Провадження № 1-кп/337/615/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першостепанівка, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.09.2025 ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, при невстановлених обставинах придбав кастет. В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказаний кастет є холодною зброєю, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, помістив кастет до власної сумки чорного кольору та став носити при собі. Так, 26.09.2025 приблизно о 20-00 год працівниками патрульної поліції біля буд. № 17 по вул. Інженера Преображенського у м. Запоріжжі, за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль «ВАЗ 2111», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, покинув салон вказаного автомобіля та в ході проведення поверхневої перевірки у нього було виявлено кастет, який останній добровільно видав. Вказаний кастет, який добровільно видав ОСОБА_4 , було вилучено 26.09.2025 року під час огляду місця події. Відповідно до висновку експерта наданий на дослідження металевий предмет є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, який виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_4 , діючи умисно, носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

03.10.2025 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, було досягнуто угоди про визнання винуватості, яку учасники процесу підтримали у підготовчому судовому засіданні та просили її затвердити відповідним вироком.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за обставин які викладено у письмовому повідомлені про підозру від 03.10.2025 року. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від покарання з іспитовим строком який визначить суд.

Суд вважає необхідним угоду про визнання винуватості затвердити виходячи з наступного.

Частиною четвертою ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

У відповідності п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч.2 ст.263 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені пунктом першим ч.4 ст.474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України - зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та те, що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення узгодженого сторонами покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

По справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 жовтня 2025 року, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 жовтня 2025 року покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушенняі виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 2 DVD диски з відеозаписами (постанова від 01.10.2025 року), 1 DVD диск з камер відеоспостереження на території автомобільної мийки (постанова від 03.10.2025 року), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000854, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: кастет, який перебуває на відповідальному зберіганні у камері схову речових доказів Відділення поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (постанова від 30.09.2025 року, квитанція 3772) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1