Дата документу 13.10.2025
Справа № 334/8518/25
Провадження № 1-кп/334/783/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за № 0000130 від 18.01.2025 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, яка має неповну вищу освіту, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 в провадження Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000130 від 18.01.2025 року за звинуваченням ОСОБА_6 за ознаками ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_7 за ознаками ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою суду від 09.10.2025 матеріали кримінального провадження № 0000130 від 18.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, виділені в окреме провадження, у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості між вказаною обвинуваченою та прокурором.

Згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.01.2025 приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи між б. 14 та б. 18 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, вступила у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (судовий розгляд відносно яких здійснюється у загальному порядку (у справі № 334/4059/25), спрямовану на виконання злочину на замовлення невстановленої в ході досудовим розслідуванням особи, шляхом підпалу та знищення майна, а саме транспортних засобів, які візуально мають відношення до ЗСУ та військових формувань України.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 за допомогою месенджера «Telegram» вступила у злочинний змову з раніше невстановленою особою, яка запропонувала прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши грошову винагороду за вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію вчинення знищень та пошкоджень чужого майна шляхом підпалів, ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши рівний розподіл грошової винагороди за підшукування, фіксування та вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Для виконання замовлення невстановленої особи, ОСОБА_4 , здійснюючи роль виконавця, яка полягала у фіксування вчинення протиправних дій, з метою подальшого пересилання невстановленій під час досудового розслідування особі, 18.01.2025 близько 02:50, маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_6 , прибула на відкриту ділянку місцевості, яка розташована біля б. 18 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, де був припаркований автомобіль марки «Nisan X Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій умисел на знищення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розраховуючи на те, що в нічний час доби за ними ніхто не спостерігає і здійсненню їх наміру ніхто не перешкодить, маючи при собі мобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy А30», в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , який заздалегідь був придбаний останню з метою документування злочинної діяльності та у подальшому звітування невстановленій особі про виконання злочину та отримання горошкової винагороди, з сім-карткою НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 , підійшли до вищевказаного автомобіля, та в подальшому скориставшись функцією фото зйомки, за допомогою мобільного телефону, почала фіксувати дії останнього, які виразились у пошкодженні майна потерпілого, шляхом підпалу, а саме за допомогою заздалегідь підготовленого предмета для розповсюдження вогню, а саме пластикової пляшки з нафтопродуктом з якої, ОСОБА_6 облив легкозаймистим нафтопродуктом передню частину кузова зазначеного автомобіля та за допомогою запальнички підпалив його, внаслідок чого відбулось займання автомобіля.

В результаті вчинення підпалу, автомобіль «Nisan X Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 було знищено, тобто приведено в стан непридатності для використання за своїм призначенням та відновлення його властивостей.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 впевнившись, що їм вдалось здійснити намір, спрямований на знищення автомобіля шляхом підпалу, залишили місце вчинення злочину. Внаслідок пожежі знищено та пошкоджено деякі конструктивні елементи автомобіля, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме транспортного засобу - автомобіля марки «Nisan X Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , чим завдано останньому матеріальну шкоду на суму 128357 грн. 16 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025 приблизно о 03 годині 05 хвилин, перебуваючи біля б. 67 по вул. Сергія Синенка в м. Запоріжжя, вступила у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спрямовану на виконання злочину на замовлення невстановленої в ході досудовим розслідуванням особи, шляхом підпалу та знищення майна, а саме транспортних засобів, які візуально мають відношення до ЗСУ та військових формувань України.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 за допомогою месенджера «Telegram» вступила у злочинний змову з раніше невстановленою особою, яка запропонувала прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши грошову винагороду за вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію вчинення знищень та пошкоджень чужого майна шляхом підпалів, ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши рівний розподіл грошової винагороди за підшукування, фіксування та вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Для виконання замовлення невстановленої особи, ОСОБА_6 , здійснюючи роль виконавця, яка полягала у знищенні майна шляхом підпалу, 20.01.2025 близько 03:05, маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прибула на відкриту ділянку місцевості, яка розташована біля б. 67 по вул. Сергія Синенка в м. Запоріжжя, де був припаркований автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Niva», у кузові темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 .

