Справа №155/592/25
Провадження №1-кп/155/128/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 01 лютого 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Скобелка Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, на утриманні якого особи не перебувають, непрацюючий, військовослужбовець на посаді розвідника 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

вироком Горохівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

вироком Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, встановлений іспитовий строк 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 25 січня 2023 року був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Закону України «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації».

Згідно з вимогами ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, всупереч вимог вищевказаних нормативно-правових актів солдат ОСОБА_5 01 лютого 2025 року в період часу з 02 години по 06 годину (більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено), знаходячись у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, викликаних суперечкою під час спільного вживання алкогольних напоїв, умисно наніс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , численні удари кулаками та ногами по голові та тулубу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки головного мозку, тупої травми тулуба, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні у момент їх заподіяння, що в подальшому потягли за собою настання смерті останнього близько 06 години того ж дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінального правопорушенні не визнав, пояснивши, що наносив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, однак, його не вбивав; коли покидав будинок, потерпілий був при свідомості. Показав, що 31 січня 2025 року приблизно між 20 та 21 годиною прийшов додому до ОСОБА_8 цей час там вже перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Разом з ними почав розпивати алкогольні напої. Під час застілля між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, оскільки останній підійшов до ОСОБА_11 та оголив свій статевий орган. Щоб заступитись за ОСОБА_11 , він встав та взяв ОСОБА_7 за шию, після чого наніс останньому 5-7 ударів руками по лицю, від чого ОСОБА_7 впав на сідниці. Після цього він підняв ОСОБА_7 та посадив на стілець. Також сказав ОСОБА_7 , щоб він більше такого не робив. При цьому, ОСОБА_7 був дуже п`яний, однак при свідомості. ОСОБА_5 показав, що сам він також був випивший. Також вказав, що близько 3 години ночі він пішов до ОСОБА_12 . ОСОБА_7 залишався сидіти на стільці. Разом з ним лишилась ОСОБА_11 ОСОБА_13 на той час вже спав і бійки не бачив. Зазначив, що коли йшов до ОСОБА_12 , то не помітив чи був в нього одяг в крові, руки були здерті. Йдучи до ОСОБА_12 , в селі придбав літру горілки. У ОСОБА_12 перебував близько години, де разом з ним та його матір`ю розпивали спиртне. Вказав, що приблизно о 4 годині прийшов до дому та сидів в телефоні. Близько 7 години ранку до нього зателефонував ОСОБА_13 і сказав, щоб пішов подивитись, що він наробив. Коли прийшов до ОСОБА_14 , то побачив, що ОСОБА_9 лежав у кухні на підлозі. Зазначив, що чітко пам`ятає як перевіряв пульс у ОСОБА_7 , однак останній був уже мертвий. Після цього зателефонував в поліцію і повідомив про подію, оскільки вважав, що це зробив він. Як телефонував в поліцію, не пам`ятає. Зазначив, що на даний час він не впевнений, що це зробив він. Також ствердив, що чітко пам`ятає, що в груди та в живіт ОСОБА_7 не бив. Вказав, що на слідчому експерименті вину визнав, так як хотів мати пом`якшуючу обставину. Тому на слідчому експерименті він говорив неправду. Однак, під час слідчого експерименту тиск на нього ніхто не чинив. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 не визнав.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що 31 січня 2025 року вона разом з батьком ОСОБА_7 їздила в місто Горохів. Поблизу магазину АТБ в них зламався автомобіль і вони його відтранспортували додому. Вдома батько почав ремонтувати даний автомобіль. Знявши якусь запчастину, останній повідомив, що має йти в село Скобелка, щоб взяти іншу та відремонтувати автомобіль, так як він йому був потрібний в робочому стані. Вона просила батька, щоб він нікуди не йшов, однак останній повідомив, що скоро прийде. Після цього вона його більше не бачила. Наступного дня до неї зателефонувала мама і сказала, що в селі Скобелка вбили якогось чоловіка і що до цього може бути причетний батько. Через деякий час мама зателефонувала знову і повідомила, що вбили батька. Після цього вона разом з матір`ю поїхали на місце події. Вже на місці події бачила, як тіло батька вантажили в бус. Там же від інших осіб чула як говорили, що ОСОБА_16 закопав батька, через що останній помер. ОСОБА_5 на місці події не бачила. Також зазначила, що напередодні 01 лютого 2025 року жодних видимих тілесних ушкоджень в батька не було. В тому будинку, де сталась подія, до цього батько ніколи не був. Зазначила, що батько був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_17 , однак з ним не товаришував. Просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що зранку 31 січня 2025 року її чоловік ОСОБА_7 мав відвезти її в лікарню на капання. Однак через несправність автомобіля їй довелось іти пішки. Коли повернулась додому, чоловік та дочка ОСОБА_15 були вдома. Згодом дочка та чоловік поїхали в місто, а вона залишилась вдома. Через деякий зателефонувала до дочки і в ході розмови остання повідомила, що в них зламався автомобіль. Коли автомобіль доставили додому, ОСОБА_7 почав його ремонтувати та сказав, що зніме з нього стартер та віднесе в село Скобелка. Однак, в цей день чоловік додому не повернувся. Наступного дня до неї зателефонував ОСОБА_18 та запитав її, чи ночував вдома ОСОБА_7 , оскільки він ніби був в будинку, де вбили ОСОБА_14 . Після цього вона зателефонувала та повідомила це дочці ОСОБА_15 . Згодом їй стало відомо, що вбили саме її чоловіка ОСОБА_7 . Після цього вона поїхала в село Скобелка на місце події, де по шрамах на голові впізнала свого чоловіка. Вказала, що до цього будь-яких тілесних ушкоджень в чоловіка