11.12.2025
Справа № 331/7113/25
Провадження № 1-кс/331/2241/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянин України ОСОБА_5 надає сприяння невстановленому представнику іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України шляхом виконання завдань вказаного представника іноземної держави направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, безпеці України.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно та ініціативно надав згоду представнику іноземної держави на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

04.12.2025 в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в період часу з «20» год. «08» хв. по «22» год. «52» органом досудового розслідування, керуючись вимогами ст. 233 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

- телефон Samsung в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 ;

- телефон Realmе С55 в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківські картки «Пумб» з номерами: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ;

- мікро SD об`ємом 512mb;

- сім картку оператору мобільного зв`язку «Лайфселл» з ідентифікатором: НОМЕР_6 .

Всі вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі оглянуті та мають ознаки видалення певної інформації, у зв`язку з чим будуть направлені для проведення відповідних експертизи, з метою відновлення видаленої інформації, а також виявлення та фіксації наявної та прихованої інформації щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також причетності до його вчинення ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб.

05.12.2025 постановою слідчого вилучені під час обшуку вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час, враховуючи, що на речах та предметах, вилучених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , можуть міститись докази протиправної діяльності, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, з метою збереження речових доказів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Оскільки, зазначене слідчим майно не є тимчасово вилученим в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, то слідчим суддею проводиться розгляд вказаного клопотання за відсутності ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002036, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.12.2025 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені: телефон Samsung в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , телефон Realmе С55 в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , банківські картки «Пумб» з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мікро SD об`ємом 512mb, сім картка оператору мобільного зв`язку «Лайфселл» з ідентифікатором: НОМЕР_6 .

Відповідно до постанови слідчого від 05.12.2025 року, вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням 05.12.2025 року, що підтверджується відміткою поштового відправлення та свідчить про своєчасне звернення в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з абзацом першим ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчим зазначено, що речі, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , мають істотне значення для проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, можуть містити докази, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, у зв`язку з чим є необхідними для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 2-го відділення УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- телефон Samsung в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 ;

- телефон Realmе С55 в корпусі чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- банківські картки «Пумб» з номерами: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ;

- мікро SD об`ємом 512mb;

- сім картку оператору мобільного зв`язку «Лайфселл» з ідентифікатором: НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1