Справа № 331/2455/25
Провадження № 1-кп/331/544/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» жовтня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 16.02.2025 року, за № 0000782 від 02.09.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта - професійно-технічна, сімейний стан - не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.07.2019 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної учбово-виховної установи строком на 1 рік 6 місяців;

- 03.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 18.12.2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнений 17.01.2025 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2025 року, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з дивану, розташованого в залі кімнати вказаного будинку, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 10 128 Гб» в корпусі блакитного кольору, вартість якого згідно висновку експерта складає 3333 гривні 33 копійки.

Після цього, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 3333 гривні 33 копійки.

Разом з тим, 23 серпня 2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Запорізька, будинок 13, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не маючи наміру його повертати, отримав від знайомої йому ОСОБА_7 мобільний телефон «Xiaоmi Poco x4 Pro 5G 8/256GB» IMEI 1: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 6737 гривень 50 копійок з сім-картою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить.

Після чого ОСОБА_4 направився в сторону будівлі за адресою: АДРЕСА_4 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись отриманим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 в розмірі 6737 гривень 50 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю визнав та пояснив суду, що після звільнення з місць позбавлення волі, він проживав за адресою: АДРЕСА_3 . З потерпілою ОСОБА_6 він був знайомий особисто. 15.02.2025 року у вечірній час доби потерпіла ОСОБА_6 перебувала у нього в гостях за місцем його проживання. В той час коли потерпіла знаходилась на кухні та спілкувалась з його сестрою, він звернув у вагу на те, що остання залишила свій мобільний телефон «Хiaomi Redmi» на дивані в залі. В цей час у нього виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном. З цією метою він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 , після чого покинув приміщенні будинку. В подальшому він продав вказаний мобільний телефон своєму знайомому, отримавши за нього грошові кошти в сумі 503 гривні, які витратив на власні потреби.

Далі пояснив, що 23.08.2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку 13 по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі, він спілкувався зі своєю знайомою ОСОБА_7 . В ході спілкування з останньою, він попросив передати йому належний їй мобільний телефон «Xiaоmi» під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру його повертати. Після того як він отримав від ОСОБА_7 її мобільний телефон, він відійшов в сторону та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому він продав вказаний мобільний телефон в ломбарді, отримавши за нього грошові кошти в сумі 1128 гривень, які витратив на власні потреби.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зроби для себе відповідні висновки. Просив суд при призначенні йому покарання застосувати положення ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд вказаного кримінального провадження без її участі, в судових дебатах приймати участь не бажає, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила і від неї не надійшло повідомлення про поважні причини неприбуття.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експерта стосовно вартості викраденого майна та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта № СЕ-19/108-25/7992-ТВ від 23.04.2025 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Хiaomi Redmi 10 128 Гб» в корпусі блакитного кольору без видимих пошкоджень, в робочому стані, який було придбано в листопаді 2022 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 15.02.2025 року може складати 3333 гривні 33 копійки.

Висновком експерта № 2205 від 05.09.2025 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Xiaоmi Poco x4 Pro 5G 8/256GB» в корпусі чорного кольору, який було придбано у вжитому стані 15 серпня 2025 року за грошові кошти в розмірі 3700 гривень 00 копійок, на момент вчинення кримінального правопорушення 23.08.2025 року в задовільному стані, становить 6737 гривень 55 копійок.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий та тяжкий злочини, має судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, епізод таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 вчинив через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, своїми правдивими показаннями активно сприяв їх розкриттю.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги той факт, що заподіяна шкода відшкодована не внаслідок добросовісної поведінки ОСОБА_4 , а завдяки поверненню викраденого майна потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працівниками поліції, проте враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, той факт, що вказане правопорушення пов`язано з отриманням прибутку незаконним шляхом та становить підвищену суспільну небезпеку, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав, для застосування положень статті 75 КК України суд не вбачає.

Що стосується активного сприяння розкриттю злочину та визнання ОСОБА_4 своєї вини, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування положень ст. 75 КК України та враховується судом на користь призначення мінімального виду та розміру покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 вересня 2025 року відповідно до ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- мобільний телефон «Хiaomi Redmi 10 128 Гб» в корпусі блакитного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у потерпілої ОСОБА_6 за належністю;

- мобільний телефон «Xiaоmi Poco x4 Pro 5G 8/256GB» в корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у потерпілої ОСОБА_7 за належністю;

- СD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, розташованої в приміщенні «Ломбард Перший» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 89, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1