печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у межах кримінального провадження № 0000838 від 26.03.2025, що полягає у неповерненні вилученого майна,

ПОСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла адвоката скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у межах кримінального провадження № 0000838 від 26.03.2025, що полягає у неповерненні вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 11.11.2025 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2025 у справі № 757/53107/25-к за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено майно належне ОСОБА_4 , а саме: робочий ноутбук ОСОБА_4 марки SAMSUNG S/N: ZW9Q 83AZA00286H із зарядним пристроєм до нього, які було упаковано в сейф пакет QYH 0049385, та мобільний телефон M.9 LITE, який упаковано в сейф пакет CRI1068164.

Разом з тим, заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на виявлення та фіксацію відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також на відшукання та вилучення знарядь, речей, предметів та документів, що мають доказове значення, виключно шляхом копіювання інформації з них.

Відтак, заявник вказує, що майно є тимчасово вилученим та просить повернути.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

До суду надійшли заперечення слідчого ОСОБА_6 , відповідно до яких просить відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 368-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2025 у справі № 757/53107/25-к частково задоволено клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, речей, предметів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, містять в собі відомості, що мають значення для досудового розслідування, зокрема: сім карт та карткоутримувачів, пристроїв та приладів, які забезпечують SIP, IP-телефонію та VoIP, пристроїв та приладів з інстальованими програмними продуктами (платформ), пристроїв та приладів, які забезпечують доступ до локальної мережі, всесвітньої інформаційної систем загального доступу Інтернет, виключно шляхом зняття копії інформації з них.

11.11.2025 під час проведення обшуку, на підставі вказаної ухвали слідчого судді, слідчим вилучено майно належне ОСОБА_4 , а саме: робочий ноутбук ОСОБА_4 марки SAMSUNG S/N: ZW9Q 83AZA00286H із зарядним пристроєм до нього, які було упаковано в сейф пакет QYH 0049385, та мобільний телефон M.9 LITE, який упаковано в сейф пакет CRI1068164..

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого, дізнавача та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ССПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді, стороні кримінального провадження було надано дозвіл на відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, речей, предметів, виключно шляхом зняття копії інформації. Однак, замість зняття копій, що містяться на техніці та засобах зв`язку шляхом зняття необхідної інформації та даних, слідчим вказану техніку було вилучено.

Поряд з цим, матеріали провадження за скаргою не містять даних, які б вказували на те, що вилучене майно має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у межах кримінального провадження № 0000838 від 26.03.2025, що полягає у неповерненні вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000838 від 26.03.2025, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно в ході проведення 11.11.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: робочий ноутбук ОСОБА_4 марки SAMSUNG S/N: ZW9Q 83AZA00286H із зарядним пристроєм до нього, які було упаковано в сейф пакет QYH 0049385, та мобільний телефон M.9 LITE, який упаковано в сейф пакет CRI1068164.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1