Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9036/25
Номер провадження 1-кс/711/2220/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000639 від 02.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 02.09.2025 року близько 10.59 год водій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем марки Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині автодороги Бориспіль-Запоріжжя на території Золотоніського району, Черкаської області в напрямку від м. Київ до м. Черкаси, знаходячись поблизу населеного пункту с. Піщане, допустила виїзд керованого нею автомобіля на зустрічну смугу руху, де відбулось лобове зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 211040 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП: водій автомобіля марки Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 від отриманих травм загинула на місці події, водій автомобіля марки ВАЗ 211040 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події, пасажир автомобіля марки ВАЗ 211040 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від отриманих травм загинула на місці події, пасажир автомобіля Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 , малолітня ОСОБА_5 , (вік 7 років) отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому обох нижніх кінцівок, внутрішня кровотеча під питанням.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставлена 02.09.2025 в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де проходила лікування в ортопедо-травматичному відділенні у період з 02.09.2025 по 15.09.2025, що підтверджується випискою із медичної установи № 10984.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-медичної експертизи по встановленню ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих малолітньою ОСОБА_5 , яка на момент даної дорожньо-транспортної пригоди була пасажиром автомобіля Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Для проведення судово-медичної експертизи необхідна медична карта хвороби стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресую: АДРЕСА_1 , в якій містяться відомості, які відповідно до ст. ст. 39-1, 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, становлять лікарську таємницю.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно положень ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.162 КПК України, відомості, які можуть становити лікарську таємницю належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Зокрема в ст.39-1 зазначеного закону, передбачено право на таємницю про стан здоров`я. Пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Статтею 40 зазначеного закону «Лікарська таємниця», передбачено, що медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. При використанні інформації, що становить лікарську таємницю, в навчальному процесі, науково-дослідній роботі, в тому числі у випадках її публікації у спеціальній літературі, повинна бути забезпечена анонімність пацієнта.

Таким чином, медичні документи, до яких потрібен тимчасовий доступ, та які в силу положень п.2 ч.1 ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю, є необхідними для повного та всебічного з`ясування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом з тим, можливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації відсутня, а вилучення указаних документів та речей необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Порядок реалізації повноважень (правова процедура) слідчого щодо витребування документів від підприємств, установ та організацій визначений главою 15 КПК України, і здійснюється у формі отримання тимчасового доступу до речей і документів. При цьому, порядок надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, врегульовано спеціальною нормою КПК України, а саме ч.6 ст.163 глави 15 КПК України КПК України.

Згідно змісту пункту 18 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-559/0/4-13 "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження" беручи до уваги зміст положень частини 1 статті 86, частин 2, 3 статті 93 КПК України, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (частини 7 статті 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також те, що інформація, яка містить охоронювану законом таємницю надасть змогу в подальшому використовувати як докази отримані відомості, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.12-2 Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 із змінами «Про правовий режим воєнного стану» в умовах режиму воєнного стану суди, органи та установи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 5 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Після введення в Україні воєнного стану до Кримінального процесуального кодексу України внесено ряд змін, що стосуються отримання тимчасового доступу до речей і документів.

Так, Законом України № 2137-IX від 15.03.2022, що набрав чинності 22.03.2022, розділ IX Кримінального процесуального кодексу України «Перехідні положення» доповнено пунктом 20-7 такого змісту: «Під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури».

Водночас, питання особливого режиму кримінального провадження в умовах воєнного стану визначені ст.615 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 вказаної норми в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022, що набрав чинності 01.05.2022, повноваження, передбачені ст.163 КПК України виконує керівник відповідного органу прокуратури за відсутності об`єктивної можливості виконання таких повноважень слідчим суддею без виокремлення речей і документів певних категорій. Відповідно, згідно наведених норм законодавства умовою виконання не слідчим суддею повноважень, передбачених ст.163 КПК України загалом, є відсутність об`єктивної можливості виконання таких повноважень слідчим суддею.

Слідчий вказує, що сторона обвинувачення не володіє відомостями щодо відсутності у слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси об`єктивної можливості виконувати повноваження, передбачені ст.163 КПК України.

Крім того, згідно ч.3 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ч.1 цієї статті, якими є у тому числі законність та верховенство права, з урахуванням особливостей, здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що без проведення слідчої дії у виді здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме вилучення в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення судово-медичної експертизи є неможливим, а іншим способом отримати відомості які становлять лікарську таємницю щодо стану здоров`я, встановленого діагнозу, кількості і виду отриманих ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень з метою проведення судово-медичної експертизи, не можливо, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ.

В судове засідання слідчий не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності на підставі обґрунтування, викладеного у клопотанні та з урахуванням доказів доданих до нього.

На підставі ч.2 ст.163 КПК України судове засідання проводилося без виклику представників володільця документів.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з нормами ч.5, ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до положень п.2 та п.8 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, належить: персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних та відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Частиною 7 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей, документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або є предметом кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до положень ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Згідно з ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000639 від 02.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз доданих до клопотання документів, дають достатньо підстав вважати, що відбулися події, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 КК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, на думку слідчого судді, інформація, що знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до якої слідчий просить надати тимчасовий доступ, має суттєве значення для встановлення обставин події вчинення кримінального правопорушення, може бути використана у якості доказів, може підтвердити або спростувати обставини, що є предметом досудового розслідування та на підставі цих відомостей можливо встановлення особу/осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на теперішній час вищевказану інформацію неможливо отримати іншим способом, слідчий суддя вважає, що в даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні, а тому клопотання слідчого, про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 84, 91, 92, 98, 99, 100, 131, 132, 159, 162-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити.

Надати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Уповноваженим службовим особам КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надати старшому слідчому відділу розслідування злочинів в сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , оригінал медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її вилучення для проведення судово-медичної експертизи.

Строк дії цієї ухвали один місяць з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони обвинувачення має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1