У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 26.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, згідно з яким просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2025 у справі №308/15867/25 на майно, що вилучено 25.10.2025 під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Audi», моделі «A6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , у вигляді заборони відчуження та розпорядження зазначеним транспортним засобом.

На обґрунтування вимог клопотання адвокат посилається на те, що у такому заході забезпечення кримінального провадження на даний час необхідність відпала. У ході досудового розслідування кримінального правопорушення дізнавачем було призначено ряд судових експертиз, які спростовують доводи працівника поліції, який вчинив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а саме про те, що ним виявлено ознаки підроблення номерів агрегатів автомобіля марки «Audi», моделі «А6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , і таким чином відсутня сама подія кримінального правопорушення, а кримінально провадження підлягає закриттю.

Відповідно до висновку експерта від 31.10.2025 №СЕ-19/107-25/12977-КДТЗ ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 » автомобіля марки «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 не змінювалося; ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 » автомобіля марки «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 ознак підробки або знищення не містить; на наданому на дослідження автомобілі «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 заміна номерної деталі не проводилася.

Крім того, відповідно до висновку експерта від 31.10.2025 №СЕ-19/107-25/13063-ДД свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виготовлений поліграфічним способом офсетним ірисовим, трафаретним друком та способом лазерного гравіювання, за способом виготовлення відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.

За твердженням адвоката, на даний час встановлено, що підробки ідентифікаційного номера кузова автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Audi», моделі «А6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , відсутні, а тому відсутня і сама подія кримінального правопорушення, у зв`язку із чим кримінальне провадження підлягає закриттю, а арешт автомобіля скасуванню в повному обсязі.

Адвокат клопоче про скасування арешту автомобіля марки «Audi», моделі «А6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із відсутністю підстав, які б обґрунтовували необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження; через відсутність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб; відсутність документального обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб, вилучений під час огляду; недоцільність накладення арешту на транспортний засіб у рамках даного кримінального провадження; не врахування інтересів власника майна, який є законним власником транспортного засобу, оскільки не надано доказів зворотного; відсутність необхідності забезпечення збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляду клопотання про скасування арешту майна без їх участі, зазначивши, що вказане клопотання підтримують в повному обсязі.

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури у судове засіданні не з`явився.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2025 (справа №308/15867/25, провадження №1-кс/308/6324/25) частково задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000684, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Постановлено накласти арешт на майно, що вилучено 25.10.2025 під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Audi», моделі «A6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом, без позбавлення права користування транспортним засобом. У задоволенні решти вимог клопотання про накладення арешту на майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 відмовити. Передати автомобіль марки «Audi», моделі «A6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 . Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

За змістом вказаної ухвали, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «Audi А6», номерний знак НОМЕР_2 , з номером кузова НОМЕР_1 , є доказом злочину та зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

У той же час, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000684 не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт на майно, що накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2025.

З наявних матеріалів клопотання вбачається, що протягом досудового розслідування не встановлено, що вилучене майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення.

Висновком експерта від 31.10.2025 №СЕ-19/107-25/12977-КДТЗ стверджується, що ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 » автомобіля марки «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 не змінювалося; ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 » автомобіля марки «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 ознак підробки або знищення не містить; на наданому на дослідження автомобілі «Audi», моделі «А6», номерний знак НОМЕР_2 заміна номерної деталі не проводилася.

Згідно з висновком експерта від 31.10.2025 №СЕ-19/107-25/13063-ДД свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СТР303858 виготовлено поліграфічним способом офсетним ірисовим, трафаретним друком та способом лазерного гравіювання, за способом виготовлення відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Також відомості про повідомлення про підозру у рамках даного кримінального провадження станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відсутні.

Слідчий суддя констатує, що положеннями ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, слідчий суддя вважає, що подане клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають, про що зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 20 травня 2024 року у справі №712/191/23.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2025 (справа №308/15867/25, провадження №1-кс/308/6324/25) на автомобіль марки «Audi», моделі «A6», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1