поважні причини у вигляді його стану здоров`я (психічні захворювання), які, нібито давали йому право самовільно залишити розташування військової частини 15 лютого 2024 року. Слід звернути увагу, що 17 жовтня 2024 року під час допиту слідчим ОСОБА_6 , останній не перебував на військовій службі і уже вчетверте самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , і на час проведення слідчих дій та станом на 24 серпня 2025 року не повернувся на службу. При цьому, всі покази останнього були прийняті слідчим на віру без перевірки документами, за винятком долучення певного обсягу медичної документації, зміст якої залишився невідомим і вирішального значення для суті справи не мав.

Враховуючи вищевикладене, представник вч просить скасувати постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В судове засідання ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не прибув.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання не прибула. Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне проводити судове засідання без участі уповноваженої особи органу досудового розслідування, враховуючи те, що участь уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується, не є обов`язковою.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Судом установлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

21 жовтня 2024 року постановою старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з вищевказаної постанови, 15.02.2024 року під час перевірки особового складу було виявлено факт самовільного залишення місця служби військовослужбовця ОСОБА_6 . Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією 04.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_6 неодноразово залишав місце служби та під час відібрання у нього пояснень вказував на наявність у нього психіатричного захворювання. Між тим, ОСОБА_6 звернувся до ДБР та ВСП де надано направлення на ВЛК. За результатом проходження ВЛК, останній визнаний обмежено придатним до військової служби, у зв`язку з чим останній звернувся до військової частини з проханням про переведення його до частини для проходження служби відповідно до його фізичного стану, однак відповідь останньому надана не була. Разом з тим, вказані покази узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, а саме згідно з консультативного висновку спеціаліста №15 від 23.02.2024 року останньому встановлено діагноз: Недиференціойований сомато формний розлад, тривожно-фобічний синдром. Крім того згідно довідки ВЛК №131 від 04.06.2024 ОСОБА_6 не придатний до служби у підрозділах спеціального призначення на підводних човнах, надводних човнах, надводних кораблях, у спец спорудах. А тому, враховуючи що матеріали отримані під час досудового розслідування свідчать про наявність об`єктивних підстав, які слугували причиною відсутності на службі матроса ОСОБА_7 , а також наявні матеріали, які підтверджують намагання останнього повернутись на службу, беручи до уваги наявність психічних захворювань в останнього, зважаючи, що дії ОСОБА_6 не заподіяли ОСОБА_6 не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, в його діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Разом із цим, у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, що були предметом досудового розслідування, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені всі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, органом досудового розслідування не здійснено усіх необхідних слідчих, розшукових дій для встановлення усіх обставин, необхідних для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, у тому числі не встановлено особу, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Так, під час розслідування кримінального провадження слідчим не здійснено усіх слідчих дій для встановлення істини по даному провадженні.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив формальність винесеної постанови, оскільки вона не містить висновків зроблених слідчим для винесення вказаної постанови, а лише викладені положення чинного законодавства та вибіркового дослідження доказів у кримінальному провадженні. Крім того, уповноваженою особою органу досудового розслідування не було проаналізовано усі матеріали кримінального провадження, а постанова обґрунтована лише положеннями чинного законодавства та медичними довідками, без зазначення усіх обставин.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без повної та об`єктивної оцінки усіх наявних у кримінальному провадженні доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Водночас, слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 21.10.2025 року постанови про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу в діянні особи кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001427, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8