ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника користувача майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2025 року про накладення арешту на майно, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень № 0003794 від 20.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , у вигляді заборони відчуження. Транспортний засіб визначено повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що остання просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Ухвалити нову, якою накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , що полягає у позбавленні права його відчуження, користування та розпорядження ним.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про незаконність ухвали слідчого судді.

Стверджує, що органом досудового розслідування наразі проводяться слідчі-розшукові дії щодо встановлення достатніх доказів для обґрунтованої підозри винних осіб у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому відмова в накладенні арешту на вказаний транспортний засіб в частині, що полягає у позбавленні права користування та розпорядження не забезпечить в повній мірі виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

ЄУНСС: 714/1733/25 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Номер провадження: 11-сс/822/376/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що відмова в накладенні арешту в частині, що полягає у позбавленні права користування та розпорядження транспортним засобом марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , може призвести до втрати цього основного речового доказу, його спеціальної конфіскації, оскільки будь-яка особа матиме змогу змінити, переробити, зіпсувати, сховати, передати його, що в свою чергу, перешкоджатиме повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції власник майна ОСОБА_8 , який був належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до положень ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її з підстав наведених у ній, позицію представника власника майна - ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003794 від 20.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 24.11.2025 року відповідає у повній мірі.

Судова колегія апеляційного суду вважає, що слідчий суддя, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку задовольнивши клопотання прокурора.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ № 2 (м. Герца) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0003794 від 20.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим органом встановлено, що 19 листопада 2025 року о 21.45 год в адміністративних межах с. Тарашани Чернівецького району Чернівецької області було зупинено автомобіль марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , 2010 р. н., мешканця с. Верхні Петрівці Чернівецького району, який діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, здійснював незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_11 за грошову винагороду в розмірі 12 000 Євро. В ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , яким неповнолітній ОСОБА_10 здійснював незаконне переправлення особи через державний кордон України.

20.11.2025 року, відповідно до ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування визнано речовим доказом автомобіль марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 .

Розглядаючи вищевказане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно, а саме транспортний засіб марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також було враховано районним судом правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та наклав арешт на вищевказане майно, який полягав саме у забороні його відчуження.

Судова колегія вважає, що такі твердження слідчого судді є обґрунтованими, зважаючи на те, що неповнолітній ОСОБА_10 використовував, як знаряддя автомобіль марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 у своїй незаконній діяльності щодо переправлення особи через державний кордон України в період запровадженого військового стану в країні, та за обставин доведеності винуватості ОСОБА_10 та обізнаності власника ОСОБА_8 про його незаконне використання, означений автомобіль може бути конфіскований в порядку ст. 96-1 КК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що визнання майна речовим доказом в цьому кримінальному провадженні не може бути безумовною підставою для позбавлення права користування та розпорядження ним.

Також судова колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що у вказаному вище клопотанні відсутні доводи стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні у разі відмови в накладенні арешту на вказаний транспортний засіб в частині, що полягає у позбавленні права користування та розпорядження ним. До того ж, у даному кримінальному провадженні ще нікому не висунута підозра.

Згідно пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень № 0003794 від 20.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та накладено арешт на автомобіль марки «BMW 318D» д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , у вигляді заборони відчуження, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді

_____________ _______________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3