Справа № 697/2494/25
Номер провадження 1-кп/697/214/2025
У Х В А Л А

щодо вирішення клопотань про повернення застави

31 жовтня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави по кримінальному провадженню за № 0000014 від 29.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Канівського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за № 0000014 від 29.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання про повернення застави ОСОБА_5 у сумі 242 240,00 грн., встановленої на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, у зв`язку із закінченням дії строку застави.

В обгрунтування клопотання вказав, що 31.05.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. На виконання даного рішення суду на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області було внесено вищевказану суму. Термін дії застави та запобіжного заходу в цілому сплинув 30.09.2025. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався, запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави задля забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого йому кримінального правопорушення не встановлено. Подальше знаходження коштів на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України є безпідставним.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про повернення йому застави в сумі 60 560,00 грн., встановленої на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, у зв`язку із закінченням дії строку застави. В обгрунтування клопотання вказав, що 06.08.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн. На виконання даного рішення суду на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області було внесено вищевказану суму. Термін дії застави та запобіжного заходу в цілому сплинув. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався, запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави задля забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого йому кримінального правопорушення не встановлено. Подальше знаходження коштів на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України є безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники в підготовчому засіданні підтримали заявлені клопотання.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечував проти задоволення вказаних клопотань, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не закінчився та діє до моменту прийняття остаточного рішення.

Заслухавши доводи учасників процесу щодо поданого клопотання, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходить з наступних мотивів.

Судом встановлено, що у рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Одночасно було визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 242 240,00 грн., на виконання якої 02.06.2025 на відповідний депозитний рахунок внесено визначену слідчим суддею суму застави.

Крім того, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.08.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Одночасно було визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 560,00 грн., на виконання якої 07.08.2025 на відповідний депозитний рахунок внесено визначену слідчим суддею суму застави.

Строк дії застави слідчим суддею не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Отже, твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що запобіжний захід застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального закону.

Відсутність підстав для звернення застави у дохід держави, не може слугувати обґрунтуванням можливості її повернення.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності матеріальної шкоди від інкримінованого кримінального правопорушення та не заявлення цивільного позову, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинувачених та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які діють з моменту набуття ними процесуального статусу обвинувачених в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведеного вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком. Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його, ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави, та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу.

Саме припинення дії запобіжного заходу, у відповідності до ч. 11 ст. 182 КПК України, є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 триває, дія запобіжних заходів у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцям та відмову у задоволенні заявлених клопотань.

Керуючись ст.ст. 182, 202, 203 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1