ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1909/25 Номер провадження 11-сс/814/915/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2025 року частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000197 від 12.02.2025 та передано на відповідальне зберігання з правом користування власнику ОСОБА_5 автомобіль марки «CADILLAC» моделі «СТ5», червоного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2025 року. Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення автомобіля на відповідальне зберігання з правом користування власнику ОСОБА_5 .

Вказує, що наявні підстави вважати, що власність на автомобіль набувся внаслідок незаконних дій, а тому його передача особі порушує мету арешту майна і суперечить інтересам слідства.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за такою слід відмовити з огляду на наступне.

Стаття 392 КПК України закріплює вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ст.309 КПК України, під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, а також ухвали слідчого судді, зазначені в п. п. 1-13 ч. 1 цієї статті, перелік яких є вичерпним.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Саме тому, при формулюванні в ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна чи відмову в скасуванні арешту, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Таким чином, в аспекті положень ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду висловлювалися різні правові позиції щодо можливості оскарження ухвал слідчих суддів про скасування арешту на майно чи відмову в скасуванні такого арешту, і 20 травня 2024 року Об`єднаною палатою ККС Верховного Суду у справі № 712/191/23 (провадження №51-3208 кмо 23) сформульовано правовий висновок, де зазначено, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто, судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

Ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст.174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають.

З вказаних підстав, посилання прокурора на практику Верховного Суду в інших справах, не можуть бути взяті до уваги.

У зв`язку із цим слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2025 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_2