Справа № 175/518/26
Провадження № 1-кп/175/28/26
У Х В А Л А

іменем України

14 січня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0025611 від 16 липня 2025 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, з відповідними додатками до нього. Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 21 листопада 2025 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17 січня 2026 року та визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень 00 коп.

Ухвалою судді від 12 січня 2026 року обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований такий запобіжний захід, дія якого під час досудового провадження була продовжена, але цей строк спливає, тому вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

Також прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, зазначив про можливість проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник залишили вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на розсуд суду, щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, доходить висновку про можливість продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Вирішуючи питання щодо заявленого прокурором клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з такого.

17 січня 2026 року спливає строк застосування вказаного запобіжного заходу. Також наявні достатні дані, які свідчать, що ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою не зменшилися.

Згідно ч. 8 ст. 176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.

Високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем, має широке коло знайомств серед військових, а тому з метою отримання необхідних для нього показань, може впливати на свідків, які є його товаришами по службі.

У разі невжиття заходів обмеження комунікації та пересування відносно ОСОБА_4 , останній являючись військовослужбовцем повинен буде повернутися до розташування військової частини, де матиме безпосередню можливість впливати на свідків вчиненого ним кримінального правопорушення, які є його співслужбовцями.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, як військовослужбовець, може ухилитися від військової служби вчинивши злочини, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України, в тому числі шляхом самокалічення або іншим способом, за що передбачена кримінальна відповідальність статтею 409 КК України.

Відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою. Нові обставини, які б надавали можливість вирішення суддею питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не виявлено.

Таким чином, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити строк обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Крім того, суд вважає доцільним залишити без змін раніше визначений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21.11.2025 розмір застави та обсяг обов?язків, пов?язаних з її внесенням. Підстави для зменшення розміру застави відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Так, під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 статті 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду Дніпропетровської області згідно з правилами підсудності, передбаченими ст.ст. 32, 33 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини, в тому числі, у разі якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Суд не ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, в той же час, оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, суд вбачає можливість розголошення відомостей, які становлять таємницю, що охороняється законом. В результаті такого розголошення може бути завдана шкода обороноздатності, національній безпеці України, що може підірвати стан боєготовності військових формувань України, чи нести загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців.

Тому суд погоджується з тим, що є імовірність, що проведення судового засідання у відкритому режимі може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом, оприлюднення якої може призвести до тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та воєнний стан діє на теперішній час.

Зазначена обставина сама по собі вимагає підвищених заходів у забезпеченні нерозголошення відомостей щодо діяльності Збройних Сил України.

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у закритому судовому засіданні протягом всього процесу розгляду.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання судом встановлено достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду та вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 177, 178, 194, 314 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 14 березня 2026 року включно, із раніше визначеним розміром застави.

Кримінальне провадження № 0025611 від 16 липня 2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 408 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 03 березня 2026 року в приміщенні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вул. Героїв України, 7, з викликом в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому розгляді.

Копію ухвали направити в гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою діє до 14 березня 2026 року включно.

Ухвала щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1