Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/172/2026 Справа № 641/8444/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000173 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді: тимчасово виконуючого обов`язки діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням ВСП ГУ Національної поліції в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 257 від 27.11.2022, рядового ОСОБА_5 зараховано на усі види забезпечень, а також призначено посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 01 від 01.01.2023, солдата ОСОБА_5 допущено до посади тимчасово виконуючого обов`язки діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , 28.02.2023 солдат ОСОБА_5 вибув з місця розташування військової частини НОМЕР_1 та прибув до військової частини НОМЕР_2 , для проведення звірки документації продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 .

Так, 01.03.2023 солдат ОСОБА_5 провівши звірку у вищевказаній військовій частині не маючи відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 не повернувся до теперішнього часу. Командуванню про причини нез`явлення ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи

жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

01.03.2023 (точного часу не встановлено) до розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, тим самим, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

03.02.2026 працівниками ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області було виявлено військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_5 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_5 у період з 01.03.2023 до моменту виявлення працівниками ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, а саме до 03.02.2026 незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації підрозділу та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

Так, 03.02.2026 із дотриманням норм ст.ст. 40, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , стосовно солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 01.03.2023 самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_3 . показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння та і особи обвинуваченого.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того,

вказані обставини можуть створити складнощі явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може продовжити вчиняти злочин

у якому підозрюється.

З метою запобігання вказаним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в мінімальному розмірі. Зазначила, що клопотання слідчого необґрунтоване, ризики зазначені слідчим, не підтверджені жодним доказом, є лише припущеннями. Підозрюваний має міцні соціальні зв?язки: мати пенсійного віку, повнолітню дитину.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВСП ГУ Національної поліції в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до відомостей наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 30.03.2023 солдат ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді тимчасово виконуючого обов`язки діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається із доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 солдат ОСОБА_5 28.02.2023 вибув для проведення звірки до в/ч НОМЕР_4 , яку провів 01.03.2023, після чого не повернувся у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 призначено службове розслідування з метою встановлення обставин та причин, що призвели до самовільного залишення частини ОСОБА_5 .

Як вбачається із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 за № 169, службове розслідування завершено, встановлено факт самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 .

Як вбачається з протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_5 солдат ОСОБА_5 після вибуття до в/ч НОМЕР_2 для проведення звірки до в/ч НОМЕР_1 не повернувся.

03.02.2026 слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 складено протокол затримання ОСОБА_5 , який був фактично затриманий о 08:20 03.02.2026.

03.02.2026 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами частини п`ятої статті 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення - злочин, передбачене частиною 5 статті 407 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: доповідь командира військової частини НОМЕР_1 щодо неповернення ОСОБА_5 до військової частини; витяг з наказу №169 від 05.03.2023 про призначення службового розслідування щодо встановлення обставин самовільного залишення ОСОБА_5 військової частини; витяг з наказу №169 від 30.03.2023 про результати службового розслідування щодо встановлення обставин самовільного залишення ОСОБА_5 військової частини; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 з приводу обставин кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України; та інші докази, зібрані у кримінальному провадженні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході судового розгляду встановлено та прокурором доведено наявність існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначає таке.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя оцінює як реальне, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Водночас, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтованим (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки їх показання є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

З урахуванням того, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зауважує.

Суд вважає, що на цей час існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний мав можливість самостійно прибути до військової частини, та продовжити проходити військову службу, однак протягом тривалого часу не вживав заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину у якому він підозрюється.

Слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Стороною захисту також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Згідно з ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 03.02.2026 о 08:20 год., тому строк тримання під вартою слід обчислювати з вказаної дати та години.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05: 30. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Вказана норма, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даному етапі розслідування, доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, не дозволяє застосувати до підозрюваного інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, отже клопотання сторони обвинувачення має бути задоволене.

Беручи до уваги положення ч. 8 ст. 176 КПК України та продовження на території України строку дії воєнного стану, слідчий суддя вважає, що щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи норму ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Як вже було зазначено вище згідно підозри ОСОБА_5 підозрюється у нез`явленні на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

В умовах дії воєнного стану та триваючої загрози національній безпеці України дії ОСОБА_5 мають особливу суспільну небезпечність. Такі протиправні дії підривають обороноздатність держави, та завдають шкоди державним інтересам.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження, а також з метою застосування до особи належної правової процедури, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 99840,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 176, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000173 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор (№27)» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 08:20 03.02.2026.

Строк дії ухвали встановити до 08:20 03.04.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 (дев?яносто дев?ять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. UA0006674, призначення платежу: застава згідно ухвали Слобідського районного суду міста Харкова від 03.02.2026 року, справа № 641/8444/25, н/п 1-кс/641/172/2026) до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор (№27)».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого суддю Слобідського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено06.02.2026 о 14:15.

Слідчий суддя- ОСОБА_1