Справа №403/530/25
провадження №1-кп/403/44/25
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2025 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області,
адреса місця проживання:
АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого
повну загальну середню освіту, не одруженого,
громадянина України, відомості про перебування
на обліку, як військовозобов`язаного, відсутні,
згідно зі ст.89 КК України такого, що не має
судимості
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,
В період часу з квітня місяця по 02 липня 2025 року на присадибній земельній ділянці, розташованій на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності гр-ну ОСОБА_6 , та де обвинувачений фактично проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 одноособово, маючи умисел на незаконні посів та вирощування рослин конопель, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу здійснив посів та вирощування рослин конопель шляхом догляду за ними - обсапуючи та поливаючи їх, знищуючи довкола буряни, тим самим доводячи рослини до стадії дозрівання. 02 липня 2025 року в період часу з 07 год. 10 хв. до 09 год. 50 хв. в результаті обшуку, проведеного працівниками відділення №1 Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2025 року, на вказаній вище присадибній ділянці було виявлено та вилучено 387 кущів рослин конопель, які обвинувачений ОСОБА_4 посіяв та виростив. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/112-25/9687-НЗПРАП від 15 липня 2025 року за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», надані на експертизу фрагменти рослини (листя, верхівки) зеленого кольору, із запахом, характерним для рослини коноплі, є рослиною роду конопля, яка містить психоактивну речовину тетрагідроканабінол, та не є наркотичною речовиною, а є нарковмісною рослиною, яка містить каннабіоноїди: каннабінол, тетрагідроканнабінол та каннабідіол. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України, а саме: незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель у кількості 387 (триста вісімдесят сім) рослин.
21 серпня 2025 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Долинського відділу Знамянської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим (під час досудового розслідування - підозрюваним) ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, надіслана до суду.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , сторони дійшли згоди щодо: 1) формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; 2) правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості 387 рослин, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України; 3) узгодженого сторонами покарання, а саме: за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік із розумінням того, що тривалість іспитового строку встановлюється судом від одного до трьох років, та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та можливістю суду покласти на засудженого й інші обовязки, визначені у ст.76 КК України, і згоди сторін на його призначення. В угоді про визнання винуватості зазначені та розяснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, в тому числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала затвердження судом угоди пр визнання винуватості, укладеної 21 серпня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 , зазначивши, що дана угода відповідає вимогам КПК України, а тому прохала суд її затвердити та призначити погоджене сторонами покарання. Також з урахуванням укладеної угоди про визнання винуватості вважала за недоцільне продовжувати обвинуваченому запобіжний захід. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 прохав суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження даної угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Підтвердив свою згоду на призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з наступним звільненням від його відбування з випробуванням, строк якого буде визначений судом, та покладенням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 прохала суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 серпня 2025 року між прокурором та її підзахисним -обвинуваченим ОСОБА_4 , а також визначити обвинуваченому мінімальний іспитовий строк. Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Угода про визнання винуватості, укладена у даному кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, що відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.469 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_4 , що укладення угоди між ним та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом зясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст укладеної угоди про визнання винуватості між ним та прокурором; права обвинуваченого, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.310 КК України як незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель у кількості 387 (триста вісімдесят сім) рослин, тобто у кількості більше пятдесяти рослин; 2) узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.310 КК України у виді трьох років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.310 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обовязків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке являється тяжким злочином; особи обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України являється особою, раніше не судимою та має постійне місце проживання; помякшуючих покарання обставин - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення за відсутності обтяжуючих покарання обставин та завданої майнової шкоди; 3) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в тому числі із урахуванням відсутності у даному кримінальному провадженні потерпілого; 5) укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.
Згідно положень ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості судом встановлено, що відомостей про заподіяння майнової шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.310 КК України, будь-якій іншій фізичній чи юридичній особі матеріали кримінального провадження не містять. На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, а тому із врахуванням думки сторін угоди, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 21 серпня 2025 року у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно із ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки. Тривалість іспитового строку та обовязки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обовязки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.2 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 цієї статті.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не предявлявся.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.118, ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, повязані із залученням експерта (за проведення експертизи №СЕ-19/112-25/9687-НЗПРАП від 15 липня 2025 року) в сумі 2674 грн. 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на період з 11 серпня по 30 вересня 2025 року включно.
Враховуючи, що суд за результатами розгляду угоди про визнання винуватості дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, не повязаного з його ізоляцією від суспільства, що, як наслідок нівелює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також беручи до уваги думку прокурора, яка вважала за недоцільне продовжувати обвинуваченому дію запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 від 11 серпня 2025 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слід скасувати.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 від 11 серпня 2025 року у виді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1