УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000107 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000107 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому просить з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1

Прокурор подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Представник власника майна подала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності та вирішити клопотання на розсуд суду.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000107 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що підтверджується матеріалами долученими до даного клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку липня 2025 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в межах м. Одеса (більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) у нього, виник прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок третіх осіб, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України (які згідно із ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави) у сприянні щодо прийняття на службу до добровольчого формування територіальної громади (далі по тексту ДФТГ).

ОСОБА_5 , незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 21.08.2025 року приблизно о 14:30, в ході спілкування з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 при особистій зустрічі, яка проходила за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останнього щодо можливості здійснення впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу ОСОБА_6 , до ДФТГ, за надання йому неправомірної вигоди у сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи переконаним, що ОСОБА_5 може здійснити вплив на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України щодо прийняття його на службу до ДФТГ, погодився на таку пропозицію та на вимогу ОСОБА_5 , надав останньому свої анкетні дані для перевірки, та фотознімки розміром 3х4 у військовій формі у військовому званні «солдат».

Далі, 22.08.2025 року приблизно о 10:00, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_6 , та в ході розмови висунув усну вимогу останньому щодо передачі йому частини грошових коштів від вище зазначеної суми, у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, за здійснення впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ.

При цьому, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_6 , що у разі ненадання, зазначеної частини грошових коштів, останній зазнає труднощів з прийняттям на службу до органів ДФТГ.

ОСОБА_6 , розуміючи незаконність дій, які йому пропонує здійснити ОСОБА_5 , вирішив звернутись до правоохоронних органів для документування незаконної діяльності останнього та в подальшому діяти під їх контролем.

В подальшому, 26.08.2025 року приблизно о 10:10 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_6 , повторно наголосивши на можливості здійснення впливу на прийняття рішення командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ, яке складатиметься з двох етапів: перший етап перевірка ОСОБА_6 , щодо притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності та наявності боргових зобов`язань, другий етап підготування посвідчення на ім`я ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій прямий умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ шляхом вимагання, з корисливих мотивів, одержав від останнього грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США.

27.08.2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди, зателефонував ОСОБА_6 , і в ході телефонної розмови, висловив вимогу останньому про надання йому іншої частини грошових коштів у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, за здійснення впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ.

16.09.2025 року приблизно о 12 год. 20 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , для себе, перебуваючи за адресою: м. Одеса. вул. Академіка Корольова 16, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, як неправомірну вигоду за здійснення ним впливу на командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних сил України на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ.

Після чого, протиправна діяльність ОСОБА_5 , була припинена співробітниками СБУ.

У подальшому, в ході затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено:

- грошові кошти у розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, (21 купюра);

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 19 одиниць;

- мобільний телефон «Iphone 11», чорного кольору, ІМЕI 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою «лайфселл» НОМЕР_3 .

16.09.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Слідчим суддею, на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити на собі сліди та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Частина вилучених грошових коштів є предметом неправомірної вигоди в рамках кримінального провадження, використовувалися для контролю за вчиненням злочину, а тому відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження.

Інша частина грошових коштів могли бути здобуті ОСОБА_5 від здійснення протиправної діяльності, що потребує перевірки на даній стадії досудового розслідування.

Мобільний телефон може містити у собі інформацію щодо спілкування підозрюваного ОСОБА_5 на предмет одержання неправомірної вигоди, з вказаного мобільного телефону імовірно здійснювалися телефонні дзвінки в ході яких оговорювалось місце вчинення злочину та спосіб вчинення злочину, збереглись смс-повідомлення, фотознімки та інша інформація, а тому він потребує огляду з метою дослідження наявної у ньому інформації, яка може мати доказове значення для досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після дослідження та огляду вилученого майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000107 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке виявлено та вилучено в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти у розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, (21 купюра);

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 19 одиниць;

- мобільний телефон «Iphone 11», чорного кольору, ІМЕI 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою «лайфселл» НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1