Справа № 370/1364/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/141/26
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника Чернігівського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року засудженому:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 (за інформацією вказаною в поданні).

Таке рішення суд мотивував тим, що на момент розгляду подання перебіг іспитового строку в 3 роки, визначеного ОСОБА_9 вироком Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року, закінчився 16.09.2025 року, і станом цю саме на цю дату засуджений вважається таким, що відбув іспитовий строк, а тому законом не передбачена можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення визначеного судом іспитового строку.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що засуджений ОСОБА_9 за викликами на 15.07.2024 та 25.07.2024 не з`явився, про причини неявки орган пробації не повідомив. Крім того, ОСОБА_9 під час іспитового терміну неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідно до вимоги на притягнення засудженого до кримінальної відповідальності встановлено, що відносно засудженого ОСОБА_9 в Миколаївському районному суді Миколаївської області розглядаються кримінальні провадження за ознаками вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, також стосовно засудженого працівниками Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ проводиться досудове розслідування внесене до ЄРДР за ч. 5 ст. 407 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Порядок розгляду справ про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком здійснюється за правилами восьмого розділу Кримінального процесуального кодексу України (Виконання судових рішень), а зокрема п. 8 ч. 1 ст. 537, та ст. 539 КПК України.

Як встановив суд, вироком Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року ОСОБА_9 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на підставі ст. 76 КК України, покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Колегія суддів дослідивши матеріали особової справи звертає увагу на наступне.

Так, згідно із ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином, початок іспитового строку в 3 роки, визначеного ОСОБА_9 вироком Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року, закінчився 16 вересня 2025 року.

Це пов`язано із тим, що, у даному випадку законодавець, на відміну від загального порядку набрання рішенням суду законної сили, (ст. 532 КПК України) - вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції), встановив порядок обчислення початку перебігу іспитового строку саме з моменту проголошення вироку суду.

Аналіз даної норми Закону вказує, що іспитовий строк, встановлений засудженому, не має строкового часу його зупинення за будь яких обставин.

Тобто, у разі настання часу закінчення іспитового строку, на будь якій стадії даного процесу, вважається що засуджений відбув іспитовий строк.

Аналогічно буде вважатися закінченим відбутий іспитовий строк і в тому разі, якщо судом не постановлено рішення до часу закінчення іспитового строку за поданням органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А також і у тому випадку, якщо суд постановив рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,в межах іспитового строку,проте даний строк збіг в подальшому під час апеляційного оскарження даного рішення, оскільки в разі постановлення судом рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк своєї дії в часі не зупиняє і так само продовжує обчислюватися.

Дані висновки суду ґрунтуються на підставі тієї ж ч. 1 ст. 165 КВК України, що вказує на порядок обчислення іспитового строку.

Кримінальним процесуальним законом, а саме ч. 2 ст. 78 КПК України, не визначено порядку перебігу іспитового строку з часу звернення органу пробації до суду з підстав скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, на відміну від ч. 3 ст. 78 КК України, яка чітко прив`язана до конкретних процесуальних строків, з відсилкою на ст. 71 КК України. Та навіть за таких обставин, якщо органом досудового розслідування буде встановлено про вчинення особою злочину під час іспитового строку, але даний факт буде встановлений після його фактичного відбуття, то така особа може бути направлена для реального відбування покарання лише в разі скасування рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів переконана, що необхідно виходити саме з наведеного аналізу, де сукупність даних норм закону вказує саме на такий порядок перебігу іспитового строку, який є безперервним.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що перебіг іспитового строку, визначеного ОСОБА_9 вироком суду, закінчився 16 вересня 2025 року і станом на цю дату засуджений вважається таким, що відбув іспитовий строк.

Подання про скасування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_9 органом пробації скероване до суду 13.09.2024 року у межах перебігу іспитового строку.

Разом із тим, суд першої інстанції розглянув дане подання, у зв`язку з постійною неявкою засудженого і застосуванням до нього примусових приводів, лише 07.10.2025 року, тобто вже поза межами перебігу іспитового строку, визначеного ОСОБА_9 , який закінчився його відбуттям 16.09.2025 року.

Отже, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника Чернігівського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4