Єдиний унікальний номер судової справи 462/3048/25
Номер провадження 1-кп/462/417/25
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000458 від 08.04.2025 року відносно:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 27.12.2023 року Галицьким районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 справи в суді.

01.05.2025 року (вх. № 9459) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000458 від 08.04.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій (а.с. 1, 2-5, 6-8, 9, 10).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 (а.с. 11).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 12).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2025 року усне клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 про привід обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000458 від 08.04.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задоволено. Постановлено відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні. У підготовче судове засідання здійснено привід обвинуваченого.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.10.2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

2.1. Щодо обставин кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 08.04.2025 року близько 19 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 226А у ТЦ «Вікторія Гаденс», де здійснює свою діяльність ТОВ «Сільпо-Фуд», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, повторно, за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю стороннього нагляду взяв зі стелажа три коробки із зарядними пристроями «Atonix», вартістю за одиницю 879 грн. 20 коп. та 2 банки ікри лососевої «Камчадал зерниста с/б» у скляних банках масою по 185 г, вартістю за одиницю 1 165 грн. 83 коп. та вийшов із магазину не оплативши за вказаний товар.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальної шкоди на суму 4 969 грн. 26 коп. без ПДВ.

У зв?язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, у зв?язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

2.2. Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження та учасників судового провадження.

3.1. Щодо позиції обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

3.2. Щодо позиції сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні наполягала на вказаній кваліфікації дій обвинуваченого, просила суд визнати його винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у межах санкції вказаної частини статті. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

3.3. Щодо позиції потерпілої сторони.

Представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_7 , який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Однак суд враховує, що у матеріалах справи міститься письмова заява представника потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_7 від 29.04.2025 року із змісту якої вбачається, що останній просить суд проводити судові засідання без його участі. При призначенні покарання повністю покладається на розсуд суду. Жодних матеріальних претензій не має.

IV. Позиція суду.

Суд враховує, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

V. Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Так, показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

VІ. Призначення покарання.

6.1. Загальні положення.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує, що таке є важливим етапом кримінальної відповідальності та здійснюється виключно щодо особи, яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідає принципу Nullum crimen, nulla poena sine lege («Немає злочину, немає покарання без закону»). Покарання має особистий і індивідуалізований характер, оскільки його застосування передбачає врахування обставин справи та особистості винного, що узгоджується з принципом Poena personalis est («Покарання є особистим»). Воно є завершальним етапом кримінального процесу, і його призначення здійснюється судом відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, в якій визначено порядок прийняття рішення щодо покарання, з урахуванням правової оцінки діяння та особи обвинуваченого. Призначене покарання повинно відповідати вимогам законності, обґрунтованості, справедливості і бути необхідним, що відповідає принципу Fiat iustitia, ruat caelum («Нехай здійсниться правосуддя, хоч би впало небо»). Справедливість, як основний принцип призначення покарання, є базовою засадою правопорядку та критерієм довіри суспільства до правосуддя, що відображається у принципі Iustitia fundamentum regnorum («Справедливість основа держав»). Покарання, як засіб досягнення справедливості, має не лише каральний, а й превентивний характер, оскільки воно сприяє запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає принципу Poena non est ultio, sed cautio («Покарання це не помста, а застереження»), і спрямоване на попередження злочинних діянь як самого засудженого, так і інших осіб.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує, зокрема: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, сімейний, матеріальний стан, а також стан здоров`я; роль у скоєнні кримінального правопорушення та поведінку до і після вчинення такого; наявність обставини, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

6.2. Щодо обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

6.3. Щодо обставин призначення основного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України).

Відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.с. 114-115 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у наркологічному диспансері (а.с. 103 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері (а.с. 101 матеріалів кримінального провадження), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до категорії тяжкого злочину), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що остання визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному.

За таких обставин, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.4. Щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції її від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

VІI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

7.1. Щодо запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. обраний обвинуваченій ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2513/25 від 10.04.2025 року закінчився 10.06.2025 року (а.с. 123-126 матеріалів кримінального провадження).

Клопотань щодо обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Суд, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, дійшов переконання про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

7.2. Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2513/25 від 10.04.2025 року та № 462/2513/25 від 14.04.2025 року (а.с. 61-63, 142-143 кримінального провадження) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки.

3. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2513/25 від 10.04.2025 року (а.с. 61-63 матеріалів кримінального провадження), а саме:

- «2 банки ікри лососева Камчадал зерниста с/б у скляних банках масою по 185 г., мобільний телефон марки «LG», три коробки із пристроями заряджання «Atonix» та матерчаста сумка сірого кольору, які були вилучені 08.04.2025 року оглядом місця події за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 226А».

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2513/25 від 14.04.2025 року (а.с. 142-143 матеріалів кримінального провадження), а саме:

«на куртку темно-синього кольору із полоскою білого та червоного кольору, яка застібається на замок та з лівої сторони має емблему білого кольору та надпис білого кольору «Adidas» на воротніку куртки, яку поміщено в пакет жовтого кольору, клапани якого обмотані ниткою білого кольору, кінці якої скріплені біркою, на яку нанесені характеризуючі надписи та підписи слідчого та понятих, яку добровільно видав підозрюваний ОСОБА_4 ».

5. Речові докази у кримінальному провадженні:

- «2 банки ікри лососева Камчадал зерниста с/б у скляних банках масою по 185 г., мобільний телефон марки «LG», три коробки із пристроями заряджання «Atonix» та матерчаста сумка сірого кольору, які були вилучені 08.04.2025 року оглядом місця події за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 226А» (а.с. 57-58 матеріалів кримінального провадження) повернути законним власникам;

- «куртку темно-синього кольору із полоскою білого та червоного кольору» (а.с. 138-139 матеріалів кримінального провадження) повернути законним власникам;

- «оглянутий 09.04.2025 року цифровий носій на якому знаходиться 6 файлів із відеозаписами камери відеоспостереження, яка знаходиться в ТОВ «Сільпо-Фуд», за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А на якому зафіксовано особу, яка вчинила злочин» (а.с. 82-84 матеріалів кримінального провадження) залишити у матеріалах кримінального провадження;

- «оглянутий 09.04.2025 року цифровий носій на якому знаходиться 1 файл із відеозаписом зовнішньої камери відеоспостереження, яка знаходиться і ТЦ «Вікторія Гарденс`за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А» (а.с. 92-94 матеріалів кримінального провадження) залишити у матеріалах кримінального провадження.

6. Порядок оскарження вироку, набрання законної сили та отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 06.10.2025 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1