не було. В житловому будинку, де відбулась подія, чоловік ніколи не був, телефону з собою не мав та з інших телефонів до неї не телефонував. Просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Поданий цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що в цей день, 31 січня 2025 року, перебував вдома. До нього додому прийшов ОСОБА_9 , один. ОСОБА_9 в нього вдома був вперше, раніше ніколи не заходив. На той час в нього вдома вже була ОСОБА_19 . Пізніше прийшов ОСОБА_20 , однак ненадовго. Зазначив, що бачив як ОСОБА_21 два рази падав, можливо через те, що був п`яний. Він приніс йому води. Також чув як між ОСОБА_22 та ОСОБА_23 виникла сварка. На момент сварки ОСОБА_24 в будинку вже не було. Оскільки він був п`яний, пішов спати. Не пам`ятає, чи ОСОБА_25 був присутній в будинку на той момент. Спав він до ранку. Зранку йому стало відомо, що вбили ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що 31 січня 2025 року, близько 19 години, прийшла додому до ОСОБА_8 . Останній був вдома один. Сиділи в будинку в кімнаті. Згодом до ОСОБА_13 прийшли ОСОБА_21 та ОСОБА_28 . Вони сиділи за столом на кухні, розмовляли. Біля неї сидів ОСОБА_13 , біля нього - ОСОБА_29 , далі ОСОБА_25 , а за ним ОСОБА_30 якийсь момент ОСОБА_9 зачепився за крісло і впав. Його підвели та принесли йому води. Через деякий час між ОСОБА_22 та ОСОБА_31 виникла суперечка через неадекватну поведінку останнього. ОСОБА_25 заступився за неї та вдарив декілька разів ОСОБА_32 по лиці. В цей момент ОСОБА_9 зачепився і впав. ОСОБА_25 вдарив лежачого ОСОБА_32 декілька разів руками по лиці. Ногами ОСОБА_25 його не бив. Після цього ОСОБА_32 підняли та відлили водою. Останній був притомний. Після цього ОСОБА_25 кудись пішов, а ОСОБА_9 залишився сидіти за столом. У ОСОБА_32 на голові була кров. Згодом, коли ОСОБА_9 виходив на вулицю, то знову впав. Але вона його підняти не могла, оскільки в неї рука була в гіпсі. Зазначила, що будь-яких провокаційних дій щодо ОСОБА_32 вона не вчиняла. Також вказала, що крім ОСОБА_33 , більше ніхто ОСОБА_32 не бив. Зазначила, що ОСОБА_13 під час бійки був присутній, а ОСОБА_29 сварки не бачив, оскільки вже пішов. Вказала, що коли йшла до дому, то ОСОБА_9 лежав на порозі, обличчям до підлоги. Він був ще живий, оскільки ворушився. На той час ОСОБА_33 в будинку не було.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що в цей день, близько 17 години, приїхав до ОСОБА_13 , так як привіз для нього картоплю. Приїхав один. На той час там перебував ОСОБА_35 , ОСОБА_21 та ОСОБА_36 . Всі сиділи за столом і розмовляли, в стані алкогольного сп`яніння не перебували. Обвинуваченого ОСОБА_33 там не було і в цей день він його не бачив взагалі. Жодних конфліктів між присутніми не виникало, ніхто агресивно себе не поводив. Зазначив, що будь-яких тілесних ушкоджень, слідів крові чи саден у ОСОБА_32 не було. Пробувши там близько 15-20 хвилин, поїхав до дому.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 01 лютого 2025 року перебував вдома та спав. Біля 3 години ночі до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Останній приніс з собою літру горілки. Бачив, що в ОСОБА_5 були побиті щиколотки на руках. Будь-яких інших ушкоджень на лиці чи слідів крові в нього не було, одяг був чистий. На запитання, де він побив руки, ОСОБА_5 сказав, що побився з одним чоловіком, однак з ким, не сказав. До цього, вдень, вони були разом на роботі і руки в ОСОБА_5 були неушкоджені. Також показав, що ОСОБА_5 мав з собою мобільний телефон, який був у робочому стані. Зазначив, що останній пробув в нього вдома близько однієї години, після цього сказав, що йде додому до ОСОБА_8 . Також показав, що згодом до нього телефонував ОСОБА_5 та просив сказати, що якщо будуть запитувати, щоб сказав, що він був в нього до ранку. Також зазначив, що ОСОБА_13 проживає від нього на значній відстані, приблизно біля 15-20 хвилин ходьби.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що продав ОСОБА_7 вживаного стартера. Останній повідомив, що все добре, стартер працює. Однак, через декілька днів, зокрема, 31 січня 2025 року після обіду, ОСОБА_7 зателефонував йому та сказав, що даний стартер перестав працювати і в цей самий день ОСОБА_7 привіз його до дому ОСОБА_38 і віддав. В свою чергу, останній повернув ОСОБА_7 1500 гривень. Більше ОСОБА_7 він не бачив, будь-яких тілесних ушкоджень в нього не було, жодних скарг на здоров`я не висловлював.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показала, що проживає поряд з будинком ОСОБА_14 . Близько 03 години прокинулась і пішла до вбиральні, яка розташована на вулиці. Бачила, що в будинку ОСОБА_14 горіло світло і чула, як хтось розмовляв. Будь-яких сварок чи криків не було. Після цього пішла в будинок спати. Також зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає неподалік від неї.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показав, що його син, обвинувачений ОСОБА_5 , в ніч з 31 січня на 01 лютого 2025 року вдома не перебував, де саме він був, йому не відомо. Син прийшов додому вранці 01 лютого 2025 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, в п`яному стані. Зазначив, що син сів навпроти нього та намагався з ним поговорити, однак ОСОБА_40 не мав бажання з ним розмовляти, оскільки син був в стані алкогольного сп`яніння. Вдома син пробув біля 5 хвилин. Більше він його не бачив, а бачив вже через вікно, коли його забирали працівники поліції. Зазначив, що коли ОСОБА_5 прийшов додому, то будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не було, руки та обличчя були цілі, слідів крові на ньому також не було. Будь-яких ознак того, що син з кимось бився не було. Інколи його поведінка була не зрозуміла, однак це є наслідок отриманих контузій. Випадків, щоб син з кимось бився чи поводив себе агресивно щодо інших людей не було. Зазначив, що його син міг бути в будинку ОСОБА_14 , оскільки там постійно збираються різні особи для того, щоб вживати алкогольні напої. Зазначив, що ніколи не бачив, щоб ОСОБА_5 проводив час з ОСОБА_7 . Також вказав, що близько року тому заходив до ОСОБА_14 та просив останнього, а також його сина, щоб він проганяв ОСОБА_5 та з ним не пив.

