Справа №639/528/26
Провадження № 1-кс/639/140/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 09.01.2026, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високий, Харківської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчій СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до Новобаварського районного суду міста Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000007 від 09.01.2026 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Мотивоване клопотання тим, що у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення-злочину ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи достеменно обізнаним про ведення воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення на територію України з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив злочин проти власності на території Новобаварського району за наступних обставин:

так, 06.11.2025 приблизно о 18:30 ОСОБА_4 , перебував на відкритій ділянці поряд з будинком №10 по вулиці Миколи Бажана в місті Харкові, де зустрів свого малознайомого ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В ході бесіди, ОСОБА_4 побачив, що у потерпілого ОСОБА_7 випадково випав з кишені, вдягнутих на ньому штанів, на землю мобільний телефон «POCOM5 Green», модель 22071219CG, 4GBRAM 64GBROM, IМEI1: НОМЕР_1 , IМEI2: НОМЕР_2 .

У цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Надалі, ОСОБА_4 попрощався з потерпілим ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що потерпілий далеко відійшов від нього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 взяв мобільний телефон та поклав мобільний телефон до кишені.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що мобільний телефон не вийшов з володіння ОСОБА_7 , а також, що в телефоні мається сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити його власника.

Тобто, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи можливості заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що існує реальна можливість з`ясувати інформацію про законного власника мобільного телефону, не вжив цих заходів.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, вимкнув вищевказаний мобільний телефон, викинув сім-картку у смітник, звернув його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 3 815 грн. 33 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 140/26 від 23.01.2026.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високий, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні наступними доказами: висновком експерта №140/26 від 23.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за свідком ОСОБА_10 від 20.01.2026.

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання, крім іншого, у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та обставини злочину, в яких підозрюється ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні підтверджується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомо особи потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, їх місце роботи, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на свідчення свідка, а саме психічно впливати на останнього та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

- ризик вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується даними про особу підозрюваного, який законних джерел отримання заробітку не має, характером та обставинами кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про його небажання вести законний спосіб життя характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, у зв`язку з чим перебуваючи на волі, він, враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин проти власності.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного кримінального правопорушення проти власності, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

Крім того, з метою запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, існує необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозра, висунута ОСОБА_4 обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: висновком експерта №140/26 від 23.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.01.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за свідком ОСОБА_10 від 20.01.2026.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання, крім іншого, у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та обставини злочину, в яких підозрюється ОСОБА_4 . Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні підтверджується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомо особи потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, їх місце роботи, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на свідчення свідка, а саме психічно впливати на останнього та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

- вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється:

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; 3) дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про його особу, з метою запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України вважає доцільним обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, підозрюваним не надано, а слідчим суддею не встановлено.

Крім того, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 27 березня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду у період часу з 21:00 по 07:00 години;

2) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

3) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Дата закінчення дії ухвали 27 березня 2026 року.

Копію ухвали негайно направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для її виконання та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1