Справа № 127/6515/22
Провадження №11-кп/801/1034/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представниці потерпілої ОСОБА_9 адвокатки ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2025 року, яким ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

До початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_11 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,яке мотивувала тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 20.10.2025, а ризики, які були наявними під час розгляду провадження в суді першої інстанції, продовжують існувати, зокрема: обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілу, тому, на переконання прокурора, доцільно продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належне дотримання ним обов`язків, передбачених КПК.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала клопотання з підстав, що вказані у ньому, просила його задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до набрання вироком щодо нього законної сили.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати домашній арешт за місцем проживання.

Представниця потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора, заперечувала щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Крім того, розглядаючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , не зменшилися.

Так, колегією суддів установлено, що ОСОБА_8 судом першої інстанції визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі, розгляд кримінального провадження в апеляційному суді ще не розпочато, а тому вказане може спонукати останнього до переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_8 раніше судимий 02.12.2019 Калинівським районним судом Вінницької області за ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, однак був звільнений від відбування покарання з урахуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, проте наразі обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

Також є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_9 з метою зміни їх показів або ж відмови від них, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків. Колегія суддів також бере до уваги те, що представниця потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу та просила його задовольнити.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Наведені стороною обвинувачення в клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 є належним чином обґрунтованими і вмотивованими. Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Стороною захисту не доведено, що заявлені стороною обвинувачення ризики зменшились, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі цілободобового домашнього арешту, гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігання існуючим ризикам. Таким чином, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, апеляційний суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на цей час неможливе, а тому в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Отже, оцінивши зазначені ризики, ураховуючи, що на даний час апеляційне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не розпочато, колегія суддів вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2025 року законної сили є виправданим заходом, оскільки підстави, які були враховані при обранні ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, не змінились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання ризикам переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілу

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 401, 404,405 КПК України, апеляційнийсуд

ухвалив:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2025 року щодо нього законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4