Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/671/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/508/22 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 16 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування накладення грошового стягнення від 16.04.2025 року по кримінальному провадженню № 00001791 за ч.1 ст.129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2025 року на ОСОБА_3 накладено грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 грн. за систематичну неявку до дізнавача для проведення слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 16 травня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення - відмовлено.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що оскільки ОСОБА_3 при розгляді даного клопотання не представила переконливих доказів наявності об`єктивних причин для неявки до дізнавача для проведення запланованих слідчий дій і своїми діями проігнорувала процесуальні обов`язки, то підстав для скасування заходів кримінального провадження у виді грошового стягнення відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, оскільки вважає, що грошове стягнення накладено слідчим суддею незаконно за відсутності приводів та підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, подану скаржником та додані до скарги матеріали, суд апеляційної інстанції відмовляє особі, яка подала апеляційну скаргу у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах першій та другій статті 309 КПК України. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19, провадження № 51-3335 кмо 20 зазначено про відокремлення у даній категорії справ двох груп рішень:

- ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК (з питань, процедура вирішення яких слідчим суддею не передбачена КПК);

- ухвалені в межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

У постанові ж Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142кс(15)17, та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 та № 243/6674/17) вказано, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування накладення грошового стягнення від 16.04.2025 року по кримінальному провадженню № 00001791 за ч.1 ст.129 КК України, до вказаного переліку не входить.

А тому вважаю, що з цих підстав судом апеляційної інстанції не може бути відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Окрім того, апеляційна скарга ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.396 КПК України, оскільки скаржниця просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 16 травня 2025 року, однак не вказує приводи та конкретні підстави, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді 16 травня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у апеляційному порядку.

Згідно із ч. 5 ст. 399 КПК України, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого Фортечного районного суду м. Кропивницького від 16 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування накладення грошового стягнення від 16.04.2025 року по кримінальному провадженню № 00001791 за ч.1 ст.129 КК України - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 разом із усіма доданими до апеляційної скарги матеріалами - повернути останній.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2