У Х В А Л А

Справа № 183/9667/24

№ 1-кс/183/2127/25

26 грудня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Карматорську ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 від 09.05.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серебрянка Донецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, зі слів має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді стрільця групи охорони та патрульно-постової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий за погодженням з прокурором застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 3, 7, 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», 08.05.2022 близько об 19 год. 00 хв. самовільно, з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, залишив місце служби блок-посту БП 2 П007 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що тимчасово дислокувався поблизу АДРЕСА_3 , до моменту поки не був затриманий слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Краматорську в порядку ст.ст.. 208, 615 КПК України КПК України, а саме до 29.11.2025, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного посилається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив про обставини залишення військової служби. Проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він буде позбавлений можливості знайти та влаштуватися до підрозділу для несення військової служби.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що ОСОБА_5 затримали незаконно, оскільки після вчинення дій, у яких підозрюється її підзахисний, сплило більше трьох років, а тому підстав для застосування ст.208 КПК України не було. Крім того, у провадженні суду перебуває інше клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , яке ще не розглянуто.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази слідчий суддя встановив такі обставини.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Карматорську перебуває кримінальне провадження внесене року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 від 09.05.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

18.09.2024 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке було вручене останньому особисто 25.12.2025.

19.09.2024 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.

25.12.2025 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Також слідчий суддя погоджується з позицією слідчого та прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, проте офіційного джерела доходу не має. Також слідчий суддя враховує вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий.

Також слідчий суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії російської федерації. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З приводу доводів захисника про те, що на розгляді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває не розглянуте клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, слідчим суддею установлено, що матеріали клопотання 1-кс/183/1130/25 у відношенні ОСОБА_5 перебувають у провадженні судді ОСОБА_7 , яка станом на час подання даного клопотання перебуває у відпустці. Крім того, для розгляду клопотання 1-кс/183/1130/25 було надано дозвіл на затримання, строк якого сплив 18.12.2025.

Отже, звернення до слідчого судді з новим клопотанням про застосування запобіжного заходу не суперечить положенням КПК України.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжним заходом, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, є тримання під вартою.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, що з урахуванням попередньої кваліфікації дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 як військовослужбовець, за ч.4 ст.408 КПК України, є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зокрема, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема ст.407, Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний не повідомив про можливість внесення застави, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення підозрюваному розміру застави як альтернативного виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2026 року включно.

Строк дії ухвали - до 20 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 29 грудня 2025 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1