Провадження № 1-кс/714/438/25
У Х В А Л А

"13" листопада 2025 р. м.Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення №2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені 05 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003638 за ч. 2ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом незаконного зберігання ОСОБА_4 в салоні автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наркотичних речовин та холодної зброї.

Як зазначено у клопотанні, органом досудового розслідування здобутті дані про те, що 05 листопада 2025 року близько 11 год. 25 хв. на МПП «Дяківці Раковець», що у с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, в ході огляду автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 працівниками прикордонної служби, виявлено мачете (ніж) з ознаками холодної зброї. Крім того, в ході подальшого огляду даного автомобіля, також було виявлено та вилучено 224 таблетки «Co-codamol» з вмістом наркотичної речовини «Кодеїн», обіг якої заборонено.

Зважаючи на те, що автомобіль марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 за постановою начальника відділення №2 (м. Герца) ОСОБА_5 від 05.11.2025 року визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню та є предметом кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення його знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на нього арешт.

Прокурор ОСОБА_3 будучі належним чином повідомлений про дату та місце розгляду клопотання, в судовому засіданні не з`явилися. Втім, суду надав заяву про розгляду клопотання у його відсутності.

ОСОБА_6 як особа щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, яке перебувало в її володінні, будучі повідомлена про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася. Однак, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Водночас, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на належній їй транспортний засіб.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою : 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

За правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

В свою чергу, п.п.1 та 3 ч.2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 05 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про кримінальне правопорушення за № 0003638 й розпочате досудове розслідування за ч. 2ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

У поданому до суду клопотанні прокурор вказує на те, що автомобіль марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом кримінального правопорушення який зберіг на собі сліди його вчинення, так як у вказаному транспортному засобі можуть зберігатися наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та/або холодна зброя, які перевозилися ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що власником даного транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканка в АДРЕСА_1 .

З протоколів огляду місця події від 05 листопада 2025 року вбачається, що у боксі для огляду транспортних засобів, що на КПП «Дяківці», яке розташоване у с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, під час огляду автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками прикордонної служби виявлено металеве мачете, з пластмасовим руків`ям чорного кольору із сірими вставками, яке містить ознаки холодної зброї. Окрім цього, під час подальшого огляду вказаного автомобіля працівниками прикордонної служби також виявлено 224 таблетки «Co-codamol» з вмістом наркотичної речовини «Кодеїн», обіг якої заборонено.

З огляду на відомості які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо наведених вище обставин, ураховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушеннь ч. 2ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, предмети виявлені під час огляду місця події, то саме наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, а також мачете (ніж), який має ознаки холодної зброї, є предметами кримінальних правопорушень, передбачених статтями 263 та 309 КК України.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зазначене в клопотанні прокурора майно автомобіль марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не може бути предметом кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, а тому визнання його слідчим згідно постанови від 05 листопада 2025 року як речовими доказами в означеному кримінальному провадженні є сумнівним.

Слід також зазначити, що кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 309 КК України, тобто за тією нормою за якою здійснюється досудове розслідування встановлена за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

За носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу передбачено настання кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України.

Вищевказані статті не міститься у переліку кримінальних правопорушень зазначених у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за вчинення даного кримінального правопорушення спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкцій передбачених ч. 2 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України конфіскація майна як додаткове покарання також не передбачена.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини другої статті 170 цього Кодексу (ст. 173 КПК).

За наведених вище обставин, накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на спірний автомобіль слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Автомобіль марки автомобіль марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 повернути законному володільцеві.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «17» листопада 2025 року.

Слідчий суддя :