Справа № 147/1699/25
Провадження №11-кп/801/97/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 27.08.2025 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.10.2025, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна Луганської області, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України під час дії військового стану не притягувався,

було звільнено від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.10.2025 було задоволено клопотання прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 27.08.2025, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Суд першої інстанції своє рішення мотивує тим, що ОСОБА_8 вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у період дії воєнного стану, добровільно звернувся з клопотанням про намір повернутися до військової служби, надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, а командир військової частини надав письмову згоду на його подальше проходження військової служби. З урахуванням вимог ч. 5 ст. 401 КК України, положень ст. ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, встановлених у підготовчому судовому засіданні обставин добровільності волевиявлення підозрюваного та наявності правових підстав для застосування спеціального порядку звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з покладенням обов`язку прибути до відповідної військової частини для продовження проходження військової служби.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що не погоджується з правовою кваліфікацією його дій за ч. 4 ст. 408 КК України, вважає її передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки у його діях відсутній умисел на ухилення від військової служби шляхом дезертирства.

На думку апелянта, встановлені обставини свідчать про самовільне залишення військової частини без мети ухилитися від військової служби, у зв`язку з чим його дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України. У зв`язку з наведеним просить суд апеляційної інстанції змінити правову кваліфікацію інкримінованого йому діяння з ч. 4 ст. 408 КК України на ч. 5 ст. 407 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовільнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовільнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для її задоволення, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано істотні обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, чим порушено вимоги ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів та ст. 370 КПК України щодо законності й обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності лише за умови встановлення підстав для такого звільнення та за наявності згоди підозрюваного. Таким чином, добровільна, усвідомлена та належним чином зафіксована згода особи є обов`язковою передумовою ініціювання прокурором відповідного клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності не може носити формального чи декларативного характеру, а має бути результатом щирого, вільного та усвідомленого волевиявлення, сформованого за умов повного розуміння як фактичних обставин кримінального провадження, так і його правових наслідків. Така згода є не процесуальною формальністю, а виявом внутрішнього переконання особи, яка погоджується на припинення кримінального переслідування з нереабілітуючих підстав.

У матеріалах кримінального провадження наявні документи, що свідчать про надання ОСОБА_8 згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема його письмова думка щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності (а.с. 8) та заява підозрюваного ОСОБА_8 про надання згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 27.08.2025 (а.с. 9). При цьому вказані документи були підписані підозрюваним за участі його захисника, що свідчить про забезпечення права на правову допомогу.

Разом із тим сама лише наявність таких документів не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дійсно надана згода була усвідомленою у змістовному, а не формальному розумінні, зокрема чи розумів підозрюваний, за якою саме нормою кримінального закону його звільняють від кримінальної відповідальності, які правові наслідки матиме закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а також чи усвідомлював він відмінність між альтернативними правовими кваліфікаціями інкримінованого йому діяння.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, обмежився констатацією наявності письмової згоди, однак не з`ясував у повному обсязі глибину та справжній зміст волевиявлення підозрюваного, не перевірив, чи усвідомлював останній юридичну природу та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності саме за інкримінованою йому статтею Кримінального кодексу України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було забезпечено всебічного, повного та неупередженого з`ясування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

За змістом ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення, законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.10.2025 скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 410, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовільнити частоково.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.10.2025, якою було задоволено клопотання прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 27.08.2025, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4