НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/310/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000680 від 01 квітня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудківці, Новоушицького району, Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 23 січня 1998 року, в силу вимог ст. 89 КК раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

установив:

ОСОБА_4 20 березня 2025 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин пов`язаних із домашнім насильством, під час словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та і міг їх передбачити, тобто діючи із кримінально-протиправною недбалістю, штовхнув її кистю правої руки в область правого плеча, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 впала із висоти власного зросту на ґрунтове покриття правим боком свого тіла. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому шийки правої стегнової кістки, синяка на задньо-зовнішній поверхні нижнього квадранту правої сідниці з розповсюдженням на верхню і середню третини правого стегна, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що за своїм звичайним перебігом призвели до тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Таким чином своїми діями, які виразились у спричиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що до нього увірвалась сестра із претензією, що він взяв її м`ясо із холодильника, він виштовхав її за двері, а вона почала його кусати за пальці, тоді він зробив прийом, вивернувши її руку та допомігши собі правою рукою, і вона впала на ґрунтове покриття. Він допоміг їй піднятись. Вважає, що він захищався від сестри. Вказані показання обвинуваченого свідчать про невизнання ним вини. Шкоду він не відшкодував, пробачення не просив, оскільки не вважає за потрібне. Цивільний позов не визнав. Підтвердив, що з сестрою довгий час перебуває у конфлікті.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її братом з яким вони проживають в одному будинку, проте кожен має окремий вхід. Останні два з половиною років вони постійно конфліктують і він вже вчиняв відносно неї протиправні дії, які були предметом судового розгляду. 20 березня 2025 року у неї з братом виник конфлікт з приводу крадіжки братом м`яса з холодильника. Близько 17 год 30 хв вона зайшла до його кімнати, проте брат виштовхав її за двері. Вона вийшла та направилась до приміщення літньої кухні готувати їжу. Брат наздогнав її, різко розвернув та вдарив у праве плече, внаслідок чого вона впала на правий бік, після цього він притис її до землі та сів зверху на неї, а вона відчула біль. Однією рукою він тримав її за волосся, а іншою - за руки. Вона намагалась вирватись, а брат казав їй, що вб`є та задушить. Самостійно піднятись вона не могла, тому ОСОБА_4 допоміг їй піднятись та у подальшому вона викликала поліцію. У подальшому вимушена була звернутись до лікарні та проходити тривале лікування, в тому числі оперативне втручання. Після перенесеної травми вона не може повноцінно жити, працювати, вимушена постійно приймати ліки.

Окрім показань потерпілої ОСОБА_6 , винуватість обвинуваченого повністю підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення на іншу подію від 20 березня 2025 року та заявою ОСОБА_6 від 07 квітня 2025 року про спричинення їй тілесних ушкоджень 20 березня 2025 року братом ОСОБА_4 на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 (арк.спр.78-79);

- пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 та довідкою-характеристикою № 29 від 24 квітня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_6 є особою пенсійного віку, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , виключно позитивно характеризується за місцем проживання (83-86);

- повідомленням КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» №634 від 16 квітня 2025 року, згідно якого ОСОБА_6 була доставлена 20 березня 2025 року бригадою ЕМД до приймального відділення КНП «Новоушицька БЛ» о 22 год та оглянута хірургом. Скаржилась на помірні болі в ділянці правого кульшового суглобу, неможливість ставати на праву ногу і ходити. Зі слів хворої травму отримала у власному будинку після конфлікту з братом, який її штовхнув (арк.спр.99);

- даними протоколу огляду місця події від 17 квітня 2025 року з долученими до нього ілюстрованими таблицями, який проводився на підставі письмової згоди власників ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 17 квітня 2025 року, відповідно до якого проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_1 , де зліва знаходиться одноповерховий житловий будинок, а справа - приміщення літньої кухні, між якими наявне подвір`я з грунтово-кам`янистим покриттям (арк.спр.101-106);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17 квітня 2025 року за участю потерпілої ОСОБА_6 з долученим до нього додатком відеозаписом його проведення, який був продемонстрований в судовому засіданні, який проводився на підставі письмової згоди власника ОСОБА_6 від 17 квітня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 показала місце де вона стояла в той момент як обвинувачений її штовхнув у праве плече, внаслідок чого вона впала з висоти власного зросту правим боком тіла на ґрунтову поверхню після чого він сів зверху на неї (арк.спр.107-110);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01 травня 2025 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 з долученим до нього додатком відеозаписом його проведення, який був продемонстрований в судовому засіданні, який проводився на підставі письмової згоди власника ОСОБА_4 від 01 травня 2025 року відповідно до якого ОСОБА_4 у присутності захисника, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, продемонстрував як він штовхнув потерпілу ОСОБА_6 рукою у праве плече, внаслідок чого вона впала з висоти власного зросту на ґрунтову поверхню (арк.спр. 123-127).

Випискою із медичної карти хворого №904 КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» підтверджується, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 20 березня 2025 року до 27 березня 2025 року, основний діагноз субкапітальний перелом шийки стегнової кістки. Зі слів хворої травму отримала в побуті 20 березня 2025 року при падінні з висоти власного зросту внаслідок сутички штовхнув відомий після чого відчула різкий біль в ділянці правого кульшового суглобу (арк.спр.88).

Випискою із медичної карти хворого ТОВ Шведсько-Українська клініка «Енгельхольм», якою підтверджується, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 28 березня 2025 року до 02 квітня 2025 року, проведено 28 березня 2025 року операцію цементне ендопротезування правого кульшового суглобу (арк.спр.89).

