У Х В А Л А

23.10.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Безпечна Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого монтажником ТОВ «Акі Вент Груп», раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в кримінальному провадженні № 0001628 від 20.10.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2025 близько 07-10 год. водій ОСОБА_5 у задовільних умовах дорожнього руху та в умовах достатньої видимості, керував автомобілем Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним у правій смузі проїзної частини автодороги Р-18 Житомир-Сквира, зі сторони с. Скоморохи Житомирського району в напрямку м. Житомир, в межах населеного пункту с. Станишівка Житомирського району Житомирської області. Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_5 у порушення вимог пунктів 2.3.б), 12.3., 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого поблизу буд. № 134 по вул. Шевченка в с. Станишівка в межах вказаної автодороги та позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, на якому перебував пішохід, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкість та в подальшому не зупинив свій транспортний засіб перед пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходу, не врахував дорожню обстановку та при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека, внаслідок чого передньою частиною автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину вказаної автодороги в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Як зазначено в клопотанні, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 1-го шийного хребця з ушкодженням стовбура головного мозку, тупої поєднаної травми тіла, від яких загинув на місці пригоди. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3.б) 12.3, 18.1 ПДР України, знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 21.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчим зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому слідчий за погодженням із прокурором у клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб за адресою: АДРЕСА_2 із покладенням на нього визначених КПК України обов`язків.

У судовому засідані слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні заперечували проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, пояснивши, що він визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, має міцні соціальні зв`язки, дружину та двох малолітніх дітей, працює, є учасником бойових дій та є особою з інвалідністю ІІІ групи, пов`язаною із захистом Батьківщини. Окрім того, захисники вказали на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За положеннями частин 1 та 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

21.10.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується: рапортом інспектора-чергового Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області від 20.10.2025; протоколом огляду місця ДТП від 20.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 20.10.2025, протоколом огляду предмету від 20.10.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_5 від 20.10.2025; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 21.10.2025.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування суворого запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який є тяжким неумисним злочином та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки є одруженим та має двох малолітніх дітей. Раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, з 2017 року працює монтажником систем вентиляції, кондиціювання повітря, пневмотранспорту й аспірації в ТОВ «Акі Вент Груп», що вбачається з копії довідки з місця роботи від 22.10.2025, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно відповідно до характеристики Виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 20.10.2025, є учасником бойових дій та має інвалідність ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби, згідно копій пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.05.2025, довідки до актат огляду МСЕК серії 12 ААГ № 668988 від 09.12.2024 та посвідчення серії УБД № 750680 від 14.12.2023.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, та з огляду на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності під загрозою призначення покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання в межах строку досудового розслідування, що є достатнім для запобігання таких ризиків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 23-00 год. по 06-00 год. до 21 грудня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та для контролю до Печерської окружної прокуратури міста Києва.

Строк дії ухвали - до 21 грудня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-00 год. 27.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1