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні показала, що вранці 01 лютого 2025 року приїхала з міста Луцька з нічної зміни. Побачила, що сина вдома не має. Запитала чоловіка, чи ночував останній вдома. Чоловік сказав, що син вдома не ночував. Після чого поснідала та лягла спати. Близько 09 години 30 хвилин її розбудив чоловік і повідомив, що до них прийшли працівники поліції, які хотіли дізнатись, чи був їхній син вдома. ОСОБА_41 разом з чоловіком ОСОБА_42 повідомили, що сина вдома не має. Коли пішла до будинку ОСОБА_14 , то побачила, що син вже був у кайданках. Спершу подумала, що вбили самого ОСОБА_13 , але згодом їй стало відомо, що вбили ОСОБА_7 . За яких обставин це сталося їй невідомо, деталей також не знає. Коли зустріла сина біля будинку ОСОБА_13 , то не помітила, чи були в нього якісь ушкодження на руках, синці, подряпини або пошкоджений одяг. Зі слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_25 прийшов вранці до дому, сів поряд з ним, однак чоловік його прогнав, щоб той його не дратував. ОСОБА_40 також не казав їй нічого про те, що в сина були якісь ушкодження. Зазначила, що син ніколи не поводив себе агресивно. Також показала, що ОСОБА_25 напередодні 31 січня 2025 року пішов з дому о 20 годині, коли вона їхала на роботу. Куди син пішов вона не бачила і він їй нічого про це не казав.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні показала, що ввечері 01 лютого 2025 року, орієнтовно між 17 та 18 годиною, на вулиці біля свого будинку зустріла ОСОБА_7 . Останній повідомив їй, що йде провідати свою матір, після чого мав йти додому. Пізніше ОСОБА_7 попросив її сина, щоб той відвіз його в ОСОБА_44 купити цигарок. Зазначила, що будь-яких тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 не було, був охайно одягнений. При розмові не казав про наміри зайти до ОСОБА_14 . Ввечері до неї телефонувала дружина ОСОБА_7 та спитала, чи не бачила останнього. Згодом, пізно ввечері, знову телефонувала дружина ОСОБА_7 і питала про чоловіка, оскільки останній ще не прийшов додому. Вранці до неї зателефонувала її сестра і повідомила, що біля будинку ОСОБА_13 багато працівників поліції. Згодом зателефонувала дружина ОСОБА_7 та попросила дізнатись, що там робиться. Тоді пішла до будинку ОСОБА_13 і там дізналась про подію. Зазначила, що ОСОБА_7 був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні показала, що 31 січня 2025 року близько 15 години до неї до дому в селі Скобелка прийшов її рідний брат ОСОБА_7 . Останній прийшов, щоб провідати матір, з якою вона проживає. Брат повідомив їй, що взяв у ОСОБА_46 1500 гривень за мотор. 200 гривень він витратив, оскільки купував цигарки, а 1300 гривень в нього залишались. Згодом брат пішов додому. Зазначила, що будь-яких тілесних ушкоджень в нього не було, одяг був в належному стані. Від третьої особи їй стало відомо, що її брат ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_13 разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_47 . До цього дня брат там не бував, так як ОСОБА_9 з ОСОБА_22 не товаришував.

Отже, показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_13 повністю підтверджують саму подію вчинення кримінального правопорушення за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка мала місце 01 лютого 2025 року.

Крім цього, винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні:

письмовою заявою ОСОБА_4 від 05 лютого 2025 року, відповідно до якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який 01 лютого 2025 року спричинив тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_7 , від яких останній помер;

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 01 лютого 2025 року зареєстровано кримінальне провадження №0000034 з приводу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

рапортом помічника чергового відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_48 , відповідно до якого 01 лютого 2025 року в будинок Буймиструка за адресою: село Скобелка, вулиця Нова, 9 Луцького району заявник просить направити наряд поліції, оскільки він скоїв убивство. В ході розмови повідомив, що вбив знайомого ОСОБА_14 , а саме, наніс тілесні ушкодження кулаком в ділянку голови. Заявник повідомив, що раніше судимий за крадіжку. Виїздом на місце події встановлено, що гр. ОСОБА_5 в ході виниклого конфлікту наніс численні удари руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_49 , в результаті чого останній помер на місці;

дослідженою в судовому засіданні аудіо інформацією з системи запису та прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які надходять до ГУНП у Волинській області за телефонним номером екстреної служби «102», відповідно до якої о 13 годині 01 хвилина 01 лютого 2025 року ОСОБА_5 по факту скоєного ним вбивства в телефонній розмові з диспетчером лінії «102» повідомив: «Я вбив чоловіка», «Так сталось», «Він не дихає», «Я його прибив добре», «Він за столом сидів і я його добив. Киричук його прізвище». Також обвинувачений ОСОБА_5 повідомив своє прізвище, ім`я та по батькові, число місяць та дату народження, вказав, що повідомляє правдиву інформацію. Також зазначив: «Знаю, що нестиму відповідальність за неправдиву інформацію. Я буду сидіти в тюрмі. Приїжджайте, заберіть його і мене»;

протоколом огляду місця події від 01 лютого 2025 року з ілюстративними таблицями, відповідно до якого проведено огляд території будинковолодіння в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_13 , кімнат житлового будинку, також зафіксовано місце розташування трупа ОСОБА_7 , речі побуту з слідами РБК, недопалки та бейсболку. В ході огляду місця події було вилучено недопалки в паперовому конверті бірка NPU-0370484, змиви з чарок (3 шт.) в паперовому конверті бірка NPU-0370485, змив РБК з кухонної дошки та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370486, змив РБК з дверей духовки та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370487, змив РБК з підлоги біля груби та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370488, зразки волосся з дерев`яної палиці в конверті бірка NPU-0370489, змив РБК з підлоги біля холодильника та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370490, змив РБК з колонки біля холодильника та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370492, змив РБК з поверхні стіни біля холодильника та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370493, змив РБК з поверхні холодильника та КЗ в паперовому конверті бірка NPU-0370491, бейсболку чорного кольору в паперовому конверті бірка NPU-0370494, сліди рук на 4 липких стрічках (з пляшки горілки ТМ «Козацька рада» 1, з пляшки горілки ТМ «Black Duck» 2, з пляшки горілки «Полісся» 3, з чарки 1) в пакеті №0136573, дерев`яну палицю в паперовій упаковці, склеєні біркою;

протоколом проведення слідчого експерименту від 13 лютого 2025 року з Додатком № 1 (оптичний диск), відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 добровільно розказав і показав на місцевості, як він в ніч на 01 лютого 2025 року і за яких обставин наніс множинні удари для ОСОБА_7 , що було зафіксовано на відеозапис, добровільність надання яких підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні;

протоколом проведення слідчого експерименту від 17 березня 2025 року з Додатком № 1 (оптичний диск), відповідно до якого свідок ОСОБА_27 добровільно розказала і показала на місцевості за яких обставин ОСОБА_5 спричиняв тілесні ушкодження для ОСОБА_7 , що було зафіксовано на відеозапис;

протоколом проведення слідчого експерименту від 17 березня 2025 року з Додатком № 1 (оптичний диск), відповідно до якого свідок ОСОБА_13 добровільно розказав за яких обставин ОСОБА_5 спричиняв тілесні ушкодження для ОСОБА_7 , показати як саме наносив удари не зміг через стан сильного алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано на відеозапис;

протоколом огляду трупа від 01 лютого 2024 року з ілюстративними таблицями до нього, відповідно до якого зображено загальний вигляд трупа ОСОБА_7 , вигляд спини, обличчя, голови та потиличну ділянку голови, на якій виявлено ушкодження у вигляді рани; обличчя забруднене кров`ю, набрякле, в носових ходах згустки крові;

лікарським свідоцтвом про смерть №06 від 02 лютого 2025 року та довідкою про причину смерті від 02 лютого 2025 року, відповідно до яких причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана тупа травма голови, органів шиї, грудної клітки та живота;

висновком експерта №06 від 27 березня 2025 року за результатами судово-медичної експертизи трупа відповідно до якої експертизою трупа гр-на ОСОБА_7 виявлено наступні ушкодження: синці, садна та забійні рани голови з крововиливами в м`які тканини голови, субарахноїдальні крововиливи; травматична екстракція 18, 23, 25, 31 та 32 зубів, зміщення зубного протезу в ротоглотку, з ушкодженням слизової оболонки в місці його локалізації; синці шиї, перелом великого ріжка під`язикової кістки справа, перелом хрящів гортані з крововиливами в м`які тканини на слизові·оболонки, що супроводжувалось набряком слизової·оболонки гортані (реакція тканин на травму); синці грудної клітки, прямий перелом грудини, прямі переломи 8-11 ребер зліва по задньо-пахвовій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та конструкційні переломи 2-7 ребер по середньоключичній лінії зліва, з крововиливами в м`які тканини; крововиливи в м`язи черевної стінки, накопичення крові в черевній порожнині, розриви та крововиливи сальника та брижі кишківника, крововилив в клітковину заочеревиних просторів з обох сторін; садно спини; синець правої кисті. (5) Встановлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, разом з тим, допускається виникнення таких ушкоджень внаслідок нанесення ударів руками, ногами, чи іншим їм подібним предметом; за виключенням ран тім`янопотиличної ділянки голови, які утворились, цілком вірогідно, внаслідок взаємодії з тупим, твердим предметом, який мав пласку, переважаючу по площі контактуючу поверхню; а також, садно поперекової ділянки, яке утворилось внаслідок взаємодії з тупим твердим предметом, з переважаючою по площі не рівною, або шороховатою контактуючою поверхнею, за механізмом тертя-ковзання. Характер та локалізація ушкоджень шиї, дають підставу вважати, що вони могли утворитись внаслідок стискаючої дії пальців рук; разом з тим , не виключається виникнення синця в місці проекції хрящів гортані та їх переломом, внаслідок нанесення удару, цілком вірогідно, рукою. (2)По ступені тяжкості, стосовно живої особи, ушкодження у вигляді синців, саден та ран, зважаючи на їх кількість та обширність, а також травматична екстракція 5 зубів, зважаючи на їх хворобливі зміни, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.1. а) «Правила судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Переломи грудини та ребер, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п. 2.2.2) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Черепномозкова травма, у вигляді обширних субарахноїдальних крововиливів з поширенням крові в шлуночки мозку та на стовбурові відділи, що супроводжувалась набряком головного мозку, по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (згідно п. 2.1.3. в, г), тих же правил. Закрита тупа травма шиї, що супроводжувалась переломами під`язикової кістки та хрящів гортані, ускладнених набряком слизової оболонки, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння (згідно п. 2.1.3. і, ї тих же Правил. Закрита тупа травма живота, у вигляді розривів сальника та брижі кишківника, що супроводжувалось внутрішньою крововтратою та просякненням кров`ю клітковини заочеревиних просторів з обох сторін, по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (згідно п. 2.1.3. л) тих же Правил (3). Всі ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті. Яких-небудь судово-медичних ознак, по яких можна було б судити про послідовність заподіяних ушкоджень, експертизою не встановлено. Окрім вказаного, встановлено наслідки перенесеної в минулому черепно-мозкової травми, з дефектами кісток мозкового черепа та фіброзом мозкових оболонок. Також, виявлено рани 2-го пальця лівої кисті та 3-го пальця правої кисті,ступінь організації яких дає підстави вважати, що вони утворились за кілька діб до моменту настання смерті. Вказані ушкодження відношення до настання смерті не мають та по ступеню тяжкості не оцінювались.(6) Виникнення ушкоджень такого характеру, в такій кількості, та з такою локалізацією, внаслідок падіння з висоти власного зросту виключаються; за виключенням садна спини та забійних ран в тім`яно-потиличній ділянці голови, які могли утворитись внаслідок, щонайменше двох падінь, як на тверду поверхню, так і на виступаючі предмети. Будь-яких судово-медичних ознак, які б свідчили про наданню тілу прискорення, експертизою не виявлено. (4) Будь-яких судово-медичних даних, які б свідчили про взаємне розміщення нападника та потерпілого, під час спричинення йому тілесних ушкоджень, експертизою не встановлено. Смерть гр-на ОСОБА_50 наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови, органів шиї, грудної клітки та живота, що супроводжувалось ушкодженням внутрішніх органів та крововтратою. Виходячи з ступеню розвитку трупних явищ, приймаючи до уваги причину смерті та умови, в яких перебувало тіло після смерті, вважаємо, що смерть гр-на ОСОБА_7 наступила приблизно за 8-16 годин до дослідження трупа в секційній залі. При судово-токсикологічному досліджені крові та сечі з трупа гр. ОСОБА_7 було виявлено етиловий спирт в кількості: кров 1,84‰, сеча 3,79‰; така концентрація етилового спирту, згідно літературних даниих, свідчить про тяжку алкогольну інтоксикацію, в фазі елімінації (виведення);

актом судово-медичного дослідження (обстеження) №161 від 07 лютого 2025 року, відповідного до якого при проведенні судово-токсикологічного дослідження методом газо-рідинної хроматографії крові та сечі трупа громадянина ОСОБА_7 , 1967 року народження, виявлено етиловий спирт в кількості: кров 1,84‰, сеча 3,79‰;

актом судово-медичного дослідження (обстеження) №144 від 04 березня 2025 року, відповідного до якого виявлено нерівномірне кровонаповнення присланих органів із схильністю до венозного повнокрів`я, гіперемія мікроциркуляторного русла в присланих органах, порушення реологічних властивостей крові в судинах. В маркованих препаратах головного мозку виявлено: субарахноїдальні вогнищеві, дрібно вогнищеві та діапедезні периваскулярні геморагії в препаратах №1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11 з нерівномірно помірно вираженою лейкоцитарною реакцією. В препаратах №6, 12 субарахноїдальний полосовидний крововилив, в препараті №12 з поширенням у борозну, в препараті №3 не значний полосовидний субарахноїдальний крововилив з помірною дифузною лейкоцитарною реакцією. В речовині мозку в препаратах №7 поодинокі периваскулярні діапедезні геморагії, в препаратах №15, 16 розсіяні вогнищеві місцями периваскулярні геморагії. У всіх досліджуваних препаратах набряк мозку з вираженою дистрофією нейронів, зонально аж до клітин тіней, дифузно активацією глії. В препаратах №9 та №10 візуалізується фіброз м`яких мозкових оболонок в препаратах №10 в речовині мозку не значне порушення цитоархітектоніки кори, значна проліферація гліальних елементів, формування невеликих гліальних вузликів на місці загиблих нейронів. Токсична дистрофія, нерівномірна гіпертрофія, вогнищева фрагментація кардіоміоцитів набряк та не різко виражений вогнищевий ліпоматоз строми. Окремі ознаки респіраторного дистрес синдрому в легенях. Хронічний бронхіт. На фоні вогнищевого нефросклерозу виражена дистрофія епітелію канальців нирок, ознаки шунтування кровообігу нирок. Вогнищеві поодинокі геморагії в слизовому шарі гортані. Хронічний ларингіт. Інфільтруючий крововилив в препаратах брижі кишківника з нерівномірно вираженою перифокальною лейкоцитарною реакцією. Паренхіматозна білкова та спеціально гілропічна дистрофія печінки;