Реалізуючи свій умисел на знищення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , розраховуючи на те, що в нічний час доби за ними ніхто не спостерігає і здійсненню їх наміру ніхто не перешкодить, підійшли до автомобіля. ОСОБА_6 вчинив дії, які виразились у пошкодженні майна потерпілого, а саме за допомогою заздалегідь підготовленого предмета для розповсюдження вогню, а саме пластикової пляшки з нафтопродуктом з якої, він облив легкозаймистим нафтопродуктом передню частину кузова зазначеного автомобіля та за допомогою запальнички підпалив його, внаслідок чого відбулось займання автомобіля. При цьому ОСОБА_7 проводила відео зйомку на мобільний телефон марки «Samsung А52», ІМЕЙ1: НОМЕР_8 , ІМЕЙ2: НОМЕР_9 , з сім-карткою НОМЕР_10 які належать останній, з метою документування злочинної діяльності, у подальшому звітування невстановленій особі про виконання злочину та отримання горошкової винагороди.

В результаті вчинення підпалу, автомобіль «Chevrolet», моделі «Niva», у кузові темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 , було знищено вогнем, тобто приведено в стан непридатності для використання за своїм призначенням та відновлення його властивостей.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , впевнившись, що їм вдалось здійснити намір, спрямований на знищення автомобіля шляхом підпалу, залишили місце вчинення злочину. Внаслідок пожежі знищено та пошкоджено деякі конструктивні елементи автомобіля, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме автомобіль «Chevrolet», моделі «Niva», у кузові темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 , чим завдано останньому матріальну шкоду на суму 198833 грн. 30 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.01.2025 приблизно о 02 годині 40 хвилини, перебуваючи між б. 18 та б. 14-А по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, вступила у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спрямовану на виконання злочину на замовлення невстановленої в ході досудовим розслідуванням особи, шляхом підпалу та знищення майна, а саме транспортних засобів, які візуально мають відношення до ЗСУ та військових формувань України.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 за допомогою месенджера «Telegram» вступила у злочинний змову з раніше невстановленою особою, яка запропонувала прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши грошову винагороду за вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію вчинення знищень та пошкоджень чужого майна шляхом підпалів, ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прийняти участь у спільній протиправній діяльності, пообіцявши рівний розподіл грошової винагороди за підшукування, фіксування та вчинення підпалу автомобілів, що візуально містять ознаки відношення транспортних засобів до військових формувань України.

Для виконання замовлення невстановленої особи, ОСОБА_4 , здійснюючи роль виконавця, яка полягала у фіксування вчинення протиправних дій, з метою подальшого пересилання невстановленій під час досудового розслідування особі, 23.01.2025 близько 02:40, маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_6 , прибула на відкриту ділянку місцевості, яка розташована між б. 18 та б. 14-А по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, де був припаркований автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_11 , vin НОМЕР_7 .

Реалізуючи свій умисел на знищення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розраховуючи на те, що в нічний час доби за ними ніхто не спостерігає і здійсненню їх наміру ніхто не перешкодить, маючи при собі мобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy А30», в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , який заздалегідь був придбаний останню з метою документування злочинної діяльності та у подальшому звітування невстановленій особі про виконання злочину та отримання горошкової винагороди, з сім-карткою НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 , підійшли до вищевказаного автомобіля, та в подальшому скориставшись функцією відео зйомки, за допомогою мобільного телефону, почала фіксувати дії останнього, які виразились у пошкодженні майна потерпілого, а саме за допомогою заздалегідь підготовленого предмета для розповсюдження вогню, а саме пластикової пляшки з нафтопродуктом з якої, ОСОБА_6 облив легкозаймистим нафтопродуктом передню частину кузова зазначеного автомобіля та за допомогою запальнички підпалив його, внаслідок чого відбулось займання автомобіля.

