ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2844/25 Справа № 192/1330/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого

в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року, якою звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року задоволено подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_8 та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 (три) місяці 6 (шість) днів.

Задовольняючи подання суд першої інстанції вказав, що засуджений відбув 3/4 строку покарання, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, характеризується позитивно, працевлаштований в умовах установи відбування покарання, сумлінно дотримується трудової дисципліни, за час відбування покарання має 11 заохочень, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, здобув повну загальну середню освіту, про що отримав свідоцтво серії НОМЕР_1 , та підвищив кваліфікацію за професією «Муляр; Штукатур», про що отримав свідоцтво серії 12К № 734999, під час відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ОСОБА_7 має несистематичні заохочення, що свідчить про те, що його поведінка за весь час відбування покарання не була бездоганною. Вказав, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 раніше двічі разів підряд звільнявся умовно-достроково, однак протягом короткого періоду часу належних для себе висновків не зробив та вчиняв нові умисні злочини проти власності.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Засуджений під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ізюмського міськрайсуду Харківської області від 25 січня 2019 року за ч. 2 ст. 185, за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання 30 жовтня 2018 року, кінець строку 30 жовтня 2025 року.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи, дотримується розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, інших заходах соціально-виховного характеру, сумлінно дотримується трудової дисципліни, здобув повну загальну середню освіту під час відбування покарання та підвищив кваліфікацію за професією «Муляр; Штукатур».

Засуджений працевлаштований робітником до цеху ДОЦ на дільниці виготовлення «єгози» для потреб ЗСУ. З наданим об?ємом роботи справляється в повному обсязі, зауваження з боку адміністрації установи не надходили. Засуджений володіє достатнім рівнем професійних навичок для отримання роботи після звільнення.

Згідно з довідкою, виданою в.о. начальника СПС № 17, засуджений бере участь у роботах по благоустрою колонії з 11 квітня 2019 року, працює в цеху ДОЦ на дільниці з виготовлення «єгози», до праці ставиться сумлінно, всі поставлені завдання виконує вчасно та якісно, проявляє корисну та розумну ініціативу.

Згідно з довідкою, виданою старшим оперуповноваженим оперативного відділу Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засуджений в оперативному відділі Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» на профілактичних обліках не перебуває.

За час відбування покарання до засудженого було застосовано одинадцять заохочень, стягнення відсутні.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який зроблено комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)», - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Твердження прокурора про те, що засуджений протягом всього строку відбування покарання має несистематичні заохочення, є необґрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції, який задовольняючи клопотання установи виконання покарань, дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

Стосовно доводів прокурора, що засуджений вже звільнявся умовно-достроково, то апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що засуджений відбув 3/4 строку покарання, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, установою відбування покарань характеризується позитивно.

Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року, якою звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4