ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1790/25
Провадження №1-кп/477/475/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонупро звільнення від відповідальності ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003140,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 на підставі ст. 401 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за доцільне направити матеріали клопотання до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Підозрюваний ОСОБА_3 до суду не з`явився, за повідомленням прокурора, останній проходить військову службу та командуванням військової частини не надана можливість останньому з`явитись до суду.

Враховуючи, що в клопотанні прокурора ставиться питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, що поліпшує становище особи, та право на розгляд справи судом, визначеним законом, що є неможливим без визначення підсудності, суд вважає за доцільне розглянути питання підсудності справи у відсутність підозрюваного, оскільки це питання не впливає безпосередньо на результат розгляду клопотання по суті, натомість сприятиме економії процесуального часу та забезпечить право особи на розгляд клопотання відносно нього у розумні строки належним судом.

Вислухавши думку прокурора та вивчивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі Зенд проти Австрії від 12 жовтня 1978 року вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру суддів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX у Миколаївській області утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Цією ж постановою у Миколаївській області ліквідовано: Арбузинський, Баштанський, Березанський, Березнегуватський, Братський, Веселинівський, Вітовський, Вознесенський, Врадіївський, Доманівський, Єланецький, Казанківський, Кривоозерський, Миколаївський, Новобузький, Новоодеський, Очаківський, Первомайський, Снігурівський.

Згідно з пунктом 3-1 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Як вбачається з клопотання прокурора, ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він 08.11.2024року, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, самовільно залишив місце несення служби, а саме розташування ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), та незаконно перебував за його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 14.08.2025 року ОСОБА_3 прибув до ТУ ДБР у м. Миколаєві, де повідомив про себе як про військовослужбовця.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про непідсудність вказаного кримінального провадження Вітовському районному суду Миколаївської області.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне направити клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Направити клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонупро звільнення від відповідальності ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003140, до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1