Дата документу 24.12.2025 Справа № 334/8866/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8866/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1070/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001993, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий ВР ЗСТСВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна на автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.

Під час досудового розслідування встановлено, що 17 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 08 хв., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Honda Civik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух автодорогою «Харків-Сімферополь» під час виїзду на перехрестя з Оріхівським шосе та вул. Космічною, на якому організовано круговий рух, скоїв зіткнення з автомобілями «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та «Kia Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які здійснювали круговий рух по перехрестю.

Внаслідок зіткнення, пасажир автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до медичного закладу.

17 жовтня 2025 року під час огляду місця пригоди, автомобіль «Honda Civik», реєстраційний номер НОМЕР_1 тимчасово був вилучений.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, з тих підстав, що автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та не накладення арешту, може призвести до зникнення, втрати або їх пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та зобов`язати слідчого або іншу уповноважену особу повернути йому належний на праві власності автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування скарги вказує, що 17 жовтня 2025 року трапилось ДТП, у подальшому слідчим було повідомлено про доставлення його транспортного засобу на майданчик, проте, він підпису на будь-яких документах не ставив, в нього особисто нічого не вилучалось.

Крім того зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки додатками до клопотання є лише витяг з ЄРДР, який належним чином не завірений слідчим, а інші документи, які наявні в матеріалах справи, не можуть бути доказами, адже про них не зазначено в клопотанні.

Вказує, що є незрозумілим, яким чином його водійське посвідчення та документи на автомобіль з`явились у слідчого, адже з місця події вилучались лише оглянуті автомобілі.

Вважає, що направляючи клопотання поштою до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя, слідчий порушив вимоги КПК України.

Наголошує на тому, що клопотання слідчого повинно було розглядатися у його присутності, однак матеріали справи не містять його повідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянт посилається на те, що клопотання про арешт майна розглядалось у його відсутність, про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, 3 грудня 2025 року ОСОБА_6 був ознайомлений з матеріалами клопотання, відомості про отримання ним копії оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду власник майна ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що 17 жовтня 2025 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, слідчим жодних протоколів не складалось, поняті не були запрошені, він жодного підпису не ставив, йому не було повідомлено про обставини, з яких був вилучений його транспортний засіб. Зазначив, що до клопотання не були долучені додатки. Крім того, за його зверненням були внесені відомості до ЄРДР щодо підроблення протоколу огляду.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.

Заслухавши доповідь судді, власника майна ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб;

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя вищезазначених вимог закону в цілому дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, із матеріалів провадження встановлено, що Запорізьким районним управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001993 від 17 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з фабулою з витягу з ЄРДР слідує, що 17 жовтня 2025 року, приблизно о 11 год. 08 хв., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Honda Civik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух автодорогою «Харків-Сімферополь» під час виїзду на перехрестя з Оріхівським шосе та вул. Космічною, на якому організовано круговий рух, скоїв зіткнення з автомобілями «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та «Kia Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які здійснювали круговий рух по перехрестю. Внаслідок зіткнення, пасажир автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до медичного закладу.

Крім того, із матеріалів клопотання убачається, що 17 жовтня 2025 року був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою слідчого ВР ЗСТСВ Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області від 17 жовтня 2025 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001993.

Отже, із наведеного убачається, що транспортний засіб «Honda Civik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , має безпосереднє відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Крім того, із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що вказаний транспортний засіб має пошкодження, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин даного кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, незастосування арешту на автомобіль, може призвести до таких наслідків, які унеможливлять зберегти транспортний засіб в тому ж вигляді, в якому він перебував після дорожньо-транспортної пригоди, що є суттєвим для проведення подальших слідчих дій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вилучений під час огляду місця події ДТП транспортний засіб «Honda Civik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який слідчим суддею накладено арешт, цілком відповідає ознакам речового доказу, оскільки він може містити на собі сліди скоєння злочину або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження.

Ураховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

З приводу доводів про відсутність додатків до клопотання про арешт майна, то слід зазначити наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Тобто, з аналізу вказаної норми випливає, що слідчий та прокурор самостійно визначає обсяг документів, якими обґрунтовує доводи клопотання.

Так, до клопотання про накладення арешту, слідчий долучив у тому числі витяг з ЄРДР, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, постанову про визнання речовим доказом, а також документи, що підтверджують реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування, долучені документи достатньо обґрунтовують викладені в клопотанні слідчого доводи.

Крім того, посилання апелянта на порушення слідчим вимог КПК України, оскільки клопотання про арешт майна було надіслано до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя поштою, є неспроможними, адже положення КПК України не позбавляють можливості для дотримання процесуальних строків подання клопотання, надсилати його у тому числі поштою.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо розгляду клопотання слідчим суддею без повідомлення власника майна, то вони є слушними, разом з цим, враховуючи доведеність слідчим мети накладення арешту на транспортний засіб, який відповідає вимогам речового доказу у розумінні ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає, що така обставина не може бути підставою для скасування судового рішення.

Крім того, окремо слід зазначити, що апеляційним судом було поновлено власнику майна строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та були розглянуті доводи апеляційної скарги щодо накладення арешту на майно, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що права апелянта були поновлені шляхом розгляду його апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001993, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4