Висновком експерта № 117 від 22 квітня 2025 року підтверджується, що у гр. ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки правої стегнової кістки, синяка на задній-зовнішній поверхні нижнього квадранту правої сідниці з розповсюдженням на верхню і середню третину правого стегна, могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту й удару правим кульшовим суглобом об тупий твердий предмет, можливо за умови і в термін, вказаних в обставинах справи, в день поступлення з вищевказаними тілесними ушкодженнями в Новоушицьку БЛ, тобто 20 березня 2025 року і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, що за своїм звичайним перебігом привели до тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (арк.спр. 97-98).

Даними додаткового висновку експерта № 126 від 22 квітня 2025 року, яким підтверджується, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 вказані у висновку експерта № 117 від 22 квітня 2025 року у вигляді перелому шийки правої стегнової кістки, синяка на задній-зовнішній поверхні нижнього квадранту правої сідниці з розповсюдженням на верхню і середню третину правого стегна, могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту й ударі правим кульшовим суглобом об тупий предмет можливо за умов на які вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 17 квітня 2025 року за її участі (арк.спр.111-113).

Даними висновку судово-психіатричного експерта № 354 від 06 травня 2025 року підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 на період інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у будь-якому хворобливому стані не перебував, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на даний час, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (арк.спр.128-130).

Зазначені вище докази узгоджуються між собою, що виключає в суду сумнів в їх необ`єктивності, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто є належними, отримані у порядку, встановленому КПК України, тобто є допустимими.

Фактично обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив, що він штовхнув потерпілу, внаслідок чого вона впала з висоти власного зросту на ґрунтове покриття.

Проте обвинувачений покликався на те, що він захищався від потерпілої, оскільки вона його кусала за пальці, тому він її штовхнув.

Суд вказані показання відхиляє, оскільки розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене. Обвинувачений із заявою про вчинення кримінального правопорушення потерпілою ОСОБА_6 не звертався, як і не звертався за медичною допомогою, що він підтвердив у судовому засіданні. Крім того в розумінні статті 36 КК України описані обвинуваченим дії не можуть свідчити про необхідну оборону.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпіла ОСОБА_6 не отримала тілесних ушкоджень у виді перелому, судом відхиляються, оскільки вони спростовані дослідженими судом медичним документами виписками з медичних карт хворого, а також висновком експерта № 117 та додатковим висновком експерта № 126, якими цілком підтверджено механізм та час заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв?язку, вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і становлять - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена, він підлягає покаранню за його вчинення та не підлягає звільненню від відповідальності.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого необережного злочину, особу винного, який є пенсіонером, осіб на утриманні не має, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується врай з негативної сторони.

Водночас суд також бере до уваги позицію потерпілої, яка просила суд призначити покарання пов`язане із позбавленням волі, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - високий, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2023 року засуджений за ч. 1 т. 125 КК України до покарання у виді штрафу, який був сплачений 20 квітня 2023 року, відтак судимість за вказаний злочин погашена. Проте суд бере до уваги, що потерпілою за вказаним кримінальним правопорушенням була також ОСОБА_6 , що на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_4 висновків не зробив та продовжив вчиняти протиправні дії відносно своєї сестри, що свідчить про систематичність вчинення фізичного насильства.

Обставин, що пом?якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Таких обставин під час розгляду справи суд не встановив.

Крім того підстава виникнення конфлікту на побутовому рівні через житлові питання, не є обставиною, що пом`якшує покарання, на що покликався захисник, оскільки конфлікт виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин пов`язаних із домашнім насильством, що було встановлено судом.

Обвинувачений вину не визнав, пробачення у потерпілої не просив, не вживав заходів щодо відшкодування шкоди, свої дії негативно не оцінив.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Підстав для призначення покарання у виді громадських, виправних робіт, обмеження волі суд не вбачає.

Щодо можливості застосування при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням статті 75 КК України, про що просив захисник обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Можливість застосування інституту звільнення від відбуття покарання, визначеного ст. 75 КК України, можливе, якщо суд, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням встановлених обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, суд вважає, що відсутні достатні обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки самого обвинуваченого, а тому виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про обрання такого не надходило.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 220 357,82 грн та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що внаслідок необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, спричиненого ОСОБА_4 , потерпіла отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких вона пройшла хірургічне та післяопераційне лікування з приводу проведеного ендопротезування кульшового суглоба.

Розмір заявлених потерпілою витрат на лікування у загальній сумі 220 357,82 грн, підтверджується відповідними розрахунковими квитанціями про придбання медичних препаратів та оплату послуг, договором від 28 березня 2025 року, актами наданих послуг (арк.спр.62-69).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд, враховує те, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку перебуванням на лікуванні тривалий час, перенесенням хірургічного втручання, неможливістю самостійно пересуватися, що створювало дискомфорт, перенесення сильного стресу, неможливості повноцінно вести притаманний їй спосіб життя, відвідуванням правоохоронних органів, суду.

Відтак керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює розмір заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 у сумі 50 000 грн.

Таким чином цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 368,370,373, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-виписку із медичної карти хворої ОСОБА_6 ТОВ Шведсько-Українська клініка «Енгельхольм» та виписку із медичної карти хворої ОСОБА_6 №904 КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-медичну картку стаціонарного хворого КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» № 904 на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається у кімнаті речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (порядковий номер 6739), - повернути до КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» (с-ще Нова Ушиця, вул. Захисників України, 36).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень та матеріальну шкоду у розмірі 220 357 (двісті двадцять тисяч триста п`ятдесят сім) гривень 82 коп., а всього - 270 357 (двісті сімдесят тисяч триста п`ятдесят сім) гривень 82 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1