В результаті вчинення підпалу, автомобіль «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_11 , vin НОМЕР_7 було знищено, тобто приведено в стан непридатності для використання за своїм призначенням та відновлення його властивостей.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 впевнившись, що їм вдалось здійснити намір, спрямований на знищення автомобіля шляхом підпалу, залишили місце вчинення злочину. Внаслідок пожежі знищено та пошкоджено деякі конструктивні елементи автомобіля, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме транспортного засобу - автомобіля марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_11 , vin НОМЕР_7 , чим завдано шкоду останньому на суму 215206 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, які виразились у умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час судового розгляду 09.10.2025 року між прокурором начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор і обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, в ході судового розгляду добровільно повідомила про обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України. З обвинуваченою ОСОБА_4 досягнуто домовленість щодо співпраці у викритті вказаного кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами. Обвинувачена ОСОБА_4 , відповідно до поданою нею заяви, зобов`язується відшкодувати частину завданої шкоди потерпілим а саме: ОСОБА_8 в сумі 120 000 грн., ОСОБА_9 в сумі 120 000 грн. за рахунок коштів внесених в якості застави її матір`ю ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , у присутності захисника, свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень беззастережно визнала повністю і просила суд затвердити укладену між нею і прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і наполягала на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої у судовому засіданні також просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, віднесені до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана інтересам потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , якими надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена і прокурор, визначена з урахуванням положень ст. ст. 53, 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

При укладенні цієї угоди брав участь захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , як цього вимагають положення п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для будь-якої із сторін кримінального провадження. Фактично це було підтверджено кожною стороною безпосередньо у судовому засіданні. Сторони наполягали на затвердженні угоди та стверджували про добровільність її укладення.

При призначенні покарання, визначеного угодою про визнання винуватості від 09 жовтня 2025 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особистість обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, а також те, що ОСОБА_4 сприяла у викритті кримінального правопорушення, відповідно до поданої нею заяви, зобов`язується відшкодувати частину завданої шкоди потерпілим а саме: ОСОБА_8 в сумі 120 000 грн., ОСОБА_9 в сумі 120 000 грн. за рахунок коштів внесених в якості застави її матір`ю ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 (потерпілий ОСОБА_10 на день укладення угоди помер, про що свідчить свідоцтво про смерть останнього серії НОМЕР_12 від 01.10.2025р.)

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на останню обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено і їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Окремо слід наголосити, що суд не здійснював дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, та не встановлював наявність чи відсутність їх винуватості. Також суд при вирішені цього кримінального провадження не встановлював жодних преюдиційних фактів щодо них, а інформація, викладена у цьому вироку, яка стосується формулювання дій, не може мати доказового значення для розгляду будь-якого іншого кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угод (рішення у справі «Навальний і Офіцеров проти росії» від 23.02.2016).

Отже, цей вирок не може бути належним та допустимим доказом причетності до вчинення будь-якого злочину інших осіб, що не є учасниками цього кримінального провадження.

Суд не висловлював у вироку думку про винуватість ОСОБА_6 або ОСОБА_7 у вчиненні злочину та не робив жодних припущень з цього приводу. Всі формулювання у вироку викладені судом так, щоб чітко висловити свою позицію та висновки лише стосовно дій обвинуваченої ОСОБА_4 , не маючи на меті надання оцінки діям інших осіб чи їх кримінально-правової кваліфікації.

Водночас варто звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 у справі № 344/2514/19 виснував, що право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та укладення угоди про визнання винуватості передбачено діючим кримінальним процесуальним законом і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України). Невизнання своєї вини іншими особами у кримінальному провадженні не може бути підставою, яка унеможливлює або ускладнює реалізацію права обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості і не може бути правовою підставою для скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

З наведеного слідує, що вирок суду, яким затверджено угоду про визнання винуватості, не може мати преюдиціального та / або доказового значення у кримінальних провадженнях стосовно інших осіб, також не може обмежити їх право на справедливий судовий розгляд чи порушити презумпцію невинуватості.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися. Водночас, обвинувачена, відповідно до поданої нею заяви, зобов`язується відшкодувати частину завданої шкоди потерпілим а саме: ОСОБА_8 в сумі 120 000 грн., ОСОБА_9 в сумі 120 000 грн. за рахунок коштів внесених в якості застави її матір`ю ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тому, суд вважає за необхідне запобіжний захід у виді застави, застосований щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , скасувати після набрання вироком законної сили. Заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену за обвинувачену ОСОБА_4 її матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повернути останній після набрання вироком законної сили, для подальшого виконання зобов`язання про часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити під час розгляду справи № 334/4059/25.

Керуючись ст. ст. 100, 119, 374, 468, 469, 473, 474, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000130 між прокурором начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09 жовтня 2025 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді застави, застосований щодо ОСОБА_4 , скасувати після набрання вироком законної сили.

Заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену за обвинувачену ОСОБА_4 її матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повернути останній після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, захисником, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1