Справа № 464/895/25
пр.№ 1-кп/464/297/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 23 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду; вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду, покарання не відбув,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи 02 грудня 2024 року належним чином ознайомленим з вироком Сихівського районного суду міста Львова від 01 жовтня 2024 року та неодноразово попередженим працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, будучи ознайомленим із умовами відбування покарання, ігноруючи обов`язки встановлені судом, без поважних на те причин та без жодного попередження не з`являвся в органи пробації для реєстрації, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, якими повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є проступком, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, неодружений, відсутність міцних соціальних зв`язків, задовільний стан здоров`я, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, за місцем проживання скарг не поступало,

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, приходить висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь за ч.3 ст.389 КК України 2 років обмеження волі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 вироком Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2024 року у виді 1 року пробаційного нагляду та вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2024 року у виді 2 років пробаційного нагляду та остаточно призначити покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, чи звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) суд не знаходить.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуті покарання, призначених за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 06 вересня 2024 року у виді 1 року пробаційного нагляду та 01 жовтня 2024 року у виді 2 років пробаційного нагляду, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5