Провадження № 1-кс/202/7692/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 20.03.2024за № 0000176, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 20.03.2024за № 0000176.

В обґрунтування клопотання зазначає, що державний виконавець ОСОБА_4 неналежно виконував свої службові обов`язки, передбачені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, через несумлінне ставлення до них, зокрема: не здійснював всіх заходів примусового виконання судового рішення у спосіб та в порядку, які встановлені законодавством; не проводив перевірку (своєчасну та належну перевірку) майнового стану боржника, в тому числі, за місцем його проживання (перебування); не здійснював розшук майна, коштів боржника (як наслідок, не звертав стягнення на кошти, майно та доходи боржника); за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, своєчасно не виносив вмотивовані постанови, передбачені ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження; за наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, своєчасно не склав протокол про адміністративне правопорушення та не надіслав його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби; за наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не склав протокол про адміністративне правопорушення та не передав його для розгляду начальнику органу державної виконавчої служби; своєчасно не викликав боржника; своєчасно не направляв боржнику вимоги про надання інформації та її документального підтвердження, необхідної для примусового виконання рішення суду; своєчасно не направляв боржнику вимогу про надання пояснень за фактами невиконання рішення суду та законних вимог виконавця, іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за один рік та за два роки, не виніс постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 та 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів; за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму платежів за три місяці, своєчасно не виніс повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму платежів за три місяці, своєчасно не надіслав стягувачу письмове роз`яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів; своєчасно не нараховував виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів та не долучав розрахунок виконавчого збору до матеріалів виконавчого провадження.

Державний виконавець ОСОБА_4 не використовував всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року у справі № 175/3581/18 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_4 недбало ставлячись до своїх посадових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, допустив ряд порушень, в результаті чого з квітня 2019 по серпень 2023 року потерпіла ОСОБА_8 недоотримала грошові кошти.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 19/08/1-25 від 21.09.2025 року, документально підтверджений розмір недоотриманих ОСОБА_8 коштів (аліментів) в межах виконавчого провадження № 58956773 з офіційних доходів ОСОБА_9 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), за період з березня 2021 року по серпень 2023 року становить 212 416,67 грн. Розмір недоотриманого штрафу (20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів) становить 6907,05 грн. (34535,25 * 20%). Розмір недоотриманого штрафу (30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів) становить 20409,75 грн. (68032,50 * 30%). Розмір штрафу (50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів ) становить 43063,64 грн. ( 86127,27*50%). Також відповідно до висновку судової експертизи моральної шкоди потерпілого № 2024/06/12 від 12.06.2024 року , дійсний розмір моральної шкоди ОСОБА_8 , становить 1 764 596 грн. Таким чином , розмір завданої шкоди з урахуванням моральної та матеріальної становить на загальну суму 2 047 393,11грн., що на час вчинення кримінального правопорушення більш ніж в 250 і більше разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки інтересам потерпілої ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий зазначає про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі встановлення його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке класифікується, як тяжке та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що обґрунтовує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на потерпілу та свідків, а саме: шляхом вмовляння або залякування здійснювати на них тиск, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 частини 1 статті 177 КПК України слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити. Зазначала, що під час досудового розслідування зафіксовано факт неявки ОСОБА_4 на виклик слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 вважав підозру необґрунтованою, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання та просив залиштти без задоволення. Надав письмові заперечення в яких зазначав, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на відсутність як обґрунтованої підозри, так і будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Внаслідок відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, сторона захисту вважає, що якість доказів, на які посилається слідчий, не дозволяє стверджувати про їх вагомість у розумінні ст. 178 ч. 1 п. 1 КПК України. Звертав увагу слідчого судді, що відсутній склад злочину, а наявний лише дисциплінарний проступок, за який ОСОБА_11 вже притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є надуманим. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки: постійне місце проживання у м. Дніпро, сім`ю, офіційне місце роботи. Наміру, переховуватись від органу досудового слідства у ОСОБА_4 взагалі не має - це підтверджується належною процесуальною поведінкою. ОСОБА_4 має інвалідність 3 групи у зв`язку із хворобою. Також має на утриманні мати похилого віку за якою необхідний постійний догляд у зв`язку зі станом здоров`я. Ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків, експертів не підтверджений жодним доказом. За весь час досудового розслідування не зафіксовано жодного факту впливу з боку ОСОБА_4 на будь-якого учасника провадження.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 20.03.2024.

24.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

22.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Частиною 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується:протоколом тимчасового доступу до документів, а саме до матеріалів виконавчого провадження №58956773; висновком судової експертизи моральної шкоди; висновком судово економічної експертизи; протоколом допиту потеріплої ОСОБА_8 ;, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Щодо доводів сторони захисту щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, то слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру. Здійснюючи судовий контроль при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя не наділений повноваженням встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину. Крім того, за змістом статті 277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. У повідомленні про підозру зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та стислий виклад фактичних обставин такого кримінального правопорушення, тобто вказані вимоги процесуального закону стороною обвинувачення дотримані.

Вищезазначене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або винесення вироку».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з такого.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного у вигляді можливого покарання у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим відносно стадії кримінального провадження.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість впливати на свідка, потерпілого, експерта існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Тому, ризик впливу на свідків та потерпілого існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілого, та дослідження їх судом.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки та потерпілого відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

На переконання слідчого судді, наведені захисником доводи жодним чином не дають підстав для висновку про відсутність існування ризиків: переховування підозрюваного ОСОБА_4 та незаконного впливу на свідка, потерпілого, експерта у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим суддею також при застосуванні запобіжного заходу враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, неодружений, не має на утриманні дітей, раніше не судимий. Також стороною захисту надана довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_4 була встановлена група третя група інвалідності до 01.10.2025, так і пенсійне посвідчення з терміном дії до 01.10.2025, тому слідчим суддею не беруться до уваги зазначені документи.

Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, які передбачають застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах досудового розслідування, на строк до 23.11.2025, заборонивши йому з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до суду, прокурора та слідчого за першою вимогою; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженню, оскільки інші запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 20.03.2024за № 0000176 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 23.11.2025, заборонивши йому з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до суду, прокурора та слідчого за першою вимогою; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженню.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 23.11.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1