Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3442/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/836/25
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0004044 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира області від 16 липня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 14.09.2025 (включно).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.12.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 9550 грн 80 коп стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України та апелянтом не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, ОСОБА_6 в період часу з 18 год. 22.12.2024 по 08 год 23.12.2024, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із раніше знайомою йому ОСОБА_9 у приміщенні кухні за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де останні спільно вживали алкогольні напої.

В цей же період часу, місці та за вказаних обставин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного будинку, взявши до рук кухонний молоток для відбивання м`яса та, спрямувавши його у бік ОСОБА_9 , зі значною силою наніс рукою, у якій утримував вказаний молоток не менше, як чотирнадцять ударів в область голови, лівої кисті, лівої ліктьової ділянки, лівого плеча та лівої половини тулуба ОСОБА_9 та не менше 10 ударів в область обличчя, тулуба та кінцівок останньої, таким чином умисно її вбив.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: рубленої рани II пальця лівої кисті з перелом середньої фаланги, рубленої рани лівої ліктьової ділянки з крайовим переломом суглобової поверхні лівої плечової кістки, рублених ран голови (1-права лобна, 1- ліва вушна раковина, 3-ліва лобно-скронева ділянка), неповного перелому кісток склепіння черепа (врубу зовнішньої кісткової пластини); саден з крупновогнищевими ранами, а саме: 1 садна в лівій скронево - тім`яній ділянці, 1 садна в лівій тім`яній ділянці, 3 саден в лівій тім`яно-потиличній ділянці, неповних вдавлених переломів лівої скроневої та тім`яної кісток (вдавлені переломи зовнішньої кісткової пластинки), 2 саден лівої половини тулуба з крововиливом в навколониркову клітковину та підкапсульний крововилив лівої нирки; множинних синців голови, тулуба, кінцівок з переломом 3 ребра справа, переломом 6 ребра зліва, подвійних переломів 7, 8, 9, 10 ребер зліва. Всі виявленні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження складають тупу комбіновану травму тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала від комбінованого шоку внаслідок тупої комбінованої травми тіла (голови, тулуба, лівої верхньої кінцівки).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Вважає, що суд призначив надміру суворе покарання обвинуваченому не врахувавши визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також не, що обвинувачений раніше не судимий.

Вказує, що сторона обвинувачення в суді першої інстанції просила призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, однак суд цього не врахував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує його покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілої.

Крім того, враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_10 , що характеризує його як безвідповідальну особу по невиконанню ним своїх обов`язків щодо дитини, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, однак звертався 28.02.2019 до лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності,

Також, при призначенні покарання судом враховано спосіб та кількість нанесення тілесних ушкоджень, непоправні наслідки, які настали.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах санкції статті Особливої частини КК, керуючись принципами законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому позиція прокурора є елементом змагальності, а не імперативом для суду.

Крім того, згідно зі ст. 94 КПК України, суд ухвалює вирок на підставі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Суд має самостійно оцінити тяжкість злочину, дані про особу винного, характер умислу, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Призначене судом покарання у виді 10 років позбавлення волі знаходиться в межах санкції і відповідає характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Сама по собі різниця між покаранням, яке просив призначити прокурор та призначив суд не свідчить про порушення Закону і не є підставою для зміни або скасування вироку.

Такий довід апеляційної скарги є лише вираженням незгоди сторони захисту з оцінкою судом суспільної небезпечності діяння та особи винного, але не вказує на порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Тому на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання у виді 10 років позбавлення волі є законним, обґрунтованим та пропорційним.

З врахуванням цих обставин, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 16 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: