н/п 1-кп/953/1117/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 24.07.2025, за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Новгородівка, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У громадянина України ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на виготовлення, поширення та використання комуністичної символіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено.

Так, ОСОБА_5 нехтуючи вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення, поширення та публічне використання символіки комуністичної символіки, у невстановлену дату та час, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою невстановленого пристрою, призначеного для друкування цифрової інформації (принтеру) виготовив листівку формату А4 на якій з верхньої лівої сторони відображено перехрещені серп та молот жовтого кольору, правіше зображено обведену кругом букву ОСОБА_6 з текстом закликового характеру: «Листівка перед вами не є проросійською пропагандою!, Листовка перед вами не являеться проросийской пропогандой!, Не сиди склавши руки якщо знаєш що треба робити. Вступай у ультралівий чат, Не сиди сложа руки если знаешь что делать, ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Нижче під текстом має зображення пятикутної зірки червоно-білого кольору, яка обведена кругом червоно-чорного кольору, правіше від якої зображено QR код, з посиланням для вступу до спільноти месенджеру «Telegram» з назвою «Ультралевые Харьковской области/Только практика», яка була створена та адміністратором якої є ОСОБА_5 , який користується акаунтом у месенджері «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_7 », з метою публічного обговорення власної діяльності пов`язаною з поширенням листівок з комуністичною символікою.

В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на поширення, символіки комуністичного та тоталітарних режимів 11.07.2025, точного часу не встановлено перебуваючи поблизу магазину «АТБ» за адресою: м. Харків вул. Мар`яненка буд.4, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, з метою доведення до широкого кола осіб комуністичної ідеології, при цьому усвідомлюючи, що листівка має відкритий доступ і з якою має змогу ознайомитися необмежене коло перехожих осіб, шляхом приклеювання на загально доступне місце (стовп) поширив вище вказану листівку, яка відповідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №3332/25 містить в собі зображення символіки комуністичного тоталітарного режиму, чим своїми умисними діями порушив вимоги Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст.436-1 КК України - виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Також суд враховує, що відповідно даних досудової доповіді Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Державної установи «Центр пробації» Міністертсва юстиції України від 10.12.2025 №1642/32/21/1-25, органом пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства - середній.

Орган пробації, зазначає, що беручи до уваги інформацію, що характеризує ОСОБА_5 за місцем його проживання/навчання/роботи, умов його життєдіяльності відносин в суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додатковий обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано, відповідну посаду (роботу).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 436-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: сімейний стан не одружений; на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має; офіційно не працевлаштований; не є інвалідом; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; щиро розкаявся у вчиненому - обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого; поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм діям. Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 50 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 436-1 КК України, із застосуванням положень передбачених ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався. Враховуючи те, що під час підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження клопотань від прокурора про обрання запобіжного заходу на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Зокрема, речові докази вилучені у ОСОБА_5 , 25.09.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон ТМ «SONY» моделі G8341, IMEI НОМЕР_1 з встановленою сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; мобільний телефон ТМ «Redmi 4x» IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 », які належать обвинуваченому, на підставі ст. 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2025 по справі № 953/9889/25 (провадження № 1-кс/953/6600/25).

Речові докази: мобільний телефон ТМ «SONY» моделі G8341, IMEI НОМЕР_1 з встановленою сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; мобільний телефон ТМ «Redmi 4x» IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 »- конфіскувати у порядку спеціальної конфіскації на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Після набрання вироком законної сили речові докази: блокнот з чорновими записами червоного кольору у кількості 1 шт та листівки формату А4 у кількості 6 штук - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1