Провадження №1-кп/761/2691/2025
В И Р О К

іменем України

22 грудня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002096, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 19.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, позбавленої батьківських прав, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінальним кодексом України (далі - КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

установив:

18.12.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 (вх. № 120929) надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002096, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 головуючим суддею визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.12.2024 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Ухвалою суду від 16.07.2025 у цьому кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.11.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 17 год 50 хв, у невстановленому досудовим розслідуванням місці за невстановлених досудовим розслідуванням точних обставин, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальна маса якого у таблетках становить 0,044 г, та з цього моменту почала його незаконно зберігати без мети збуту.

Надалі 19.11.2024 приблизно о 17 год 50 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Щербаківського, буд. 57А та зберігаючи при собі придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), без мети збуту, для особистого вживання, була зупинена з метою перевірки документів співробітниками Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, якими у встановленому законом порядку виявлено ознаки вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та здійснено повідомлення органу Національної поліції.

Надалі 19.11.2024 у період часу з 19 год 27 хв по 19 год 40 хв за адресою: місто Київ, вул. Щербаківського, буд. 57А, дізнавачем ВД Шевченківського УП ГУНП у місті Києві під час особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 298-2 КПК України у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено блістер з двома пігулками білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальна маса якого у таблетках становить 0,044 г, який ОСОБА_4 незаконно придбала та в подальшому зберігала при собі без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 зазначив, що подані письмові докази та показання обвинуваченої підтвердили протиправність дій останньої.

Прокурор ОСОБА_5 вважав сукупність досліджених судом доказів достатніми, а кваліфікацію кримінального правопорушення вірною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, та вважав за необхідне визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, прокурор просив визнати винною обвинувачену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 18.09.2024, остаточно призначивши обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені у формулюванні обвинувачення, а саме в частині часу, місця, способу та виду і розміру виявленого у неї наркотичного засобу. Зазначила, що дійсно вчинила дії щодо незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , зокрема заявила, що вона у повній мірі усвідомила кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаялась у вчиненому, просила суд суворо не карати.

Водночас в частині кваліфікації її дій підтримала позицію свого захисника - адвоката ОСОБА_6 , який в режимі відеоконференції зазначив, що на час подій у цьому кримінальному провадженні, попередній вирок не набрав законної сили, а тому відсутня кваліфікуюча ознака «протягом року після засудження за ст. 309 КК України». Сторона захисту вважала за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй мінімальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, судом досліджені та покладаються в основу такі докази та процесуальні документи:

-витяг з ЄРДР від 12.12.2024 про реєстрацію 19.11.2024 кримінального провадження № 0002096 за ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного уповноваженою особою 19.11.2024 о 19 год 03 хв, відповідно до якого 19.11.2024 приблизно о 17 год 50 хв за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 57-А, оперативним працівником ВКП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у правій задній кишені штанів зберігає блістер, в якому дві пігулки білого кольору круглої форми, зі слів ОСОБА_4 - метадон, який остання придбала та почала зберігати для власного вживання (ЄО 69945);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального проступку від 19.11.2024, відповідно до якого 19.11.2024 о 17 год 50 хв (фактичний час затримання) за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 57А, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме 19.11.2024 приблизно о 17 год 50 хв за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 57А, оперативним працівником ВКП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у задній правій кишені, одягнутих на ній джинсів (штанів) зберігала дві пігулки білого кольору, зі слів ОСОБА_4 метадон, який остання придбала та почала зберігати для власного вживання; під час здійснення обшуку затриманої особи ОСОБА_4 у задній правій кишені, одягнутих на ній джинсів чорного кольору виявлено блістер, в якому знаходяться 2 (дві) пігулки білого кольору, круглої форми, надалі зазначений блістер, в якому знаходяться 2 (дві) пігулки, вилучено та поміщено до спец-пакету № CRI1040585; зауважень і доповнень протокол не містить, долучено диск DVD-R формату із відеозаписом затримання ОСОБА_4 ;

-додаток до протоколу затримання особи від 19.11.2024, а саме ілюстративну таблицю від 19.11.2024 за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 57А, із зображеннями № 1 - № 10;

-висновок експерта № СЕ-19/111-24/67976-НЗПРАП від 21.11.2024, відповідно до якого об`єктом дослідження є спец-пакет № CRI1040585, в якому надані на дослідження 2 (дві) таблетки білого кольору з фрагменту блістеру містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 визнала вину в частині формулювання обвинувачення, однак не визнала встановлену стороною обвинувачення кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 309 КК України, у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту не наполягали на допиті свідків і дослідженні відеозаписів. У зв`язку з цим суд, за згодою учасників кримінального провадження, з урахуванням позиції прокурора, сторони захисту та визнання обвинуваченою вини в частині формування обвинувачення, здійснив судовий розгляд без допиту свідків і перегляду відповідних відеозаписів, проти чого прокурор, захисник та обвинувачена не заперечували.

Усі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою зазначених доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення, на підставі яких суд приймає рішення у справі.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, окрім показань самої обвинуваченої, повністю доведена наданими стороною обвинувачення вищезазначеними письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які було досліджено судом безпосередньо.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Зазначений вирок набрав законної сили 09.12.2024, при цьому вчининя ОСОБА_4 кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні відбулось 19.11.2024, тобто до набрання законної сили вироком від 18.09.2024, що, на думку сторони захисту, свідчить про відсутність кваліфікуючої ознаки «протягом року після засудження за ст. 309 КК України».

Водночас, на думку суду, період, який охоплюється поняттям «рік після засудження», починається з дня ухвалення попереднього вироку за ст. 309 КК України.

Згідно постанови ВС від 04.04.2019 у справі № 750/7087/15-к для кваліфікації дій особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючою ознакою «вчинення собою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 КК України» не є обов`язковою наявність обвинувального вироку, який набрав законної сили.

Окрім того, слід відмітити і те, що п. а ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає лише законного вироку суду, яким особу визнано винуватою і призначено відповідне покарання, адже обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні статті 5 § 1 a) після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню (правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ «Ruslan Yakovenko v. Ukraine», заява № 5425/11, від 04.06.2015).

Термін «після засудження» не можна тлумачити так, ніби він стосується лише остаточного засудження (правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ «Wemhoff v. Germany», заява 2122/64, від 27.06.1968).

На думку суду, основні відмінності між засудженням та судимістю, є їх момент виникнення, адже засудження виникає з моменту проголошення судом вироку, а судимість виникає з моменту набрання законної сили таким вироком.

Таким чином, перевіривши доводи сторони захисту, підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для зміни висунутого обвинувачення, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази та процесуальні документи належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Визнавши особу винною у вчиненні кримінального правопорушення, суду необхідно вирішити питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченій і чи повинна вона його відбувати.

Суд виходить із того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Суд поза розумним сумнівом дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає основне покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 309 КК України);

- особу винної, яка на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштована, позбавлена батьківських прав, раніше судима за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вчинила новий злочин під час іспитового строку;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням наведеного, відсутності кількох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 під час та після вчинення злочинних дій.

Вищезазначені обставини в своїй сукупності переконливо свідчать про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_4 , яка раніше судима за кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин, вчинення нового злочину під час відбування покарання з випробуванням, що свідчить про відсутність у неї критичної оцінки своїх дій, її небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки, і тому, на переконання суду, її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, неможливе без ізоляції від суспільства, за чим обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, не відбувши покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2024, яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 (два) роки обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування цього покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, то остаточне покарання їй слід призначити на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, за правилами ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме: у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Визначене покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попереджати вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи слід стягнути на користь держави з обвинуваченої.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Керуючись ст. 71 КК України, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2024, остаточно призначивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/67976-НЗПРАП від 21.11.2024, які складають 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок, на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,044 г разом з первинним упакуванням (квитанція № 1010/SHEV_NARK/2024/13310/1) - знищити.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8