н/п 1-кп/953/1088/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 03.10.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 389, ст. 390-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, 31 липня 2025 року прибув до Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачену ч. 3 ст. 389 КК України, про що надав розписку.

Згідно з постановою начальника Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_3 був зобов`язаний з`являтися до органу пробації Київського району м. Харкова кожну 1, 2, 3 середу кожного місяця.

ОСОБА_3 , ігноруючи обв`язки, покладені на нього вироком суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, без поважних причин не з`явився для реєстрації 10.09.2025, 17.09.2025, 01.10.2025 до уповноваженого органу з питань пробації - Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року, чим здійснив ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 49-1 КВК України засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язані виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 49-3 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків покладених на особу рішенням суду.

Таким чином ОСОБА_3 10.09.2025, 17.09.2025, 01.10.2025 під час перебування на обліку в Київському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи попередженим про наслідки невиконання своїх обов`язків, покладених на нього вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 червня 2025 року, з метою ухилення від їх виконання, систематично не з`являвся за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив неявки та фактично не відбув покарання у виді пробаційного нагляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, до якого вказаним вироком застосовані обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, що вчинили домашнє насильство, був направлений для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

04 вересня 2025 року ОСОБА_3 з`явився до Управління у справах сім`ї та молоді Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради, що розташоване за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, 6 під`їзд, 6 поверх, к. 509, де з ОСОБА_3 було укладено угоду про організацію надання послуг з проходження програмами для кривдників та індивідуальний план проходження програми, а також ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від її проходження.

ОСОБА_3 , будучи проінформованим про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від проходження програми для кривдників, 10.09.2025, 17.09.2025, 24.09.2025 не з`явився до Управління у справах сім`ї та молоді Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради, що розташоване за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, 6 під`їзд, 6 поверх, к. 509, для її проходження, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про необхідність прибуття уповноваженими на те органами, при цьому маючи реальну можливість її проходження, за відсутності поважних причин, умисно ухилився від неї.

Таким чином 10.09.2025, 27.09.2025, 24.09.2025 ОСОБА_3 , усвідомлюючи умови підписаної ним угоди про організацію надання послуг з проходження програми для кривдників та індивідуального плану проходження програми, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи попередженим про наслідки невиконання своїх обов`язків, покладених на нього вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року, з метою ухилення від проходження программи для кривдників систематично не з`являвся до Управління у справах сім`ї та молоді Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради, тим самим допустив неявку та фактично не пройшов програму для кривдників.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана у присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 389, ст. 390-1 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 389, ст. 390-1 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах, встановлених санкціями статей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України регламентовано, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, яке на даний час не відбуте у повному обсязі.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинив у період відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року, тому при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 підлягає застосуванню ст. 71 КК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи зі співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року у виді пробаційного нагляду становить 10 місяців 20 днів, що відповідає 10 місяцям 20 днів обмеження волі.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суд м. Харкова від 10 червня 2025 року, перевівши при складанні покарань відповідно до вимог ст. 72 КК України менш суворе покарання у виді пробаційного нагляду в більш суворий вид обмеження волі, виходячи зі співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та остаточно призначає ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 389, ст. 390-1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 389 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ст. 390-1 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 червня 2025 року у виді пробаційного нагляду та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1