Провадження №1-кп/761/2452/2025
В И Р О К

Іменем України

15 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Шевченківського районного суду м. Києва у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 220 240 110 000 001 09 від 02.04.2024, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Севастополя, громадянин України, зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи громадянином України, вчинив дії з провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та її незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, зокрема з окупаційною адміністрацією держави-агресора, за таких обставин.

ОСОБА_5 , 22.06.2017, будучи громадянином України, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, зареєструвався відповідно до законодавства Російської Федерації (далі - РФ), як приватний підприємець « ОСОБА_5 » (рос. - индивидуальный предприниматель « ОСОБА_6 », юридический адрес: АДРЕСА_2 ; ОГРНИП НОМЕР_1, ИНН НОМЕР_2).

ОСОБА_5 , не пізніше 07.11.2023, будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель відповідно до федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» з метою організації провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади створеними на тимчасово окупованій території, здійснив реєстрацію ПП « ОСОБА_5 » на «Офіційному сайті єдиної інформаційної системи у сфері закупівель в інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет» (http://zakupki.gov.ru).

ОСОБА_5 , добровільно, з власної ініціативи, знаючи, що контрагентами у таких договорах є бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - РФ, діючи без довіреності від імені юридичної особи ПП « ОСОБА_5 », усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт тимчасової окупації АР Крим та міста Севастополя, та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у місті Севастополі, уклав контракт № 001/215 ИКЗ 1244 від 07.11.2023 з т.зв. «Федеральним бюджетним закладом «Виправна колонія №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Республіці Крим та м. Севастополю» (юридична адреса: 298330, Республіка Крим, м. Керч, Шосе Індустріальне, буд. 17, ІПП , ОДРН 737) щодо поставки крісел для актового залу, на загальну суму 319577,40 рос. руб.

Відповідно до федерального закону «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» від 05.04.2013 № 44-ФЗ, спільно підписаний з службовими особами т.зв. «Федеральним бюджетним закладом «Виправна колонія №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Республіці Крим і м. Севастополь» контракт передбачав поставку крісел для актового залу з монтажем протягом 20 робочих днів з моменту подачі заявки Замовником.

Згідно з актом прийому-передачі товару від 07.12.2023, ПП « ОСОБА_5 » виконав умови контракту, укладеного із т.зв. «Федеральним бюджетним закладом «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Республіці Крим та м. Севастополю», та здійснив поставку крісел для актового залу на загальну суму 319577,40 рос. руб.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, провадив господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 1111 КК України.

Судовий розгляд цього кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) ОСОБА_5 , який показань суду не надавав, будь-яких клопотань від останнього до суду не надходило.

При цьому у передбачений вимогами ст. 111, 135 КПК спосіб, враховуючи перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, у газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора публікувалася інформація щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру, виклики до слідчого тощо.

Захисник вважав, що вина ОСОБА_5 поза розумним сумнівом не доведена через неможливість здійснити комунікацію з обвинуваченим та отримати від ОСОБА_5 показання та інші докази під час судового розгляду.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту, оскільки під час судового розгляду обвинуваченому створено передбачені кримінальним процесуальним законом можливості бути обізнаним про кримінальні провадження щодо нього та взяти участь у розгляді справи як безпосередньо, так і за допомогою технічних засобів зв`язку.

Відмова обвинуваченого від реалізації свого права бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього розцінюється судом як використання ОСОБА_5 гарантованого пп. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 63 Конституції України права на свободу від самозвинувачення та самовикриття.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню у межах цього провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20.02.2014 та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24.02.2022, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у цьому випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК, стороною обвинувачення надані та досліджені судом такі докази:

- протокол огляду від 21.03.2024 з додатками, згідно з яким проведено огляд офіційного державного ресурсу РФ, а саме «Единого государственного реестра юридических лиц», за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2», у результаті чого встановлено, що ОСОБА_5 має діючий «ФОП» у РФ від 22.06.2017 з реєстраційним номером «ОГРНИП НОМЕР_1» та здійснює господарську діяльність з державними органами РФ від його імені;

- протокол огляду від 21.03.2024 з додатками, згідно з яким проведено огляд офіційної веб-сторінки єдиної інформаційної системи у сфері закупівель РФ за URL адресою: https://zakupki.gov.ru/. Відповідно до вказаного огляду встановлено, що між ПП ОСОБА_5 та т.зв. «Федеральним бюджетним закладом «Виправна колонія №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Республіці Крим та м. Севастополю» укладено контракт від 07.11.2023 № 001/215 щодо поставки офісного крісла на загальну суму 319577,40 рос. руб.

Інших доказів під час судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість під час розгляду цього кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, не надано.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК, у межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, провадив господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 1111 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму і ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 66-67 КК, пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, встановленої ч. 4 ст. 1111 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Даних щодо наявності процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою та місцевим самоврядуванням та займатись господарською діяльністю у співпраці з органами державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років з конфіскацією усього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з державною службою та місцевим самоврядуванням та займатись господарською діяльністю у співпраці з органами державної влади та місцевого самоврядування, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1