Справа № 643/929/26
Провадження № 1-кс/643/802/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001867 від 25.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та наданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0001867 від 25.05.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, що призвело до втрати інформації, вчинене під час дії воєнного стану.

24.05.2024 року надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 24.05.2024 року о 15:00 до її телеграм аккаунту, який зареєстрований за номером НОМЕР_1 , та яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа здійснила незаконне втручання за допомогою електронно-обчислювальних машин, що призвело до витоку інформації (ЖЄО 12472 від 24.05.2024 року).

В ході досудового розслідування встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 , 20.05.2024 у своєму обліковому записі мобільного додатку «Telegram» зайшла у групу під назвою: « ОСОБА_5 », у якій остання, будучи учасником групи, побачила надіслане невідомою особою посилання, у смс-повідомленні містилось прохання проголосувати за виступ дівчинки. Надалі, потерпіла перейшла за посиланням, де проголосувала за виступ дівчинки.

У подальшому потерпілій почали надходити дзвінки від знайомих, котрі повідомили останню, про те, що з її облікового запису мобільного додатку «Telegram» отримали смс-повідомлення з проханням зайняти грошові кошти у розмірі 6.500 гривень. Після чого, ОСОБА_4 намагалась зайти до свого облікового запису, однак у спроби були невдалими.

05.01.2026 отримано ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме адресою: АДРЕСА_2 .

21.01.2026 у період часу з 06 год. 13 хв. по 08 год. 57 хв. проведено обшук за вказаною вище адресою у присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон ТМ «XIAOMI POCO» у корпусі чорного кольору з ідентифікуючими ознаками імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з номером НОМЕР_4 , який добровільно видав ОСОБА_6 ;

- ноутбук ТМ «Dell», серійний номер JK1CCY2, чорного кольору, який добровільно видав ОСОБА_6 ;

- системний блок чорного кольору з написом «AERO COOL», який добровільно видав ОСОБА_6

21.01.2026 зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Вилучені під час огляду, обшуку речі, та інформація що міститься у вилученій техніці мають істотне значення по кримінальному провадженню для встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідні для проведення судових експертиз, інших процесуальних дій.

У разі повернення речових доказів вони та інформація що в них міститься можуть будуть знищенні, зіпсовані та пошкодженні.

Враховуючи те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у вилучених в ході обшуку речах та предметах, можуть міститися сліди кримінального правопорушення які в подальшому стануть об`єктами дослідження під час призначення та проведення експертиз, та інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги те, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення або переховування, є необхідінсть у накалденні арешту на вказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, заяв та/або клопотань не подавав.

Підстав для визнання явки прокурора чи власника майна обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною використання, відчуження, розпорядження на вилучене в ході проведення обшуку від 21.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

мобільний телефон ТМ «XIAOMI POCO» у корпусі чорного кольору з ідентифікуючими ознаками імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2 : НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з номером НОМЕР_4 , який добровільно видав ОСОБА_6 ;

ноутбук ТМ «Dell», серійний номер JK1CCY2, чорного кольору, який добровільно видав ОСОБА_6 ;

системний блок чорного кольору з написом «AERO COOL», який добровільно видав ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9