Справа № 132/1795/25
Ухвала

Іменем України

21 серпня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 11 червня 2025 року у справі № 132/1795/25 (номер провадження 1-кс/132/295/25), в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки (моделі) «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2024 року ТСЦ 3245, є ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 11 червня 2025 року у справі № 132/1795/25 (номер провадження 1-кс/132/295/25), в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки (моделі) «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2024 року ТСЦ 3245, є ОСОБА_6 .

Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 18.08.2025 року, визначено склад суду з розгляду клопотання про скасування арешту майна: слідчого суддю ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 від 19.08.2025 року, клопотання про скасування арешту майна призначено до судового розгляду. Визначено витребувати з відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, для їх дослідження в залі судового засідання під час розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту майна та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, через відсутність правових підстав для цього.

Слідчий до залу судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений в передбаченому законом порядку, із клопотанням та/або заявою про відкладення його розгляду не звертався. Його неявка згідно вимог процесуального закону, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши доводи заявника, позицію прокурора, дослідивши клопотання та витребувані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання заявнику необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 11.06.2025 року у справі №132/1795/25 (провадження 1-кс/132/295/25), був накладений арешт тимчасово вилучене майно, зокрема на автомобіль марки (моделі) «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2024 року ТСЦ 3245, є ОСОБА_6 .

Як вбачається із клопотання слідчого, та ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на майно є необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При накладенні арешту слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна, а також те, що у разі не накладення арешту на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що це майно може бути зокрема приховане та/або знищене, або можуть настати інші наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню. Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказами у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження. Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та частиною першою статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За змістом положень чинного КПК України основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частини перша статті 9 КПК України).

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою статті 7 КПК України регламентовано, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків .

Звертаючись до суду із клопотанням, заявник як на підставу для скасування арешту майна, посилається на те, що на даний час в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки всі необхідні експертизи із транспортним засобом проведені.

Стаття 174 КПК України визначає, що арешт майна може бути скасовано під час досудового розслідування, виключно у разі, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

В межах даної норми закону, заявником в поданому клопотанні про скасування арешту майна, належним чином необґрунтовано, а під час судового розгляду недоведено належними та допустимими доказами, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слід зазначити, що саме слідчим в кримінальному провадженні визначається доцільність або недоцільність продовження застосування арешту майна, і він не позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про його скасування, у разі якщо в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Натомість, слідчий із відповідним клопотанням до суду не звертався, що фактично свідчить про відсутність цієї підстави на даній стадії досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення клопотання та скасування арешту майна, посилаючись на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, та в застосуванні арешту майна не відпала потреба.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що для його ефективного розслідування, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Скасування арешту майна до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, може спричинити настанню негативних наслідків, зокрема його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому клопотання про скасування арешту є передчасним.

Відповідно до положень частин 1, 9 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під сохранну розписку.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачає «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Устатті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до числа яких ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, не відноситься.

За таких обставин, дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст.ст.170,174,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 11 червня 2025 року у справі № 132/1795/25 (номер провадження 1-кс/132/295/25), в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки (моделі) «Toyota Camry», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2024 року ТСЦ 3245, є ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, у порядок та строк визначений КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя