Справа № 496/1447/21
Провадження № 1-кс/496/1188/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 по невиконанню процесуальним прокурором Біляївської окружної прокуратури своїх обов`язків по кримінальним провадженням № 0000280 від 02.04.2021 року, № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України, протиправне непрофесійне об`єднання цих кримінальних проваджень для уникнення від кримінальної відповідальності особи, що скоїла злочин, зловживання процесуальними правами, а саме - на процесуальні клопотання потерпілого ігнорувати прийняття рішення, згідно ст. 220 КПК України, ігнорувати строки розгляду, відповіді неаргуметовані з автоматичним повторюванням, без прояви належної обачності щодо ознайомлення зі станом провадження та повідомлення потерпілого та самоусунення керівництва прокуратури від персонального контролю за підлеглими, втрату довіри та дискредитацію інституту прокуратури бездіяльністю та безвідповідальністю виконання прокурорського нагляду, проведення обов`язкових слідчих дій з встановлення учасників злочину та повернення вкраденого майна та усунення загрози безпеки потерпілому,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області зі скаргою, в якій він просить: «повне прізвище та ім`я по батькові Ваше та процесуального прокурора для направлення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів або/здійснити дієві заходи по виконанню Вами від імені держави України наданих вам повноважень в процесуальному контролю та підтримки кримінальних проваджень в суді та не доти знищити докази в №0000280 від 02.04.2021 року, № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України та не позорити його на підтримання в суді обвинувачення, подавши заяву відповідно до ст. 339 КПК України на приватне обвинувачення копію зразка дисциплінарної скарги додає).; - Здійснити заходи реагування по бездіяльності керівництва окружної прокуратури та провести службову перевірку по персональній відповідальності за діями процесуального прокурора по вказаним провадженням та надати йому копію рішення.; - Визнати відсутність контролю та порушенні внутрішнього регламенту та персональної відповідальності за діями (бездії) процесуальними прокурорами по вказаним провадженням по контролю невиконання слідчими Одеського РУП №2 своїх службових обов`язків, відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальному провадженнях, а також ігнорування слідчими вимог Біляївської окружної прокуратури, бо непритягуються до відповідальності за порушення строків розгляду клопотань та відсутність плану та слідчих заходів.; - Визнати невиконання процесуальним прокурором Біляївської окружної прокуратури своїх обов`язків по кримінальним провадженням № 0000280 від 02.04.2021 року, № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України, противоправне непрофесійне об*єднання ці кримінальні провадження для уникнення від кримінальної відповідальності особи, що скоїла злочин, бо по першому КП ОСОБА_4 , а по другому - група осіб по попередньому сговору між посадовими особами ринку та громадянкою ОСОБА_5 , яка збила замки в павільоні на ринку , викраоа майно на суиу понад 150 тис. гривень та здійснила незаконну продажу цього майна та продовжує незаконно здійснювати діяльність на ринку, ухиляючись від оподаткування з допомогою керівництва ринку.; - Визнати невиконання слідчим Одеського РУП № 2 ОСОБА_6 та дізнавачем своїх службових обов`язків , відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальних провадженнях, Визнати відсутність слідчих дій та заходів по розшуку коштів та майна , особливо у кримінальному провадженні № 0000280 від 03.04.2021 р. та зобов`язати вчинити дії в досудовому розслідувані та накласти арешт на викрадене майно. Визнати відсутність слідчих дій та заходів у кримінальному провадженні № № 0000280 від 03.04.2021 р.; - Доручити процесуальному прокурору особисто встановити працівників поліції, які незаконно вилучили у нього свідоцтво про регістрацію автомобіля «Нісан» і за незаконну винагороду передали ОСОБА_7 , яка здійснила незаконне привласнення 15 тис. гривень та передала поліціантам , які скоїли посадовий злочин при виконні службовиж обов`язків. - Зобов`язати слідчого в КП № 0000280. , № 0000679 надати відповіді на клопотання бо вже більше місяця як подав до слідчого та процесуального прокурора. Ганьба слідчому, який здійснює замах на злочин, а прокурор не реагує на заяви потерпілого про небезпеку відповідно до п.2ст.36 Кримінального Кодексу України. - Надати законну правову оцінку фактів , події, дій ( бездії) посадових осіб правоохороних органів, надати відповіді та здійснити заходи по всім вищевказаним пунктам , а не направляти на розгляд особам, на яких скаржник вказує, бо ці бездії привели до непоправимим наслідків.»

Свої вимоги мотивував наступним. Тільки 04 липня отримав відповідь з прокуратури. Ганьба, а не професійні дії керівництва та процесуального прокурора. Взагалі не отримавши аргументованої відповіді на його заяву та скарги прокурори самоусунулись від нагляду над процесуальними та результативними діями суб`єкта господарювання приватного права - Одеським РУП №2, які безоплатно не здійснюють виконання своїх службових обов`язку за що і отримують в десятки тисяч зарплату від держави та порушуючи і Присягу, і Етику співробітника поліції, і норми матеріального та процесуального права. Відсутній розгляд, відповідно до КПК України, на мої понад два десятка скарг, а відповіді свідчать про формальний розгляд моїх клопотань та скарг на бездіяльність, що свідчить самоусунення від контролю та заходами з боку керівництва Біляївської окружної прокуратури , тому і звертається що це не заява та звернення, а процесуальний документ, тому розглянути згідно КПК України, а не самоусунутись від персональної відповідальності за контролем за процесуальним прокурором, який не реагує на клопотання в триденний термін та не надає рішень по клопотанню згідно КПК На підставі ст.ст. 3,8,55,68,69 Конституції України як частина джерела влади виражаю народне волєвиявлення зміни непрофесійного та безвідповідального відношення до службових обов`язків і процесуального прокурора і поліціантів. Ганьба безвідповідальності. Відсутній результат службового розслідування до теперішнього часу. Тільки Ваші отписки. Слідчий поліції ОСОБА_6 , як посадова особа юридичної особи суб`єкта приватного права-поліції , без відповідних винагород нічого розслідувати не збирається, заволокічує матеріали, а молодий процесуальний прокурор хоч і хоче виконувати свої обов`язки, але прокурор притримує його ініціативи, цим і користується слідчий не виконуючи своїх обов`язків, чекаючи винагороди чи строків закінчення розслідування. Повністю відсутній прокурорський нагляд в кримінальних провадженнях. Йому не відомі , до теперішнього часу, взагалі стан розслідування не реагують взагалі ніяких дій про збирання доказів злочину не здійснюють, не проводить вищевказані заходи для повідомлення особі про підозру в вчинені злочину, прокурор самоусунувся , бо мною було подано клопотання як слідчому, але до теперішнього часу мої заяви - клопотання не розглянута ними та відповіді від них не отримав. На клопотання ні процесуальний прокурор ні слідчий взагалі не реагують. Бажаю невиконання своїх обов`язків вищевказаним процесуальним прокурором і слідчими ВП в кримінальному провадженню № 0000280 від 03.04.2021 року , з попередньою кваліфікацією злочину ч.1 ст. 191, ч.1 ст.185, ч.1 ст.286, ч.1 ст. 289 КК України, № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України, а також злочинне перевищення своїх службових обов*язків , з корисних мотивів, посадових осіб, з внесенням в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, що привело до особливо великих збитків потерпілим заявникам. Вважає дії прокурора по об`єднанню цих КП непрофесійними , абсурдними по процесуальному контрою працівників поліції і не відповідає дійсного стану обставин та фактом бездіяльності та приховання злочину. Ганьба. Презумпцію винуватості покладено на суб`єкт владних повноважень та органу досудового розслідування і його обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення , дій чи бездіяльність про порушення прав Заявника та законних його інтересів, що посилює відповідальність посадових осіб правоохоронного органу при прийнятті рішення, вчинення інших дій чи допущену бездіяльність. Законом передбачено, що правоохоронний орган повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішення, дій чи бездіяльності. Новий Слідчий не виніс рішення по всім клопотанням, які знаходяться в матеріалах справ з попередньою кваліфікацією злочину ч.1 ст. 191, ч.3 ст.185, ч.1 ст.286, ч.1 ст. 289 КК України, здійснити слідчі заходи вказані клопотаннях. Не здійснював проведення слідчих дій по виявленню його майна та його упізнання, а також його поверненим. Вважає, що ні процесуальний прокурор, ні слідчий взагалі не реагують на десятки його клопотань та скарг та до теперішнього часу відповідей по принятим рішенням не отримував, бо оскаржив би, взагалі ніяких дій про збирання доказів злочину не здійснюють, не проводить вищевказані заходи для повідомлення особі про підозру в вчинені злочину, прокурор самоусунувся , бо ним було подано клопотання як слідчому, дізнавачу так і до процесуального прокурора але до теперішнього часу мої заяви - клопотання не розглянута ними та відповіді від них не отримав. Однак слідчими . ігноруються вказані норми, що ставить під сумнів їх службову відповідальність та професіоналізм , в порушення вимог КПК, його заяви, скарги та клопотання відповіді не здійснюються та відсутні процесуальні дії, передбачені КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що прокурор Осадча зовсім не володіє та не ознайомилася з матеріалами справи, вона навіть не дивилася на кого написана заява бо фактично, що його заява про злочин було подано на об`єкт злочину зовсім іншого вона розглядалася приймала рішення не ознайомившись з матеріалами справи. Вона відмовляє в клопотанні не ознайомившись з матеріалами справи. вона не може почути, що я потерпілий. В минулому засіданні прокурор вперше почула про ОСОБА_8 яка скоїла злочин. а вони об`єднали з матеріалами іншої особи. Він хоче щоб вона хоча б ознайомилася та надала належну оцінку тим матеріалам справи. Також додав, що не знає як прокурор ОСОБА_9 потрапила в прокуратуру, її професіоналізм такий низький. Від її дій може постраждати служба прокуратури. вона не тільки не здійснює в повному обсязі свої повноваження процесуального прокурора, а вона навіть нехтує при необхідності передопитати потерпілу та встановити, що саме було прийнято звернення до прокурора. Приводом звернення до правоохоронних органів, вона перекрутила суб`єкт злочину.

В свою чергу, прокурор ОСОБА_10 до судового засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути скаргу без її участі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника та дослідивши матеріали скарги з додатками і матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

При цьому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Згідно ст. 40 КПК України, прокурор є процесуально незалежною особою. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим дізнавачем та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого досудового розслідування. Дії та процесуальні рішення прокурора вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії прокурора, їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового контролю, або прокурором вищого рівня. Таким чином оскарження у будь-який інший спосіб дій та рішень прокурора щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

В поданій скарзі в п.1 прохальної частини очевидно заявником зазначено частину тексту, яка адресована прокурору.

Підстави та порядок проведення службового розслідування стосовно прокурорів Офісу Генерального прокурора, у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а також прокурорів обласних, окружних, спеціалізованих на правах обласних, окружних прокуратур (далі - прокурори), оформлення результатів та прийняття рішень, а також компетенцію структурних підрозділів, службових та посадових осіб органів прокуратури при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, яка затверджена наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202.

За приписами пункту 3 розділу I Інструкції № 202 службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цієї Інструкції з метою з`ясування обставин, що стали підставами для його призначення. У розділі III Інструкції № 202 унормовано питання щодо порядку призначення службового розслідування.

Таким чином п. 2 прохальної частини також не підлягає задоволенню, оскільки чинним КПК України не наділено правом слідчого суддю ініціювати питання про службову перевірку працівників органів прокуратури.

Стосовно визнання відсутності контролю та порушення внутрішнього регламенту і персональної відповідальності процесуальними керівниками по кримінальному провадженню за слідчими у кримінальному провадженні слід зазначити, що прокурор є процесуально незалежною особою, що означає його самостійність у прийнятті процесуальних рішень, заборону втручання у його діяльність сторонніх осіб та гарантії незалежності, визначені законом, хоча він і діє в рамках системи прокуратури, але його повноваження здійснюються без тиску та втручання ззовні, згідно з вимогами КПК України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», незалежність прокурора забезпечується, зокрема, порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами, забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора. Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України. Прокурор має право звернутися з повідомленням про загрозу його незалежності до Ради прокурорів України, яка зобов`язана невідкладно перевірити і розглянути таке звернення за його участю та вжити в межах своїх повноважень, передбачених цим Законом, необхідних заходів для усунення загрози.

Відповідно до ч.1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з положенням ст.ст. 4, 7 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах незалежності та самостійності.

При виконанні службових обов`язків прокурор має бути незалежним від будь-якого впливу, тиску чи втручання в його професійну діяльність, у тому числі органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, зобов`язаний активно, у визначений законодавством спосіб протистояти спробам посягання на його незалежність. У прийнятті конкретних рішень він повинен бути самостійним, керуватися вимогами закону, морально-етичними принципами професії, відмежовуватися від будь-яких корисливих та приватних інтересів, політичного впливу, тиску з боку громадськості та засобів масової інформації.

Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України, сформульованою у Рішенні від 26 березня 2020 року № 6-р/2020, незалежність прокурорів не є прерогативою або наданим привілеєм, а є гарантією справедливого, неупередженого та ефективного здійснення ними своїх повноважень (своєї діяльності).

Прокурорський нагляд у формі процесуального керівництва передбачає здійснення контролюючих функцій відносно діяльності слідчого з тим, щоб не допустити порушення прав та законних інтересів учасників кримінального провадження. Прокурор як процесуальний керівник перебуває в постійній взаємодії з органом досудового розслідування, яку потрібно розглядати як спільну діяльність указаних суб`єктів, що головним чином, спрямована на виконання завдань кримінального провадження.

При оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст. 22 КПК України).

Стосовно позиції скаржника про протиправне об`єднання кримінальних проваджень № 0000280 та № 0000679, то слід зауважити, що право на об`єднання матеріалів кримінального провадження на етапі досудового розслідування це процесуальний інструмент КПК України (зокрема, ст. 217 КПК України), що дозволяє прокурору об`єднати в одне провадження справи щодо кількох підозрюваних у вчиненні одного правопорушення, або однієї особи у кількох, чи коли є зв`язок між діяннями, аби забезпечити повноту розслідування, уникнути суперечностей і оптимізувати процес. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Слід зауважити, що наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає з викладом подій скаржника. Проте воно, у принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб (див. рішення у справі «Пол та Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom), заява №46477/99, пункт 71, ЄСПЛ 2002-II).

Для ефективного досудового розслідування необхідною умовою є законність дій органів досудового розслідування, коли їхні дії ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні всіх обставин у кримінальному провадженні, аналізі та оцінці перевіреної доказової інформації під час здійснення процесуальних рішень, це стосується конкретних ситуацій, коли орган досудового розслідування може розумно вирішити об`єктивно існуюче протиріччя між інтересами досягнення мети кримінального провадження та необхідністю забезпечення прав і свобод його учасників.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про доручення процесуальному прокурору особисто встановити працівників поліції, які незаконно вилучили у скаржника документи та зобов`язання накласти арешт на викрадене майно, то слідчий суддя звертає увагу скаржника, що слідчий суддя не може керувати слідчим та прокурором у кримінальному провадженні, віддавати їм прямих вказівок щодо тактики розслідування чи втручатися в їх дискреційні повноваження, його роль - здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, тобто він розглядає клопотання, скарги, дає дозволи на певні слідчі дії і перевіряє законність дій слідчого, прокурора, а не диктує, як йому проводити розслідування.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого надати відповіді на клопотання. Зі змісту поданої скарги не можливо встановити про які саме клопотання йде мова, також до матеріалів скарги не долучено ані самих клопотань, ані доказів звернення до органів досудового розслідування.

При оцінці питання наявності обставин вказаних в скарзі, слідчий суддя не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Доводи ОСОБА_3 викладені в скарзі зводяться до суб`єктивного тлумачення норм права, з вибірковим їх викладенням на свою користь. Ефективність захисту своїх інтересів не є тотожною досягненню бажаного для скаржника результату організації розслідування кримінального провадження, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей із використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, для відстоювання своєї позиції в передбачений законом спосіб.

Крім того, слід звернути увагу скаржника, що у пункті 102 постанови від 18.08.2022 у справі № 9901/388/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що саме з метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, працівників його апарату, осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Зміст права на справедливий суд не сумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Правова система має бути спроможною ефективно себе захистити від вияву цієї неповаги. На такий захист спрямовані, зокрема, заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц, пункти 22, 23, 50, 52; від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19, від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, пункти 14-16).

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 10.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1