Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

3 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000027 щодо ОСОБА_8 та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Сурсько-Литовське Дніпровського району,

Дніпропетровської області, громадянина України,

що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2025 року,

у с т а н о в и л а :

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи службовою особою - директором ТОВ "8 Життів", не пізніше листопада 2022 року вступив у злочинну змову з невстановленими слідством особами, які контролюють діяльність та використовують реквізити і документи ТОВ "Торговий дім "Маяк+", ТОВ "ФК "Олімп", ТОВ "Інфопостачсервіс", та з невстановленими слідством працівниками ДУ "ЦОЗ ДКВС України", з якими розробив детальну схему вчинення кримінальних правопорушень.

Не пізніше жовтня 2022 року ОСОБА_7 та його спільникам стало відомо, що ДУ "ЦОЗ ДКВС України" в електронній системі публічних закупівель Prozorro розмістило оголошення про проведення відкритих торгів для закупівлі медичних матеріалів очікуваною вартістю 14 035 008 грн, яка більше ніж у 4 рази перевищує ринкову вартість на товарному ринку України. Джерелом фінансування є Державний бюджет України.

Реалізуючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, ОСОБА_7 залучив невстановлених слідством осіб, які контролюють діяльність та використовують реквізити і документи ТОВ "Торговий дім "Маяк+", для подачі неповного пакету документів від ТОВ "Торговий дім "Маяк+", визначених тендерною документацією, загальна вартість товарів якого мала перевищувати запропоновану ТОВ "8 Життів" з аналогічною пропозицією. 13 листопада 2023 року невстановлені особи, які контролюють діяльність та використовують реквізити і документи ТОВ "Торговий дім "Маяк+", подали пропозицію та документи у складі тендерної пропозиції, посвідчені кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом директора ТОВ "Торговий дім "Маяк+" ОСОБА_9 , до електронної системи публічних закупівель Prozorro з вартістю медичних товарів, яка на 848 грн перевищувала загальну вартість пропозиції ТОВ "8 Життів".

При цьому ОСОБА_7 , розуміючи, що ТОВ "8 Життів" не здійснювались фінансово-господарські операції (не менше двох) з постачання виробів медичного призначення і що вимоги тендерної документації та ст.16 Закону України "Про публічні закупівлі" не можуть бути виконані, залучив невстановлених слідством осіб, які контролюють діяльність та використовують реквізити і документи ТОВ "ФК "Олімп" і ТОВ "Інфопостачсервіс", які склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи стосовно виконання умов аналогічних договорів поставки, нібито укладених ТОВ "8 Життів" з ТОВ "ФК "Олімп" і ТОВ "Інфопостачсервіс". В подальшому ОСОБА_7 завантажив як додатки до складу тендерної пропозиції вказані документи, довідку про наявність досвіду виконання договорів аналогічного предмету закупівлі та інші документи, передбачені тендерною документацією, і 30 листопада 2022 року за результатами розгляду тендерних пропозицій, розміщених в електронній системі публічних закупівель Prozorro, уповноваженою особою ДУ "ЦОЗ ДКВС України" прийнято рішення про визначення переможця та намір укласти договір, відповідно до якого переможцем є ТОВ "8 Життів", що за результатом оцінки надало найбільш економічно вигідну ціну 14 034 160 грн.

23 грудня 2022 року між ТОВ "8 Життів" в особі директора ОСОБА_7 та ДУ "ЦОЗ ДКВС України" в особі директора ОСОБА_8 укладено договір № 94 про закупівлю, згідно з яким предметом є ДК 021:2015-33140000-3 - медичні матеріали, що вказані у специфікації, та додаткову угоду № 1 до вказаного договору про внесення до нього змін, а саме, специфікацію на поставку товарів зі зменшеним обсягом закупівлі на суму 9 876 592 грн.

Після цього ОСОБА_7 забезпечив передачу до визначених ДУ "ЦОЗ ДКВС України" місць поставки медичних товарів за цінами, які на 7 787 986 грн перевищують їх ринкову вартість на товарному ринку України. При цьому ринкова вартість швидкого тесту для визначення антитіл вірусу гепатиту С становила 28 грн 61 коп., швидкого тесту для визначення НВSAg вірусу гепатиту В - 28 грн. 70 коп.

На підставі укладеного договору та погодженим ОСОБА_8 платіжних доручень 28 грудня 2022 року ДУ "ЦОЗ ДКВС України" перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ "8 Життів" кошти Державного бюджету України на загальну суму 9 876 592 грн. Таким чином втрата активів внаслідок перерахування коштів становить 7 787 976 грн, що є особливо великим розміром, якими ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів за попередньою змовою з невстановленими слідством особами.

Крім того, ОСОБА_7 не пізніше листопада 2022 року за невстановлених досудовим розслідування обставин вступив у злочинну змову з невстановленими слідством особами, які контролюють діяльність та використовують реквізити і документи ТОВ "Зернова столиця півдня", з якими розробив детальну схему набуття та володіння грошовими коштами в сумі 7 787 976 грн, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом.

