1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9895/25 1-кп/335/926/2025
07 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
У відповідності до ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд зазначає, що кримінальне провадження підсудне Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя; підстав для закриття провадження з підстав передбачених п. 5-8 ч.1,2 ст. 284 КПК України не вбачається; обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України; угоди про визнання винуватості не укладались, тому суд призначає судовий розгляд по зазначеному кримінальному провадженню у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участі сторін кримінального провадження.
Клопотань про здійснення розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів, від обвинуваченого не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись, на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає суспільному інтересу та гарантуватиме те, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення обвинуваченим незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 не можливо, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не зможе виконувати покладені на нього обов`язки з військової служби при обранні особистого зобов`язання або домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За даних обставин кримінального провадження застосування запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе, оскільки в такому разі відсутній дієвий процесуальний механізм контролю за дотриманням покладених на обвинуваченого обов`язків в умовах воєнного стану, який запроваджено на території України.
Прокурор посилаючись на викладене, та на наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить клопотання задовольнити.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.08.2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 09.10.2025 року включно з визначенням розміру застави в сумі 242 240 гривень та покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1,3,5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років та від п`яти до дванадцяти років, вчинені військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
При цьому, суд враховує ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на вказані ризики, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, які проходять службу разом із ним, шляхом їх залякування чи здійснення на них морально- психологічного та фізичного впливу в умовах воєнного стану, з метою зміни ними показів, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий.
Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.
Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Крім того, в силу вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).
Підстав для зміни розміру застави та обсягу покладених на обвинуваченого обов`язків, визначених попередньою ухвалою, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, з правом звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.08.2025.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110,314-316, 369 КПК України, -
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, на 14 жовтня 2025 року о 11-00 год.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, продовжити на 60 днів, з 07 жовтня 2025 року до 05 грудня 2025 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 серпня 2025 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду в частині обраного запобіжного заходу.

Дата складання повного тексту ухвали 09.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1