висновком експерта №07 від 03 лютого 2025 року за результатами судово-медичної експертизи відповідно до якої експертизою гр-на ОСОБА_5 встановлено по синцю в ділянці обох зап`ясть та садна 4-го пальця правої кисті. Синці утворились від дії чи взаємодії з тупим предметом (предметами). Садна утворились від дії чи взаємодії з тупим, твердим предметом(предметами) з обмеженою по площі контактуючою поверхнею. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні предмета (предметів) в ушкодженнях не відобразилися, разом з тим, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, цілком вірогідно, вони могли утворитись під час нанесення ударів руками, стиснутими в кулак, по тупому предмету, зокрема, по тілу людини. Ступінь організації ушкодження дає підставу вважати, що вони могли утворитись в час та при обставинах, зазначених у постанові. Будь-яких судово-медичних даних, по яких можна було б судити про послідовність нанесення тілесних ушкоджень для ОСОБА_5 , експертизою не виявлено. Встановлені у гр-на ОСОБА_5 ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.2. б. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);

висновком судово-психіатричного експерта №63 від 14 лютого 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 на час інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки алкогольної залежності в стадії активного вживання, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, а також правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 на час інкримінованих йому протиправних дій не перебував у стані патологічного алкогольного чи наркотичного сп`яніння. На даний час ОСОБА_5 страждає на алкогольну залежність в стані вимушеного утримання, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, а також надавати правильні свідчення щодо обставин, котрі мають значення у кримінальному провадженні. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує;

постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами від 02 лютого 2025 року, відповідно до якої недопалки цигарок, 3 змиви з чарок, змив РБК з кухонної дошки та контрольний змив, змив РБК з дверей духовки та контрольний змив, змив РБК з підлоги біля груби та контрольний змив, зразки волосся з дерев`яної палиці, змив РБК з підлоги біля холодильника контрольний змив, змив РБК з колонки біля холодильника та контрольний змив, змив РБК з поверхні стіни біля холодильника та контрольний змив, змив РБК з поверхні холодильника та контрольний змив, бейсболку чорного кольору, сліди рук на 4 липких стрічках з пляшки горілки «Козацька Рада, Black Duck, Полісся», дерев`яну палицю, одяг потерпілого ОСОБА_7 (куртку, гольф, кофту на застібку, штани, футболку, труси, носки, взуття), зразки крові, зрізи нігтьових пластин, змиви з рук, зразки волосся, сліди папілярних візерунків, мобільний телефон марки «Редмі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору, черевики чорного кольору з слідами РБК, комплект термобілизни з слідами РБК на поверхні термофутболки, футболку з маркуванням «ЗСУ», спортивні штани «Adidas» з плямами РБК, куртку чорного кольору «Canyxia» визнано речовими доказами та прилучено до матеріалів кримінального провадження;

протоколом огляду предмету від 06 березня 2025 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто чоловічу куртку чорного кольору з нашаруванням бруду та слідами РБК та пошкодженнями, кросівки чорного кольору, труси сірого кольору, штани чорного кольору та два светри чорного кольору з нашаруванням бруду;

постановою про передачу на зберігання речових доказів від 07 березня 2025 року, відповідно до якої недопалки цигарок в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370484, 3 змиви з чарок в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370485, змив РБК з кухонної дошки та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370486, змив РБК з дверей духовки та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370487, змив РБК з підлоги біля груби та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370488, зразки волосся з дерев`яної палиці в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370489, змив РБК з підлоги біля холодильника та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370490, змив РБК з колонки біля холодильника та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370492, змив РБК з поверхні стіни біля холодильника та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370493, змив РБК з поверхні холодильника та контрольний змив в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370491, бейсболку (чоловічу кепку) чорного кольору в паперовому пакеті опечатаному біркою NPU №0370494, сліди рук на 4 липких стрічках з пляшки горілки «Козацька рада», «Black Duck» «Полісся» в спеціалізованому пакеті НПУ ICR №136573, дерев`яну палицю в паперовій упаковці, одяг потерпілого ОСОБА_7 (куртка, гольф, кофта на застібку, штани, футболка, труси, носки, взуття) в паперовій коробці, мобільний телефон марки «Редмі» імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору в спеціалізованому пакеті НПУ ICR №0136578, зрізи нігтів з правої руки в паперовому пакеті, змиви з лівої руки в паперовому пакеті, 4 волосини трупа в паперовому пакеті передано на відповідне зберігання в кімнату зберіганні речових доказів відділенні поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області;

консультативним висновком спеціаліста №7 КП «Горохівська багатопрофільна лікарня», згідно з яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02 годину 30 хвилин 02 лютого 2025 року перебував в стані алкогольного сп`яніння;

висновком експерта за результатами проведеної біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №СЕ-19/103-25/2302-БД від 01 серпня 2025 року відповідно до якого у наданих для дослідження змивах із зовнішньої сторони (об`єкт №3) та внутрішньої сторони (об`єкт №4) лівої руки ОСОБА_5 виявлено кров людини та клітини з ядрами. У змивах, із зовнішньої сторони (об`єкт №1) та внутрішньої сторони (об`єкт №2) правої руки ОСОБА_5 крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у змивах із зовнішньої сторони (об`єкт №3) та внутрішньої сторони (об`єкт №4) лівої руки ОСОБА_5 , які наведено в таблиці 1.1. додатка 1. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин, виявлених у змивах із зовнішньої сторони (об`єкт №3) та внутрішньої сторони (об`єкт №4) лівої руки ОСОБА_5 , збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність походження ДНК-профілів слідів крові та клітин, виявлених у змивах із зовнішньої сторони (об`єкт №3) та внутрішньої сторони (об`єкт №4) лівої руки ОСОБА_5 , від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 99,99999999%. Походження слідів крові та клітин, виявлених в об`єктах №№3, 4 від ОСОБА_7 виключається;

