ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження № 0000109, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в посаді навідника-оператора 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , ВОС-НОМЕР_2, у військовому званні "солдат", раніше судимого:

- 25.11.2019 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць, звільнений 15.05.2020 по відбуттю покарання.

- 20.05.2020 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, 20.01.2021 ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська скасовано іспитовий строк та направлено в місця відбування покарання строком на 2 роки. Звільнений 20.07.2022, умовно-дострокове звільнення, невідбутий термін 10 місяців 28 днів.-

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби в посаді навідника-оператора 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти З механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , ВОС-НОМЕР_2, діючи умисно, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27 березня 2025 року близько 20:00 год. перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між останніми виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, сидячи у інвалідному візку, обличчям до ОСОБА_5 , яка в цей час сиділа на дивані, завдав їй кулаком правої руки один удар в область живота, від чого ОСОБА_5 , не втримала рівновагу та лягла на диван, а ОСОБА_3 своїми правою та лівою руками стиснутими в кулак хаотично завдав останній не більше 5 ударів в область грудей та живота.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та не зупиняючись на досягнутому, сівши на дивані поряд з останньою, схопив її лівою рукою за волосся, а правою рукою завдав не більше 5 ударів в обличчя, а саме в ділянку лівої скроні та носу.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця - у лівій скроневій ділянці зрозповсюдженням на ліву навколоочну ділянку, виличну та щічну ділянки, чотирьох синців - на лівій половині спинки носу, на лівому крилі носу, на верхніх внутрішніх квадрантах правої та лівої молочних залоз, двох поверхневих ран - на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена, представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, відповідно до п.6-1 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: компактний диск «DVD-R», на якому збережено відео-файл з назвою «00164@174010» - залишити в матеріалах справи.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1