Провадження № 1-кп/953/1135/25
В И Р О К
01 грудня 2025 року м. Харків
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Харків, громадянин України, з загальною середньою освітою, який неодружений (розлучений), офіційно непрацевлаштований, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 180 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 180 годин.

01 вересня 2025 року ОСОБА_3 письмово ознайомлений Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з порядком і умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт та отримав направлення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою м. Харків, вул. Алчевських, 49, для відпрацювання громадських робіт, відповідно до якого він повинен був приступити до їх відбування з 02 вересня 2025 року.

ОСОБА_3 , будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Київським районним судом м. Харкова покарання, умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язанні із відбуттям призначеного покарання, згідно табеля виходу на роботу з 02.09.2025 по 23.10.2025, не з`явилася для відбування покарання у виді громадських робіт до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, зокрема: 02.09.2025, 03.09.2025, 04.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025, 08.09.2025, 09.09.2025, 10.09.2025, 11.09.2025, 12.09.2025, 13.09.2025, 15.09.2025, 16.09.2025, 17.09.2025, 18.09.2025, 19.09.2025, 20.09.2025, 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025, 25.09.2025, 26.09.2025, 27.09.2025, 29.09.2025, 30.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 06.10.2025, 07.10.2025, 08.10.2025, 09.10.2025, 10.10.2025, 11.10.2025, 13.10.2025, 14.10.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 17.10.2025, 18.10.2025, 20.10.2025, 21.10.2025, 22.10.2025, 23.10.2025.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку щодо відбування покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_3 допустив прогули та фактично не відпрацював 180 (сто вісімдесят) годин, що відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Зважаючи на викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений офіційно працевлаштований.

З матеріалів, що характеризують особу вбачається, що ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності, зокрема: вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року засуджений за ч.1 ст.125 КК України. Призначене за вироком покарання добровільно засудженим виконано не було, він ухилився від його відбування, чим вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя, передбачене ч.2 ст.389 КК України, що в цілому вказує на схильність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року, суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова, що становить 180 годин громадських робіт.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 1 вищенаведеної норми Закону діє співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеної норми, одному дню пробаційного нагляду, відповідає вісім годин громадських робіт, а тому при призначені остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України може бути приєднано 22,5 днів пробаційного нагляду, оскільки невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року становить 180 годин громадських робіт.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальном у провадженню відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 22 (двадцять два) дня, з покладенням на підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_3 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1