Провадження по справі №1-кп/522/3103/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000511 від 01.05.2021 року стосовно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого виконуючим обов`язки директора КП «Туристичний інформаційний центр міста Одеси», одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Розпорядженням міського голови міста Одеси №1464К від 11.11.2020 ОСОБА_4 призначено виконуючим обов`язків директора комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси» (далі Підприємство»).

У відповідності з контрактом, який визначає посадові обов`язки директора комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси»:

Згідно розділу 1 «Загальні положення»:

П.1.1. «Керівник зобов`язується безпосередньо та через адміністрацію Підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) Підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання та збереження закріпленого за Підприємством комунального майна»;

Згідно розділу 2 «Права та обов`язки сторін»:

П.2.1. «Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво Підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань Підприємства, передбачених законодавством України, Статутом Підприємства та цим контрактом»;

П.2.2. «Керівник організовує діяльність комунального Підприємства»;

П.2.4. Керівник має право:

П.2.4.1 «діяти від імені Підприємства, представляти його інтереси у відносинах із вітчизняними та іноземними підприємствами й організаціями, установами, органами державної влади і місцевого самоврядування, здійснювати добір працівників Підприємства в порядку, визначеному законодавством України»;

П. 2.4.2 «укладати контракти, договори…»;

П. 2.4.5 «розпоряджатись коштами Підприємства»;

Згідно Статуту комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси» (далі Підприємство»):

Розділ 2: «Мета і предмет діяльності Підприємства»:

П. 2.4. «Підприємство може здійснювати іншу господарську діяльність, яка не суперечить чинному законодавству України».

Розділ 5: «Майно Підприємства»:

П. 5.1. Майно Підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства»;

П. 5.3. Джерелами формування майна Підприємства є:

П.5.3.2. «Доходи, одержані від реалізації продукції, послуг та інших видів господарської діяльності»;

П. 5.3.6 «Інші джерела, не заборонені чинним законодавством України».

Надання в оренду та списання майна Підприємства здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Розділ 6 «Господарська діяльність і звітність Підприємства»:

П. 6.1. «Підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки цієї діяльності перед Засновником»;

П. 6.5. «Підприємство здійснює оперативний і бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність».

Так, у квітні 2021 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що на балансі КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» наявні приміщення, які здаються в оренду, звернувся до свого знайомого працівника вказаного підприємства, з метою з`ясування умов, необхідних для укладання договору оренди нежитлового приміщення. В подальшому, для обумовлення умов, необхідних для укладання договору оренди, ОСОБА_7 отримав номер телефону виконуючого обов`язки директора підприємства - ОСОБА_4 .

З метою з`ясування наявності необхідного приміщення та умов укладання договору оренди, 22.04.2021 ОСОБА_8 зателефонував на мобільній телефон ОСОБА_4 . В ході телефонної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній повідомив, про необхідність особисто зустрітися та визначив місце зустрічі задля особистого вирішення питань щодо оренди за адресою розташування комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси», а саме: м. Одеса, вул. Єврейська 4А.

Цього ж дня, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_7 прибув до комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр м. Одеси», поряд з яким його зустрів ОСОБА_4 , який представився безпосереднім керівником та запропонував пройти до його службового кабінету.

В ході бесіди, яка проходила між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , останній висловив критерії до приміщення, необхідного йому для оренди з метою здійснення підприємницької діяльності.

В свою чергу, у ОСОБА_4 під час бесіди виник злочинний намір на отримання неправомірної вигоди, через що він повідомив ОСОБА_7 , що на балансі комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси» перебуває необхідне останньому приміщення, однак задля укладення договору оренди, ОСОБА_7 повинен надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в розмірі 1000 доларів США.

Під час чергової зустрічі, що відбулась 19.05.2021 між ОСОБА_7 та виконуючим обов`язки директора комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» ОСОБА_4 в службовому кабінеті останнього, разташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Єврейська 4А, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що розмір неправомірної вигоди, яку ОСОБА_7 повинен надати ОСОБА_4 задля погодження та підписання договору оренди нежитлового приміщення, змінився та тепер складає 50 000 гривень, на що ОСОБА_7 відповів згодою.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання неправомірної вигоди, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_7 про зустріч 24.05.2021 о 14:00 годині за адресою розташування комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр м. Одеси», а саме: місто Одеса, вулиця Єврейська, 4А, для завершення свого злочинного умислу та безпосереднього отримання неправомірної вигоди.

В подальшому 24.05.2021 приблизно о 14:15 годині, ОСОБА_7 прибув на зустріч з ОСОБА_4 до комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр м. Одеси», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська 4 А, де ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_4 , після укладання договору оренди частини нежитлового приміщення, перебуваючи в одному із службових кабінетів Підприємства, передав останньому грошові кошти в розмірі 100 000 гривень, частина яких становила собою оплату за оренду приміщення за договором у сумі 50 000 гривень та інша частина на таку ж суму, становила собою неправомірну вигоду для ОСОБА_4 , яку він отримав з метою погодження та укладення договору оренди на частину приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська 4А з ОСОБА_7 .

Аналіз пунктів посадової інструкції ОСОБА_4 як виконуючого обов`язки директора комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр м. Одеси», свідчить, що повноваження, якими він був наділений у зв`язку із займаною ним посадою та які він реалізовував при виконанні своїх службових обов`язків, обіймаючи посаду державного службовця, свідчать, що ОСОБА_4 являється службовою особою.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, і ОСОБА_4 винуватий у його вчиненні, так як він одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, наявність на утриманні малолітньої доньки та дружини, яка хворіє на онкозахворювання III стадії.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до виписки з медичної картки хворого № 2397 перебуває на лікуванні з онкозахворюванням 3-тьої стадії, офіційно працевлаштований на посаді директора комунального підприємства «Туристичний інформаційний центр міста Одеси», має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Так, формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч. 1 ст. 368 КК України, а саме у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.

Суд при визначенні розміру штрафу враховує положення ч. 2 статті 53 КК України відповідно до якої, розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Долю речових доказів, відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат за проведення судової криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин, у розмірі 6521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одна) гривня 18 (вісімнадцять) копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394 ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин, у розмірі 6521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одна) гривня 18 (вісімнадцять) копійок.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді застави,- залишити без змін до вступу вироку до законної сили, після чого скасувати.

Застава у розмірі 79 450 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень, яка була внесена на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області «ТУ ДСА України в Одеській області», призначення платежу застава за ОСОБА_4 , квитанція № 0.1.1 від 26.05.2021 року на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України - підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_11 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року, на майно, вилучене в ході обшуку в приміщенні КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4-А,- скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року, на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку 24.05.2021 затриманого громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Samsung S8», з IMEI: НОМЕР_1 ; посвідчення директора КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» на ім`я ОСОБА_4 ; картку «ПриватБанку» № НОМЕР_2 ,- скасувати.

Речові докази:

-грошові кошти купюрами по 500 гривень з номерами купюр: ВЕ8655882, АЖ3832928, ВЕ4845998, ГА6120048, ВД4600569, АИ0755854, ЛА2488529, ЦА2687407, ЛД9356695, ББ3226784, БА9411842, УЗ9473354, ЧЗ5451782, МБ4231140, ФБ1561240, АВ2427293, АА2014706, ЗБ1687837, ФГ9353048, БА5177349, УБ8656425, ВИ9388605, ВВ06050509, ХА5752647, МА0708304, ВЖ3103160, ЗФ4708312, УИ8343390, ВХ8608054, АЕ7919799, ВЕ1946820, АА0988610, УИ1435987, ЛЗ4359447, ФШ3437799, ХД8724959, АД 1055879, ВЗ1051015, ХЗ37028505, АЗ6040455, ХВ7086972, АШ6360564, УШ1692084, ВД7330062, ВД8047537, ЛВ6150925, АИ6580067, ФШ8878450, ЛИ9343566, СД4941648, АА8075079, АА8075078, ВБ1353259, ФД4920144, ЛГ0560197, ХБ2241304, ФЗ8618502, АЕ4870197,ХБ5992560, ЛД4566916, АА5122100, ВШ6098177, АД3887991, СШ6244341, АА6575277, ФБ6750642, ВХ5200100, АА8075080, МБ2841515, БГ2231944, УИ0707079, ЛГ2431631, ЛВ7993690, ГВ0416679, УШ0152487, АД1055828, АА8075081, ЗЗ8552727, СГ4297509, ВД4488650, ВЕ5195873, ВД3305395, ВЕ1096361, ХБ1312188, БР6223255, УШ2625813, ФБ7565485, БВ1709056, ЗГ6899927, ЗБ0451411, ВГ0146996, СГ6124020, ЛГ2431634, ВИ2367900, ЛВ9613919, ВЗ0653937, МБ1266011, УД0738960, ЗЗ0266705, ФБ316774; ЛБ0271904, ВВ4473185, ЛД3682213, СД9885525, ВБ9891452, ГГ3025865, ФД4203594, ВЗ9337132, АШ0090198, ВД3943994, ЗД4968540, ВВ7922303, ЛГ6117043, ЛГ4301368, УЗ0896607, ЗБ4979344, ВЗ4157535, ФБ7175472, МВ9332234, ВА1675931, ВЕ5286454, ЗД6436382, УГ4125555, СБ5039703, УБ7954156, ВА4990065, ЗБ6338920, СД3040980, АА1536832, УИ5809020, СБ7924707, ЛЗ3600026, БР1396421, ВЗ6141044, АА8671231, ФШ9469052, ВА7787383, БА0156755, ВЗ5617061, ЛГ1814287, БА2817596, ББ5313415, ХД9636945, ФЗ7904323, ЛБ6516478, ХЕ3462876, ВЕ6363784, ХВ6221687, ББ8959118, АЕ4863250, ХЗ9879234, АШ8461258, ХШ7815782, ХИ0492386, АШ7970147, ВН2857959, ГА2496911, ХЕ9334806, АБ7031942, ХА6143325, ХГ1184448, АА8487621, ЗД3842770, ВЗ8532927, ЗИ2539903, ХЕ2710490, ХЄ3913495, БА5961976, ВЕ1646547, ВД5262619, ФД9429660, СШ0241154, БГ2192811, АВ2603109, ХД5828904, АШ6074166, АД9738626, ХЕ5608958, ХЗ8199293, АГ0050261, НГ5488151, ЛИ4400006, АШ4170077, АЄ9620800, ХБ498995, АЄ9544572, ЦБ6591110, АА1975812, АВ9439898, АБ6967017, ББ7726181, ХИ2911557, АШ3330203, ХШ5609053, ХА7455255, ЦА57926617, ХШ2525681, ЛЗ5715407, БА5579089, АВ6693143,- повернути власнику ОСОБА_7 за належністю.

-розпорядження 1464 К про призначення ОСОБА_4 на 2 арк; наказ про виконання обов`язків ОСОБА_4 на 1 арк.; рішення №6462-VII на 4 арк.; копія рішення №6462-VII на 2 арк.; копія рішення 2936 -VII на 2 арк.; копія організаційної структури на 3 арк.; копія статуту КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» на 7 арк.; наказ №30 на 1 арк.; розпорядження №1464к на 1 арк.; опис документів на 1 аркуші; організаційна структура 2013 на 6 арк.; контракт на №91-ДК на 7 арк.; колективний договір №08/272-019 на 31 арк.; штатний розпис на 2020 рік на 6 арк., папку з табелями обліку робочого часу; штатний розпис на 2021 рік на 3 арк. договір оренди №1/Д на 5 аркушах (оригінал),- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-три банківських картки банку «Восток» з номерами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ,- вважати повернутими власникам за належністю.

-статут (оригінал) КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» на 7 арк., статут КП на 8 арк., колективний договір №08/272-019 на 31 арк.,- повернути власнику КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» за належністю.

-мобільний телефон марки «Samsung S8», з IMEI: НОМЕР_1 , картку «ПриватБанку» № НОМЕР_2 ,- повернути ОСОБА_4 за належністю.

-посвідчення директора КП «Туристичний інформаційний центр м. Одеси» на ім`я ОСОБА_4 ,- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Головуючий суддя: ОСОБА_12