Справа № 167/948/25
Номер провадження 1-кп/167/90/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000332, про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

в с. Єлизаветин Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не судимого, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

Навесні 2023 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_3 неподалік місця дислокації військовослужбовців Збройних Сил України в м. Куп`янську Харківської області умисно незаконно придбав шляхом знайдення два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, два уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ, які у конструктивному поєднанні між собою придатні для вибуху і відносяться до бойових припасів, а також корпус наступальної осколкової ручної гранати типу «GHO-1» із засобом підриву запалом дистанційної дії «AF11», які у конструктивному поєднанні між собою придатні для вибуху і відносяться до бойових припасів, і навесні 2023 року зберігаючи їх при собі, перевіз із м. Куп`янська Харківської області, та без передбаченого законом дозволу зберігав їх за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 7 год. 16 хв. 3 липня 2025 року, коли їх було виявлено та вилучено поліцейськими в ході проведення обшуку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. З його показань слідує, що у 2023 році їздив разом із волонтерами до племінника у м. Куп`янськ, де в лісі неподалік міста знайшов гранати, які привіз у с. Єлизаветин та зберігав у своєму будинку в серванті. Продавати їх чи використовувати наміру не мав, а планував віддати військовослужбовцям, які приїжджали в село у відпустку. Щиро розкаювався в скоєному. Просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює.

З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3

ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи інкримінованого ОСОБА_3 придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу стосовно часу, місця, способу, предмету вчинення ОСОБА_3 незаконного поводження з бойовими припасами. Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності їх позиції немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого, надані в суді, є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому, суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.

Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 263 КК.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення за характером посягає на громадську безпеку, за ступенем суспільної небезпечності є тяжким злочином із умисною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, не працевлаштований, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання негативної характеристики не має.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно із досудовою доповіддю Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 24 вересня 2025 року орган пробації зазначає про середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення і вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Наявність пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , досудової доповіді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і дає можливість суду призначити покарання у межах санкції статті інкримінованого йому злочину на рівні мінімальної межі покарання, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК. При цьому суд не приймає доводи сторони захисту про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 з урахуванням вимог ст. 69 КК, оскільки призначення більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції статті, дозволяється виключно за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Водночас у цьому кримінальному провадженні обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, судом не встановлено.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 124 КПК підтверджені документально витрати на залучення експертів в сумі 14262,40 грн. слід стягнути із обвинуваченого.

Питання про речові докази у справі необхідно вирішити відповідно до норми ч. 9 ст. 100 КПК.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статей 75, 76 КК обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком та покласти на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 до Державного бюджету України 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок витрат на залучення експертів.

Речові докази у справі: залишки корпусу ручної осколкової наступальної гранати типу «GHO-1RDX», залишки двох корпусів ручної оборонної осколкової гранати типу «F-1» знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1