УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000641 від 09.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000641 від 09.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Учасники справи були сповіщені про розгляд клопотання. Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 09.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 09.06.2025 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УБН ГУНП в Одеській області, про те, що на території м. Одеси діє група осіб, яка займається незаконним виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів в особливо великих розмірах на території м. Одеси та інших регіонів України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000641 від 09.06.2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, встановлено, що на території міста Одеси група осіб, дані яких не розголошуються, отримавши замовлення від невстановленої особи 15.09.2025, використовуючи автобус міжнародного сполучення Київ-Бухарест (через Одесу) з метою здійснення переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечної психотропної речовини, сховавши психотропну речовину в дитячі іграшки відправили посилку для доставки в м. Бухарест.

Однак, умисні дії групи осіб, дані яких не розголошуються, з контрабандного переміщення особливо небезпечної психотропної речовини через митний кордон України не були закінчені з причин, які не залежали від їх волі, оскільки посилку 11.08.2025 року виявлено та вилучено в зоні діяльності митного поста.

15.09.2025 року зупинено пасажирській міжрейсовий автобус «Київ-Бухарест (через Одесу)» з державним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками митної служби в ході огляду речей пасажирів виявлено темно-синю дорожню сумку, яку останній отримав від незнайомого йому хлопця 15.09.2025 року на Центральному автовокзалі в м. Одеса для подальшого перевезення за грошові кошти у сумі 500 гривень.

Працівниками митної служби дану сумку перенесено до оглядового столу, та в ході огляду сумки за допомогою сканеру виявлено порошкоподібну речовину, яка була захована до дитячого водяного пістолету, в баку для води.

Так, 15.09.2025 -16.09.2025 року в період часу з 23 год. 27 хв. до 00 год. 13 хв. проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, траса М-21, митний пост «Рені-Джюрджюлешть» , та виявлено і вилучено:

-вату з нашаруванням порошкоподібної речовини;

-бак від водяного пістолету жовтого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини;

-іграшковий пістолет червоного кольору;

-дорожню сумку темно-синього кольору

-порошкоподібну речовину з поліетиленовим пакетом.

Постановою слідчого від 16.09.2025 вищевказане, вилучене в ході огляду майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором у клопотанні доведено, що вилучене майно, а є речовими доказами у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою недопущення його відчуження, так як існує реальна загроза його незаконного відчуження, є необхідність в його арешті.

Метою та підставою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження, знищення, псування, перетворення.

Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим за погодженням прокурора в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000641 від 09.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, які вилучено 15.09.2025 -16.09.2025 року в період часу з 23 год. 27 хв. до 00 год. 13 хв. проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, траса М-21, митний пост «Рені-Джюрджюлешть», а саме на : вату з нашаруванням порошкоподібної речовини; бак від водяного пістолету жовтого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини; іграшковий пістолет червоного кольору; дорожню сумку темно-синього кольору порошкоподібну речовину з поліетиленовим пакетом.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1