Справа № 305/2027/25
Номер провадження 1-кп/305/364/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів кримінальне провадження за№0000105 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазещина, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, підсобного робітника у ФОП ОСОБА_6 , військовозобов`язаного, раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 26 лютого 2025 року, близько 18 години 40 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки "SKODA" моделі "Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", у темну пору доби, рухаючись автодорогою "Н-09", сполученням "Мукачево-Рогатин-Львів", у напрямку с. Яблуниця, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, у населеному пункті Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, непередбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п.1.3, п.1.5, п.1.10 з посиланням на термін "небезпека для руху", "дорожні умови" та "дорожня обстановка", п.п. "б" п.2.3, 12.3 "Правил дорожнього руху України", затверджених постановою Кабінету Міністрав України від 10 жовтня 2001 року №1306, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху з моменту виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, у результаті чого біля будинку №1147, допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , яка стояла на проїжджій частині дороги по смузі руху транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок поєднаної тупої травми тулубу та кінцівок у вигляді переломів ребер, хребта, правої великогомілкової кістки, гемотораксу, забою легень, що ускладнилось травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною смерті, та які за своїм характером та ступенем тяжкості знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України є причинно-наслідковим зв`язком з настанням смерті ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд, учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у цьому кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 , у судовому засіданні ствердив, що 26 лютого 2025 року, у темну пору доби, близько 19 години, повертався з роботи додому, керував транспортним засобом марки "SKODA" моделі "Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", рухався автодорогою "Н-09", сполученням "Мукачево-Рогатин-Львів", у населеному пункті Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, рухався з допустимою швидкістю руху, біля будинку №1147, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка стояла на проїжджій частині дороги по смузі руху транспортного засобу. Після чого, відразу зупинився, намагався надати допомогу потерпілій, викликав швидку та поліцію. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати. При призначенні покарання врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, те що він повністю відшкодував шкоду заподіяну потерпілій, добровільно перерахував кошти в сумі 50000 (п`ятдесять) тисяч гривень для забезпечення потреб ЗСУ.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилася. Після проведення підготовчого судового засіданння, в якому брала участь, через канцелярію суду (вх.9369/2025 Вх від 01.10.2025), подала письмову заяву у якій просила кримінальну справу №305/2027/25 про обвинувачення ОСОБА_4 розглянути без її участі. Претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, просить його суворо не карати та призначити покарання не пов'язане з реальним позбавленням волі.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

З довідки №416 від 24.04.2025 про склад сім`ї, виданої Лазещинським старостинським округом виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір'ю, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідок, виданих КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської районної ради ОСОБА_4 на обліках при психіатричному, фтизіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Згідно характеристики, виданої Лазещинським старостинським округом Ясінянської селищної ради, громадянин ОСОБА_4 , проживає в АДРЕСА_1 , є постійним мешканцем села Лазещина. Проживає з дружиною у житловому будинку матері. В побуті чесний, скромний, користується авторитетом і повагою серед молоді села. За час проживання у селі громадський порядок не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався. По місцю проживання характеризується позитивно.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно. Також, суд враховує думку потерпілої щодо призначення покарання без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства.

З досудової доповіді органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_4 слідує, що його виправлення без позбавлення та обмеження волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У відповідності з п.20 Постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року/ із наступними змінами/ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суд при призначенні покарання за ст.286 КК України має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди заподіяної внаслідок злочинута добровільне перерахування коштів у сумі 50000 (п`ятдесять) тисяч гривень для забезпечення потреб ЗСУ.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Разом із тим, врахувавши наявність низки обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , зокрема щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди потерпілій, думку потерпілої, молодий вік обвинуваченого, його сімейний стан, відсутність у нього судимостей, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, позиції прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п.1 п.2 ст.76 КК України.

Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Санкція ч.2 ст.286 КК України надає можливість суду, як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування, і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог правил дорожнього руху та їх наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , керував технічно-справним автомобілем, не перевищуючи допустимої швидкості руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, допустив наїзд на пішохода, яка стояла на проїжджій частині дороги, у темну пору доби, у темному одязі.

Водночас, суд враховує, що водій ОСОБА_4 , будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, під час виникнення безпеки для руху, яку об'єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зупинки транспортного засобу. Такі дії водія стали причиною смерті пішохода ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід, в межах кримінального провадження, не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 13.03.2025 на автомобіль марки ""SKODA" моделі "Octavia", державний реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", а також уламки полімерних деталей автомобіля, уламок дзеркала автомобіля, змиви з ручки коробки передач та керма автомобіля, вилучені 26.02.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у с.Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, по вступу вироку в законну силу, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати.

В силу ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави, підлягають стягненню з ОСОБА_4 , процесуальні витрати на залучення експертів, на загальну суму 9269 (дев`ять тисяч двісті шістдесять дев`ять) гривень 20 копійок з яких: 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень витрати на проведення судової автотехгнічної експертизи №30/03 від 19.03.2025; 3183 (три тисячі сто вісімдесят дев`яносто три) гривні 60 копійок, висновок судової інженерно-транспортної текспертизи №СЕ-19/107-25/3058-ІТ від 26.03.2025; 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесять п`ять) гривень 60 копійок висновок судово інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/107-25/6038-ІТ від 15.05.2025.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , від відбування основного покарання, звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 п.1, п.2 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути, з ОСОБА_4 , на користь держави, 9269 (дев`ять тисяч двісті шістдесять дев`ять) гривень 20 копійок, процесуальних витрат.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 13.03.2025 на автомобіль марки "SKODA" моделі "Octavia", державний реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", а також уламки полімерних деталей автомобіля, уламок дзеркала автомобіля, змиви з ручки коробки передач та керма автомобіля, вилучені 26.02.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у с.Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, по вступу вироку в законну силу, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки "SKODA" моделі "Octavia", державний реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", що знаходиться на відповідальному зберіганні на спецмайданчику Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу, повернути користувачу - ОСОБА_4 ; уламки полімерних деталей автомобіля, уламок дзеркала автомобіля, змиви з ручки коробки передач та керма автомобіля, вилучені 26.02.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у с.Лазещина, Рахівського району Закарпатської області по вступу вироку в законну силу - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча: ОСОБА_1