Провадження № 1-кс/202/8000/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на права відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра вищевказане клопотання.

В клопотанні слідчим порушується питання про накладення арешту на земельку ділянку з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га, яка перебуває у власності Самарівської районної державної адміністрації () та на підставі договору оренди землі №1130 від 26.08.2008 перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «Дубовий гай»

().

В обгрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Межиріччя», який оголошено Указом президента України від 27.07.2016 № 312 «Про території та об`єкти природно заповідного фонду загальнодержавного значення», який розташований на території Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади Самарівського району Дніпропетровської області, невстановленими особами, без відповідної дозвільної документації, проводяться гідротехнічні та днопоглиблювальні роботи з використанням земснаряду на ділянці місцевості за координатами 48.669611 35.324602; 48.669377 35.323208; 48.669377 35.323208; 48.668456 35.322639; 48.668159 35.322907; 48.668215 35.324002, котра являє собою ділянку місцевості розташовану на землях водного фонду.

Поряд з земельною ділянкою за вказаними координатами розташована земельна ділянка за кадастровим номером :03:047:0007, загальною площею 6 га землі рекреаційного призначення.

В подальшому в ході проведення огляду земельної ділянки на якій розташований водний об`єкт за координатами 48.669611 35.324602; 48.669377 35.323208; 48.669377 35.323208; 48.668456 35.322639; 48.668159 35.322907; 48.668215 35.324002 за допомогою безпілотного пристрою «Autel Evo 2», встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташовано водний об`єкт по середині якого знаходиться землесосний снаряд, який здійснює штучне розширення площі водного об`єкта, шляхом поглиблення його дна та намивання піску на берегову лінію з дна водного об`єкта. Також в ході огляду встановлено, що вказані незаконні дії здійснювались невстановленими особами з території земельної ділянки за кадастровим номером :03:047:0007.

29.10.2025, у період з 10:46 год по 14:52 год, на підставі ухвали слідчого судді Індстріального районного суду м. Дніпра, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, власником якої являється Самарівська районна державна адміністрація (), орендарем ТОВ «Дубовий гай» ().

В ході проведення огляду виявлено, що поряд із вище вказаною земельною ділянкою розташований водний об`єкт озеро, яке має штучне створене з`єднання із річкою Самара. Посередині вказаного озера знаходився земснаряд «МЗ-10», який належить ТОВ БП «Гідробуд»

(), директором якого є ОСОБА_7 .

Також в ході огляду встановлено, що електроенергія, від якого працює вказаний земснаряд, підведена до нього за допомогою електрокабеля, який протягнутий до електрощитової розташованої на земельній ділянці за кадастровим номером :03:047:0007.

Крім того в ході подальшого огляду вищевказаної земельної ділянки виявлено знесення зелених насаджень до ступеню припинення зросту порід дерев «Дуб», «Берест», «Клен» та «Тополь» у загальній кількості 42 пеньки діаметром від 9 до 78 см.

За цільовим призначенням земельна ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га відноситься до земель рекреаційного призначення.

29.10.2025 року слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представники власника майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання прокурора у кримінальному провадженні не містить законних підстав, не є обгрунтованим, складено та подано до суду з грубим порушенням КПК України та містить у собі твердження та посилання на факти, які не відповідають дійсності. Оскільки фактичними підставами для внесення відомостей до ЄРДР було незаконне заволодіння поверхневим шаром земельного фонду в особливо великих розмірах на території Самарського району Дніпропетровської області.

Дослідивши вказане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим дотримані не були, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, 15.10.2025 року до СУ ГУНП в Дніпропетровській області з управління СБУ у Дніпропетровській області надійшов рапорт начальника управління бригадного генерала ОСОБА_8 , щодо отримання інформації про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням поверхневого шару земель водного фонду в особливо великих розмірах на території Самарського району Дніпропетровської області.

Проте, в своєму клопотанні зазначає підставою для накладення арешту майна збереження речових доказів та запобігання настання наслідків у вигляді подальшого вирубування дерев у об`єкті природно-заповідного фонду. Разом з тим, на час подання клопотання відсутні відомості про внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення вказаних дій. Відтак, на даному етапі відсутні процесуальні підстави, передбачені КПК України, для накладення арешту на зазначене майно, оскільки правова підстава у вигляді зареєстрованого кримінального провадження за даним фактом фактично відсутня.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України матеріали провадження не містять відомостей, якими обґрунтовуються правові підстави арешту майна.

Відсутність належного мотивування у клопотанні обставин, підстав , мети, мотиву накладення арешту на майно та наявності відповідних ризиків перешкоджає слідчому судді перевірити доводи та вимоги клопотання та зробити висновок про відповідність зазначеного у клопотанні майна ознакам, передбаченим ст. 98 КК України та висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів, як було заявлено у клопотанні, оскільки слідчий суддя, суд здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно встановлювати, визначати обставини, які підлягають з`ясуванню відповідно до ч.2, 4 ст. 170 КПК, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст. 171 КПК та робити висновки щодо доведеності особою, яка подала клопотання, необхідність такого арешту та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК.

Невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.171 КПК перешкоджає перевірити можливість використання земснаряду як доказу у кримінальному провадженні, в якому подане клопотання, перевірити чи відповідає це майно ознакам, передбаченим ст. 98 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на права відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України - повернути прокуророві та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1