Справа №:755/138/26
Провадження №: 1-кс/755/48/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 05.01.2026 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 04 січня 2026 року близько 15 години 35 хвилин ОСОБА_4 перебував у приміщенні аптеки ТОВ «Подорожник» за адресою: м. Київ, пр-т. Павла Тичини, 9, де у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, підійшов полиці з товаром та взяв упаковку із тонометром «Paramed Indicator-X», вартістю 1850 грн та побіг з нею у невідомому напрямку, внаслідок чого отримав можливість розпорядитись вказаним майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Подорожник» матеріальної шкоди на суму 1850 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту представника потерпілого, протоколом огляду відеозапису, протоколом огляду місця події та протоколами допиту свідків.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором, та підозрюваного, який підтримав думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення, що підтвердив і сам підозрюваний.

Між тим, у судовому засіданні суду не було надано достатніх доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення, однак, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано відносно ОСОБА_4 для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім цього, в судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що постійно проживає разом із бабусею за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 показала, що вона дійсно проживає разом з онуком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , якого з дитинства виховує самостійно, оскільки батьки померли.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є особою, позбавленою батьківського піклування, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, тобто до 03 березня 2026 року, включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- цілодобово не залишати місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій, необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття та бомбосховищ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (в залежності від стадії кримінального провадження).

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: