Справа № 738/2228/25
№ провадження 1-кп/738/162/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 26 серпня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , військовослужбовець, має статус УБД, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 27.11.2024 Менським районним судом Чернігівської області за частиною першою статті 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК), -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 82 від 21.03.2025 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення батальйону управління військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право керування транспортними засобами відповідної категорії.

З частиною четвертою статті 15 даного Закону, особа, яка бажає отримати право керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової начальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини восьмої статті 15 цього ж Закону теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу частина дев`ята статті 15 зазначеного Закону вказує, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абзацу 2 частини другої статті 16 вказаного Закону, за якими водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

При цьому постанова Менського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки не скасована, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб ОСОБА_3 не отримував, теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства Внутрішніх Справ не складав.

Всупереч даним положенням законодавства, у квітні 2025 року, більш точної дати та часу в становлено не було, ОСОБА_3 , перебуваючи в селі Киселівка Корюківського району Чернігівської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої особи виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_3 через мережу Інтернет повідомим вказаній особі свої персональні дані, надав зразок свого особистого підпису та фотокартку з власним зображенням для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документу.

Після цього, у квітні 2025 року, більш точної дати та часу в становлено не було, ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Мена Корюківського району Чернігівської області отримав у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», що розташоване по вулиці Армійська будинок 1 в місті Мена Корюківського району Чернігівської області виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В» та «С», видане 18.04.2025 Територіальним сервісним центром № 5641 на ім`я ОСОБА_3 , яке не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України та сплатив за виготовлення посвідчення водія грошові кошти в сумі 17 000 гривень.

Окрім того, 26 серпня 2025 року близько 09 години 15 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортними засобом марки BMW 320d, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автомобільною дорогою по вулиці Шевченка в місті Мена Корюківського району Чернігівської області, був зупинений поблизу домогосподарства, що розташоване по вулиці Шевченка, 33 в місті Мена Корюківського району Чернігівської області, нарядом поліції відповідно до пункту 10 частини першої статті 35 та пункту 6 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію», та достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.04.2025 Територіальним сервісним центром № 5641 на ім`я ОСОБА_3 , шляхом його пред`явлення інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (місто Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-25/11745-ДД від 28.08.2025 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.04.2025 Територіальним сервісним центром № 5641 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за лінійними розмірами, способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України визнав та пояснив суду, що дійсно в 2021 році рішенням суду він був позбавлений права керування транспортними засобами. Посвідчення водія було вилучене. Так як він після призиву на військову службу бажав обійняти посаду водія у військовій частині то він вирушив придбати посвідчення через мережу Інтернет. В квітні 2025 року він по оголошенню і Інтернеті звязався з невідомою особою та узгодив придбання посвідчення за 17 000 гривень. Даній особі він наслав свою фотокартку, ідентифікаційний код та зразок підпису. В квітні 2025 року у відділенні Нової пошти він отримав посвідчення водія. він розумів, що воно є підробним. Дане посвідчення він пред`явив у серпні 2025 року працівникам поліції в місті Мена Чернігівської області, які його зупинили через порушення ПДР. У вчиненому щиро кається, просить суду суворо не карати.

ІІІ. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та використання завідомо підробленого документу, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у інкримінованому діянні визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК, Судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із статтею 12 КК є кримінальними проступками;

2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність утриманця;

4. наявність постійного місця проживання, характеристику за такими, позитивну характеристику за місцем несення служби;

5. наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують;

6. те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, правопорушення вчинив під час відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частин статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.

Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.04.2025 Територіальним сервісним центром № 5641 на ім`я ОСОБА_3 котре зберігаються в матеріалах кримінального провадження в Чернігівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони центрального регіону залишити зберігатися в матеріалах даного кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року необхідно скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України та призначити покарання:

- за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 01 (одного) року 01 (місяця) позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року та за сукупністю вироків, з застосуванням частини першої статті 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 01 (одного) року 01 (одного) місяця 01 (одного) дня позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частинами першою та третьою статті 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (начальника військової установи, в якій проходить службу військовослужбовець) або до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти командира військової частини (начальника військової установи, в якій проходить службу військовослужбовець) або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини (начальником військової установи, в якій проходить службу військовослужбовець) або з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини четвертої статті 76 КК України, нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року необхідно скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.04.2025 Територіальним сервісним центром № 5641 на ім`я ОСОБА_3 котре зберігаються в матеріалах кримінального провадження в Чернігівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони центрального регіону залишити зберігатися в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1