В И Р О К

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисниці - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000005 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Одинадцятого грудня 2024 року близько 12 години ОСОБА_4 , разом з раніше йому не знайомим потерпілим ОСОБА_6 , перебував у адміністративному приміщенні №13 відділення наркологічного диспансеру КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, яке знаходиться за адресою: Бердичівське шосе, 3, с. Зарічани, Житомирського району.

У вказаний день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній з палат адміністративного приміщення №13 відділення наркологічного диспансеру, попросив у потерпілого ОСОБА_6 надати йому його мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що ОСОБА_6 погодився та передав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi Note 11» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ТОВ «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_4 вийшов з палати та під час огляду вказаного мобільного телефону виявив у ньому наявність WEB-банкінгу «Приват 24» та під чохлом телефону аркуш паперу з надписом пароля до вказаного банкінгу «kotenko54», після чого в обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 і додатковим рахунком договору SAMDNWFC3 від 28.05.2014, які імітовані на ім`я ОСОБА_6 та належать останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів потерпілого, ОСОБА_4 11 грудня 2024 року о 12 годині 16 хвилин перебуваючи у вищевказаному місці, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_6 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ТОВ «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , який є фінансовим номером клієнта банку, отримавши доступ до WEB-банкінгу «Приват 24» АТ КБ «ПриватБанк» банківського рахунку НОМЕР_2 і додаткового рахунку договору SAMDNWFC3 від 28.05.2014, який виданий та імітований на ім`я ОСОБА_6 , попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті останнього у додатку «Приват 24», таємно, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 з вищевказаного розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши операцію по перерахунку грошових коштів на суму 1005 грн 03 коп. на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, 12 грудня 2024 року о 18 годині 37 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля однієї з палат адміністративного приміщення №13 відділення наркологічного диспансеру, аналогічним способом, таємно, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 з вищевказаного розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши операцію по перерахунку грошових коштів на суму 5025 грн на банківську картку АТ «Ощад Банку» № НОМЕР_4 , яка видана та імітована на ім`я ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 6030 грн 03 коп.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Восьмого вересня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисницею ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисниця дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням.

Розглядаючи у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вона підлягає затвердженню, з огляду на таке.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений у ній вид та міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисниця вважає за можливе затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор погодився, що укладення цієї угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджений в ній вид та міру покарання.

Потерпілий також не заперечував проти затвердження згаданої угоди.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки її затвердження і невиконання, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 476 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Внаслідок вчинення обвинуваченою даних кримінальних правопорушень шкоду завдано правам та інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та його захисницею.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 469, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000005 угоду про визнання винуватості від 08 вересня 2025 року, укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисницею ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме оптичний CD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000005.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутній у судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: