Справа №: 272/1014/25
Провадження № 1-і/272/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

в режимі відео конференції прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

в режимі відео конференції захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному № 0000748 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:

У провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000748 від 27.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31.10.2025 прокурором подано клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивує своє клопотання тим, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.07.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки покарання за вчинений ним злочин передбачає позбавлення волі від п`яти до восьми років та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Зазначає, що підставами для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не зникли.

У судовому засіданні потерпіла просить не продовжувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив замінити його на домашній арешт, оскільки намірів переховуватися немає.

Захисник обвинуваченого вважає, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необгрунтоване, а відтак підстав продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою немає. Також зазначила, що на електронну пошту суду надіслала документи, а саме копію нотаріально завіреної заяви ОСОБА_7 №37 від 24.09.2025, копію витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію паспорта ОСОБА_7 , копія довідки виданою Глиновецьким старостинським округом Червоненської селищної ради Бердичівського району житомирської області №154 від 23.09.2025, копію довідки про реєстрацію місця проживання особи, які слугують підставою для обрання підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 27.07.2025 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.09.2025 було продовжено строк запобіжного заходу на 60 діб, тобто до 20 листопада 2025 року включно.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

Суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не в повній мірі долучалися до матеріалів кримінального провадження так і не вправі оцінювати покази свідків, які не допитані в судовому засіданні без оцінки доказів в сукупності. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України та враховуючи, що докази в судовому засіданні ще не досліджені, потерпіла та свідки не допитані, а термін дії запобіжного заходу спливає, відтак наявність вищевказаних ризиків зумовлює необхідність продовжити строк запобіжного заходу з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормою ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Документи, подані в електронному вигляді, мають відповідати вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Положення ст. 6 Закону встановлюють, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно із ст. ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами-суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронний підпис, відповідно до визначення, що міститься в п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Таким чином, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Положення КПК України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, зокрема, у форматі WORD, JPG або PDF, шляхом їх надіслання на електронну пошту. Проте не виключається подання клопотання за правилами КПК України та скріпленої електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Надсилання клопотання у електронному вигляді без його скріплення електронним цифровим підписом на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є, за наведених обставин, належним способом звернення до суду.

Відтак суд не бере копії документів надіслані захисником через електронну пошту суду до уваги, що не є перешкодою для їх повторного подання у разі належного оформлення цих документів, тому доводи захисника про можливість застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, суд відхиляє.

Запобігання вказаним прокурором ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст.177КПК України.

Керуючись статтями 3, 176-179, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора від 31.10.2025 про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02 січня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1