З цією метою ОСОБА_7 надав у складі тендерної пропозиції довідку про відкриття рахунку в АТ КБ "ПриватБанк", на який 28 грудня 2022 року на підставі договору ДУ "ЦОЗ ДКВС України" перерахувало кошти Державного бюджету України на загальну суму 9 876 592 грн, з яких щодо 7 787 976 грн фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом. У подальшому в період з 29 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ "8 Життів", перебуваючи у невстановленому слідством місці, достовірно знаючи про незаконно походження грошових коштів у сумі 7 787 976 грн, отриманих внаслідок підробки офіційних документів та заволодіння ними шляхом зловживання службовим становищем, реалізуючи умисел на легалізацію (відмивання) цих коштів, вчинив фінансові операції з ними, перерахувавши на розрахунковий рахунок ТОВ "Зернова столиця півдня" як оплату за тести згідно з договором № 01/12-22 від 01.12.2022 без ПДВ, здійснивши при цьому інші транзакції з метою маскування походження цих коштів та приховування слідів вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2025 за наслідками розгляду клопотання прокурора ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 07.12.2025 включно, визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 119 600 гривень, зазначено, які обов`язки з передбачених ст.194 КПК України будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, та наслідки їх невиконання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 просить ухвалу суду в частині визначення розміру застави скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою і визначити розмір застави у розмірі 1 560 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 723 680 гривень.

Прокурор зазначає, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і визначено розмір застави - 2 571 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судом апеляційної інстанції ця ухвала залишена без змін. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2024, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2024, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2024 ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою і визначено заставу у такому ж розмірі. В подальшому Голосіївський районний суд м. Києва під час підготовчого судового засідання і судового розгляду, продовжуючи ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу, поступово зменшив розмір застави до 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання прокурора, ухвала суду, яка оскаржується, в частині визначення розміру застави є незаконною, оскільки такий розмір застави не гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На користь цього свідчить те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна. А тому ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання, інформація про місце його фактичного проживання відсутня і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку в особливий період. Обвинувачені та свідки підлягають допиту в суді, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 може незаконно впливати на них, щоб схилити до зміни раніше наданих показань або відмовитись давати показання. На даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, предметом якого є взаємовідносини ТОВ "8 Життів" з іншими суб`єктами господарювання. Обвинувачений має фінансові та організаційні можливості, особисті та ділові зв`язки, які, перебуваючи на волі, зможе використати задля уникнення кримінальної відповідальності.

Також вважає, що суд не врахував розмір майнової шкоди та доходу, в отриманні якого обвинувачується ОСОБА_7 , на загальну суму 7 787 976 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилаючись на положення ч.2 ст.177, ч.1 ст.194 КПК України в розумінні мети і підстав застосування запобіжного заходу, зазначає, що епізоди в повідомленні про підозру носять абстрактний характер та не мають нічого спільного із ОСОБА_7 , який був керівником ТОВ "8 Життів" та здійснював підприємницьку діяльність у межах статуту підприємства. ОСОБА_7 поставив ДУ "ЦОЗ ДКВС України" медичну продукцію належної якості у повному обсязі, не порушував умови проведення тендерної закупівлі, а тому в його діях відсутній склад кримінальних правопорушень.

Що стосується ризиків, то вони відсутні, і відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Обвинувачений, будучи впевнений у своїй невинуватості, зацікавлений у проведенні повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування і не вживав жодних заходів, спрямованих на переховування. Ризик незаконного впливу на свідків є необґрунтованим, оскільки вони, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, вже надали слідству необхідні відомості, які зафіксовані і приєднанні до матеріалів кримінального провадження. Також у клопотанні не деталізовано, який саме вплив може чинити ОСОБА_7 , що свідчить про формальне зазначення цього ризику з метою дискредитації обвинуваченого перед іншими учасниками судового провадження. Не доведений стороною обвинувачення і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому посилається на рішення ЄСПЛ у справі "Бойченко проти Молдови", в якому суд вказав, що одне тільки посилання суддів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких особа буде скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.

Водночас, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, бездоганну репутацію, постійне місце роботи, страждає на хронічні захворювання, у нього відсутні судимості і наявні міцні соціальні зв`язки. Враховуючи ці обставини та майновий стан обвинуваченого, захисник вважає, що до ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, і що сторона обвинувачення ініціює завідомо непомірний для його підзахисного розмір застави, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 перебуває під вартою з квітня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення; доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про наявність ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд взяв до уваги тривалий термін перебування ОСОБА_7 під вартою, відомості про особу обвинуваченого і зменшив розмір застави, визначивши її в розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За приписами ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційних скарг їх не спростовують.

Зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам захисника про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі "Бекчиєв проти Молдови").

Суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, які характеризують його з позитивного боку, і термін перебування під вартою, однак дійшов висновку, що ці обставини не є співмірними з ризиками, які не відпали і продовжують існувати. Взяв до уваги суд і стадію судового розгляду, в ході якого свідки ще не допитувались, а також введення воєнного стану в України.

Ці обставини, на думку колегії суддів, в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим, переконливо свідчать, що вказані раніше ризики не зменшилися і виправдовують подальше тримання під вартою. А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Істоміна проти України" вказав, що гарантія, передбачена п.3 ст.5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі "Гафа проти Мальти"). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст.5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (рішення у справі "Хрістова проти Болгарії").

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 тримається під вартою з 24 квітня 2024 року, тобто понад один рік, і визначений розмір застави, який поступово зменшувався судом, до теперішнього часу не сплатив, що може свідчити про те, що попередньо визначений розмір застави є для нього непомірним.

А тому немає підстав вважати, що визначений судом першої інстанції розмір застави не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з визначенням розміру застави в розмірі 700 /семисот/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 119 600 /два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот/ гривень, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні і захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3