Справа № 405/6651/25
провадження № 1-кс/405/2681/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 13.10.2025, -

встановив:

22.10.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького від ОСОБА_4 надійшла скарга на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 13.10.2025

Мотивуючи скаргу заявник зазначила, що 13.10.2025 вона звернулась на особистому прийому у прокурора ОСОБА_5 , якому повідомила про злочин при подіях, які відбулись 15.07.2025 та 13.10.2025 у Фортечному районному суді м. Кропивницького, а саме те, що судді цього суду за попередньою змовою з керівником апарату цього суду чинять перепони в доступі до правосуддя, не надають інформації про судові засідання по справам ДБР, де відповідальний особисто ОСОБА_6 та не приходять представники ДБР у суд, надала докази, відео-, фотознімки, де зафіксовані протиправні дії судді Завгороднього та Хаупшевої, секретарів та охоронників, які увійшли в зговір з окремими особами цього суду, працівники охорони застосували до заявниці фізичну силу в присутності свідків, що відбулось 15.07.2025.

Листом за підписом прокурора ОСОБА_5 їй відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

В судові засідання, які призначались до розгляду на 27.10.2025, 04.11.2025 заявниця не з`явилась, зазначений в скарзі номер телефону і єдиний можливий засіб для її виклику в судове засідання був вимкнутий, через що розгляд справи було відкладено. Після чого, в судове засідання, яке призначено на 07.11.2025 заявниця повідомлена, шляхом доставки SMS повідомлення, дата та час доставки: 04.11.2025 о 15 год. 57 хв., також на офіційному веб сайті суду розміщено повістку про виклик на 07.11.2025 о 10 год. 30 хв., однак заявник повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, з заявою про відкладення не зверталась, у розгляді справи оголошено перерву до 13 год. 30 хв. 13.11.2025. В судове засідання, яке призначено на 13.11.2025 заявниця також не з`явилась, про дату, місце та час повідомлена шляхом доставки SMS повідомлення, дата та час доставки: 07.11.2025 о 11 год. 37 хв., також на офіційному веб сайті суду розміщено повістку про виклик на 13 год. 30 хв. 13.11.2025.

Так, ч. 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, наведену вище поведінку заявниці, слідчий суддя розцінює як зловживання процесуальними правами, оскільки своєю пасивною поведінкою не сприяє у своєчасному розгляді скарги, а навпаки, створює перешкоди у цьому, що виражається у системній неявці, без повідомлення про поважність таких причин, у судове засідання.

Під зловживанням процесуальними правами в теорії права класично розуміють дії: 1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; 2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; 3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

Норми КПК безпосередньо не врегульовують порядок реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження, але разом з тим, частиною 6 статті 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу. Також, згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Касаційного кримінального суду Верховного суду (ККС ВС) від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к).

Також, згідно із частиною 2 статті 1 КПК кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Враховуючи системність неявки заявниці у судові засідання, належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не повідомлення про причини її неявки, слідчим судде прийнято рішення про розгляд справи у її відсутність, при цьому, наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи по суті та прийняття кінцевого судового рішення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги. В подальшому прокурор звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення заяви заперечував, надав письмові заперечення.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу ОСОБА_4 та матеріали, якими вона обґрунтована, врахувавши пояснення прокурора та письмові заперечення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

13.10.2025 за вх. №36292-25 ОСОБА_4 звернулась до Кіровоградської обласної прокуратури з заявою про вчинення злочину.

В заяві про вчинення злочину ОСОБА_4 від 13.10.2025, яка надійшла до Кіровоградської обласної прокуратури, вказує про те, що 15.07.2025 вона дізналась, що цього слідчим суддею ОСОБА_7 здійснюється розгляд справи за участю ОСОБА_4 , після чого вона прибула до суду, однак, секретар судового засідання ОСОБА_8 в змові з охоронницею ОСОБА_9 , знущались з неї, не надавали повістки по справах, не надала часу для ознайомлення, а надала вказівку охоронниці ОСОБА_9 , щоб остання вигнала заявницю з поверху, що вона і зробила та застосувала до ОСОБА_4 силу та нанесла побої в правій кісті, правої руки. Заявниця виклала поліцію, але вона не приїхала, не надала направлення на судово-медичну експертизу.

Щодо події від 13.10.2025 заявниця прибула до суду щоб отримати інформації з приводу її справ у судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . По усім справам жодної відповіді вона не отримала, зробила виклик 102 щоб зафіксувати бездіяльність та знущання секретаря ОСОБА_14 та слідчих суддів. Приїхали працівники поліції, зафіксували це. Після виклику поліції, судові повістки їй надані. Однак, працівники поліції допитали тільки працівника охорони, а її та свідків відмовились допитувати. На неї працівники суду, судді та охорона вчиняє тиск, не надає доступ до правосуддя, її залякують, 15.07.2025 та 13.10.2025 застосували до неї силу, що записано на бодікамерах. Керівник апарату цього суду не реагує на це.

Листом Кіровоградської обласної прокуратури за підписом начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Кіровоградської області, ОСОБА_15 від 16.10.2025 за вих.№ 31-7963ВИХ-25 надано ОСОБА_4 відповідь про те, що у поданій нею заяві не відображено об`єктивних та достатніх даних (обстави)? які б свідчили про вчинення злочину в діях працівників апарату та слідчих суддів Фортечного районного суду м. Кропивницького, працівників судової охорони та поліції, а фактично виявляться незгода з такими діями наведених осіб. Роз`яснено право не звернення зі скаргами в порядку визначеному Законами України або до відповідного органу.

Так, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст.25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Тобто слідчий, прокурор зобов`язані проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частини КК України, таке діяння підпадає.

Положення ст.214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, до ЄРДР заявник просить внести відомості за ст. 364, 365, 367 КК України, однак норми вказаної статті передбачають обов`язкову умову для кваліфікації такого діяння, а саме завдання істотної шкоди. Згідно з приміткою №3 до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Неоподаткований мінімум доходів громадян становить 17 грн., а тому для внесення відомостей за вказаними статтями заявник зобов`язаний надати відомості про завдання шкоди на суму, не менше ніж 1700 грн. (17х100).

З приводу неналежної, на думку заявниці, поведінки працівників апарату суду, в тому числі і керівника апарату суду, заявниця має право звернутись до уповноваженого органу з заявою про вчинення дисциплінарного правопорушення.

Щодо неналежної, на думку заявниці, поведінки суддів Фортечного суду м. Кропивницького, в України наявна служба дисциплінарних інспекторів, які розглядають скарги на дії, бездіяльність суддів України.

Щодо неналежної, на думку заявниці, поведінки працівника судової охорони та поліцейський, заявника також може звернутись до керівника органу де працюють наведені особи з заявами про вчинення дисциплінарного проступку.

Тобто, обставини ненадання доступу до правосуддя (ненадання інформації стосовно руху справи, судових повісток та інше), неналежної, на думку заявниці, поведінки, не допит заявниці працівником поліції, має розглядатись в порядку дисциплінарного провадження, а не під час досудового розслідування.

Однак, в ході розгляд скарги слідчим суддею також зауважується, що у скарзі заявник також і наголошує про нанесення їй тілесних ушкоджень, а тому ці обставини підлягають перевірці під час досудового розслідування.

За наведеного вище обґрунтування, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину від 13.10.2025 - задовольнити.

Зобов`язати посадову особу Кіровоградської обласної прокуратури, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 13.10.2025 за вх. №36292-25, в строки та у порядку, визначеному ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_16