актом судово-медичного дослідження (обстеження) №23/к від 06 лютого 2025 року, відповідного до якого кров трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО;

протоколом отримання зразків для експертизи від 01 лютого 2025 року, відповідно до якого проведено отримання зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , 1992 року народження;

протоколом отримання зразків для експертизи від 01 лютого 2025 року, відповідно до якого проведено отримання зразків для експертизи (змивів з рук) підозрюваного ОСОБА_5 , 1992 року народження;

протоколом отримання зразків для експертизи від 01 лютого 2025 року, відповідно до якого проведено отримання зразків для експертизи в нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом підозрюваного ОСОБА_5 , 1992 року народження;

протоколом отримання зразків для експертизи від 01 лютого 2025 року, відповідно до якого проведено отримання зразків для експертизи (відтисків і відбитків рук) підозрюваного ОСОБА_5 , 1992 року народження;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 березня 2023 року №70, відповідно до якого солдат ОСОБА_5 розвідник 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 08 березня 2023 року;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 червня 2023 року №177, відповідно до якого солдат ОСОБА_5 , розвідник 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти з 22 червня 2023 року вибув на лікування до Курахове, ЛСБ у зв`язку з пораненням (травмою) пов`язаним з захистом Батьківщини;

повідомленням чергового лікаря військової частини НОМЕР_4 від 23 червня 2023 року №2140, відповідно до якого військовослужбовець ОСОБА_5 госпіталізований на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_4 ;

наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 липня 2023 року №2496, відповідно до якого за фактом неприбуття ОСОБА_5 з лікувального закладу в місце розташування підрозділу призначено проведення службового розслідування;

актом службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 серпня 2023 року №2920, відповідно до якого в ході проведення службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 з 22 червня 2023 року вибув на лікування до ЛСБ Курахове у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини. Виписаний з медичного закладу 26 червня 2023 року. До тимчасового розташування підрозділу солдат ОСОБА_5 не повернувся, його місце знаходження по теперішній час невідоме. За неприбуття з лікувального закладу до місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 на солдата ОСОБА_5 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана»;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 грудня 2023 року №364, відповідно до якого солдату ОСОБА_5 , колишньому розвіднику 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , призупинено військову службу з 15 листопада 2023 року.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатньою для прийняття рішення по кримінальному провадженню.

За наведеного в сукупності суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілогоОСОБА_7 та заподіяння смерті потерпілому іншими особами, при інших обставинах, що зазначені в обвинувальному акті, повністю спростовується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , які ствердили, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 наносив обвинувачений ОСОБА_5 ; висновком експерта №06 від 27 березня 2025 року за результатами судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_7 , згідно якого смерть гр-на ОСОБА_50 наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови, органів шиї, грудної клітки та живота, що супроводжувалось ушкодженням внутрішніх органів та крововтратою. Згідно цього ж висновку експерта, «встановлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості травмуючої поверхні якого (яких), в ушкодженнях не відобразились, разом з тим, допускається виникнення таких ушкоджень внаслідок нанесення ударів руками, ногами, чи іншим їм подібним предметом». Всі ушкодження спричинені пожиттєво, незадовго до настання смерті; слідчим експериментом, на якому ОСОБА_5 відтворив події та обставини, за яких заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Зокрема, бив кулаком по лиці, взяв за плечі та бив головою об підлогу, потім коліном наніс удар в грудну клітку. Згодом взяв за шию пальцями і продовжував бити. Характер ушкоджень, виявлених на потерпілому, а саме: синці, садна та забійні рани голови, грудної клітки, прямий перелом грудини, ребер, розриви кишківника, перелом під`язикової кістки, хрящів гортані відповідають характеру нанесених обвинуваченим ударів потерпілому. У слідчому експерименті обвинувачений взяв участь добровільно, що вбачається із дослідженого звукозапису. В судовому засіданні зазначив, що тиск з боку працівників поліції при проведення даної слідчої дії на нього не вчинявся. При цьому, обвинувачений не заперечував, що інших осіб, які б наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 , на місці події не було. Крім того, у обвинуваченого наявні тілесні ушкодження, які утворилась у день інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, по синцю в ділянці обох зап`ясть та садна 4-го пальця правої кисті, що підтверджується висновком експерта №07 від 03 лютого 2025 року за результатами судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_5 та показаннями свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що в ОСОБА_5 були побиті щиколотки на руках, походження яких останній пояснив тим, що побився з одним чоловіком.

Позиція обвинуваченого, що тілесні ушкодження, які потягнули смерть потерпілого, останній міг отримати від інших осіб не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і таку позицію суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним способом завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Так, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, з об`єктивної сторони характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку (смерть потерпілого) в результаті заподіяних тілесних ушкоджень.

Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), необхідно виходити з того, що ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в прямій, і непрямій формі.

Отже, при вчиненні кримінального правопорушення, який передбачений ст. 121 КК України умисел може бути як прямим, так і не прямим. Винний у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено ст. 121 КК України усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

Відповідальність за ст. 121 КК України настає і у випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

У цьому контексті необхідно виходити з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28 травня 2015 року (справа № 5-25кс15). Зокрема, якщо, цілеспрямовано наносячи удар, особа не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку така особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках винувата особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Твердження потерпілої ОСОБА_4 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 групою осіб повністю спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалами кримінального провадження.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 337 КК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за крадіжку,відбув призначене йому вироком суду реальне покарання у виді позбавлення волі, судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи в період іспитового строку, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність; обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Не одружений, на його утриманні особи не перебувають, за місцем проживання характеризується посередньо як особа, що зловживає алкоголем. За місцем служби характеризується посередньо, до службових обов`язків відноситься безвідповідально. Судом також враховуються й фактичні обставини та характер вчиненого обвинуваченим злочинного діяння, відношення останнього до скоєного, те, що обвинувачений вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, цивільний позов потерпілої не визнав, однак, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, так як самостійно повідомив про вчинений злочин, дав покази, за його участю проведено слідчий експеримент, на якому обвинуваченийвідтворив події та обставини, за яких заподіяв тілесні ушкодження потерпілому. Крім цього, суд враховує інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який до лікаря-психіатра за допомогою не звертався, проте з 2014 року знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F 10.3, під час несення служби в ЗСУ отримав бойову травму (діагноз: вибухова травма). Суд врахував також думку потерпілих, які просили призначити суворе покарання. Між тим, така позиція потерпілої сторони не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

При цьому, суд не відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину не визнав, що, на думку суду, не може свідчити про усвідомлення обвинуваченим дійсних наслідків скоєного, його щирий жаль чи критичне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному кримінальному правопорушенні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинне виражатись у визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, як в досліджених в судовому засіданні документах, так і в ході судового розгляду справи, відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався будь-яким чином відшкодувати збитки чи моральну шкоду або дійти певних домовленостей з потерпілими. Під час судового розгляду справи поведінка обвинуваченого не демонструвала критичної оцінки своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що особа обвинуваченого становить високий ризик суспільної небезпечності і його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції статті кримінального закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, зокрема, за ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, остаточне покарання з врахуванням ст. 71 КК України, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння і буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Позовні вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого їй завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у понесенні витрат на поховання чоловіка ОСОБА_7 в сумі 13340,00 гривень, а моральна шкода полягає у великих моральних стражданнях. Смерть чоловіка негативно відобразилась на її психологічному стані здоров`я. Цивільний позивач зазначає, що вона втратила нормальний ритм життя, втратила сон, перенесла важкі для неї моральні страждання через смерть рідної людини. Моральну шкоду оцінила в розмірі 500000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або матеріальної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13340,00 гривень необхідно задовольнити в повному обсязі, оскільки зазначені витрати підтверджені належними, допустимими та достовірними письмовими доказами.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з роз`ясненнями, відображеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Такий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного суду №752/17832/14-ц, провадження №14-538цс19 від 15 грудня 2020 року.

Суд погоджується з доводами цивільного позивача, що смерть ОСОБА_7 спричинила їй моральну шкоду.

З урахуванням обставин цієї справи, заподіяння дружині померлого моральної шкоди презюмується на підставі норми ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Суд приймає до уваги доводи цивільного позивача, що завдана їй моральна шкода полягає у протиправній поведінці щодо члена її сім`ї, у душевному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із втратою близької людини, істотних негативних змінах в її житті: пригнічений стан, втрата спокою, переживання, тривога, психоемоційні страждання, зміна звичного способу життя. Обґрунтованими є доводи ОСОБА_51 про те, що залишившись вдовою, вона вимушена надалі забезпечувати себе матеріально, про позбавлення її підтримки.

Цивільний позивач оцінила розмір завданої моральної шкоди у сумі 500000 гривень.

Оскільки закон не містить чітких приписів щодо розміру відшкодування моральної шкоди для таких випадків, то оцінюючи розмір позовних вимог в цій частині суд враховує обставини цієї справи, а саме: характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, істотність змін у її житті. При визначенні розміру відшкодування суд виходить з вимог розумності і справедливості.

Суд, з огляду на непоправність для дружини наслідків заподіяної її втрати, їх тривалість для неї, глибину душевних страждань потерпілої, істотність змін у її житті дійшов висновку про задоволення позову про відшкодування моральної шкоди та стягнення на користь ОСОБА_51 500000 гривень моральної шкоди.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2025 року слід скасувати відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судової експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_5 , слід залишити без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2024 року, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 01 лютого 2025 року до дня набрання даним вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2025 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, зокрема:

недопалки цигарок, 3 змиви з чарок, змив РБК з кухонної дошки та контрольний змив, змив РБК з дверей духовки та контрольний змив, змив РБК з підлоги біля груби та контрольний змив, зразки волосся з дерев`яної палиці, змив РБК з підлоги біля холодильника контрольний змив, змив РБК з колонки біля холодильника та контрольний змив, змив РБК з поверхні стіни біля холодильника та контрольний змив, змив РБК з поверхні холодильника та контрольний змив, бейсболка чорного кольору, сліди рук на 4 липких стрічках з пляшки горілки «Козацька Рада, Black Duck, Полісся», дерев`яна палиця, одяг потерпілого ОСОБА_7 (куртка, гольф, кофта на застібку, штани, футболка, труси, носки, взуття), зразки крові, зрізи нігтьових пластин, змиви з рук, зразки волосся, сліди папілярних візерунків знищити;

мобільний телефон марки «Редмі» імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору, черевики чорного кольору з слідами РБК, комплект термобілизни з слідами РБК на поверхні термофутболки, футболка з маркуванням «ЗСУ», спортивні штани «Adidas» з плямами РБК, куртка чорного кольору «Canyxia», що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 13340 (тринадцять тисяч триста сорок) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 4318 (чотири тисячі триста вісімнадцять) гривень 55 копійок

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1