У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу

у складі судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 194 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні прокурором подано клопотання стосовно продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав , що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України. Пояснив, що вважає ,що інші більш м`які міри запобіжного заходу не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт просив відмовити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 ,просив обрати більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту . Вважає клопотання прокурора не обґрунтованим, наведені ризики голослівними.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання ,підтримав захисника.

Вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд встановив наступне .

Частиною І та 2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований , окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачуються, у вчиненні тяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд, вирішуючи заявлене клопотання, враховує обсяг пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які, на думку суду, не змінилися до теперішнього часу та продовжують існувати, а саме: ризик переховування від суду та ризик незаконного впливу на свідків.

Суд виходить, також, з превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 , пред`явлено обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину.

Так, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу його автоматичного продовження , а враховує, що , ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ст. 194 ч.2 КК України за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років Вказане свідчить про продовження існування ризику переховування від суду , а більш м`які запобіжні заходи, на даний час судового слідства є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам , встановленим ст.177 КПК України .При цьому, судом вирішувалося питання про вжиття альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді ,домашнього арешту ,особистого зобов`язання , однак на теперішній час судове слідство триває, тому, наявність вищевказаних обставин та ризиків виключає застосування таких.

Таким чином, зважаючи на те, що обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються , на даний час справа не розглянута судом, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого , а також, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні міри запобіжного заходу обвинуваченому під час досудового розслідування, суд прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів , а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі у виді домашнього арешту слід відмовити. .

Керуючись ст .ст.177,183КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів з 16.10.2025 року по 14.12.2025 року включно ,а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може буте оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

У повному обсязі ухвалу проголошено 17.10.2025 року .

Суддя ОСОБА_1