Справа № 305/3785/25
Номер провадження 1-кп/305/463/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 12.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 складений відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із вищою освітою, пенсіонерки, одруженої, несудимої,

за обвинуваченням у вчиненні нею кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2025 року до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Відповідно до обвинувального акту, у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату та місці, але не пізніше жовтня 2023, у ОСОБА_3 , будучи взятою 02.04.2022 на облік як внутрішньо переміщена особа, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Про виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 та Указу Президента. України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» на облік відділом соціального захисту населення Богданської територіальної громади за адресою с. Богдан вул. Вайди буд.56, Рахівського району, Закарпатської області, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним,особам, шляхом обману, усвідомлюючи, що вона ознайомлена із п.5 порядку постанови КМУ від 20 березня 2022 року № 332, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, змінила місце фактичного проживання на місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» не повідомила в найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, тобто у відділ соціального захисту населення про зміну фактичного проживання.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в листопаді 2023 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу,спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в грудні 2023 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в січні 2024 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в лютому 2024 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти з сумі 2000 гривень.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в березні 2024 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в квітні 2024 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про. зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 в травні 2024 порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошової допомоги ОСОБА_3 , в черні 2024 року, порушуючи вимоги п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не повідомила про зміну місця свого проживання по місцю своєї реєстрації, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх дій ОСОБА_3 було виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 18 000 гривень.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_3 державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вищевказану загальну суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту долучено клопотання прокурора, в якому зазначено, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акта за її відсутності. Відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, долучено заяву представника потерпілого ОСОБА_4 , яка погоджується із встановленими досудовим слідством обставинами та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Крім того долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_5 ,в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_3 , інтереси якої представляє захисник адвокат ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (проступку) беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Враховуючи викладене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість підозрюваної ОСОБА_3 , доведена повністю, її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання підозрюваній ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, які відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначені ОСОБА_3 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому розкаянні у вчиненому, дані про особу обвинуваченої, яка раніше несудима, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій, її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею так і іншими особами.

Інші менш суворі види покарання у виді штрафу до обвинуваченої суд не застосовує у зв`язку із відсутністю відомостей про наявність постійного заробітку (доходу). Громадські Відповідно до вимог ч.3 ст.56 та ч.2 ст.57 КК України, громадські та виправні роботи, відповідно, до осіб пенсійного віку не застосовуються.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Речові докази відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 107, 368, 373-374,381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1