Справа №463/2028/25
Провадження №1-кп/463/188/26
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

14 січня 2026 року року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2023 року за №0000897, -

в с т а н о в и в :

4 березня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений 4 березня 2025 року виконувачем обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370 КК України.

Ухвалою суду від 5 березня 2025 року призначено підготовче судове засідання у даній справі.

19 березня 2025 року ухвалою суду частково задоволено клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 травня 2025 року включно; визначено обвинуваченому заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Окрім того 19 березня 2025 року потерпіла ОСОБА_10 подала цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 1140432 гривень та моральної шкоди у розмірі 1140432 гривень.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишено без руху.

21 березня 2025 року до суду надійшло повідомлення про звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

1 квітня 2025 року потерпіла ОСОБА_10 подала до суду виправлену редакцію позовної заяви до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

Подане клопотання мотивує тим, що на його думку обвинувальний акт містить низку істотних процесуальних недоліків, які роблять його непридатним для розгляду по суті. Зокрема вказує, що в такому відсутнє чітко сформульоване обвинувачення та не визначено ролі співучасників. Вважає, що обвинувачення є суперечливим і незрозумілим, в обвинувальному акті відсутній опис умислу, мотиву та мети. Також посилається на порушення права на захист вказуючи, що через перелічені порушення обвинувачені не можуть належним чином реалізувати своє право на такий.

Також в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав суду скаргу на постанову слідчого про визнання особи потерпілою, у якій просить визнати дії слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_11 щодо визнання ОСОБА_10 потерпілою такими, що порушують права ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як обвинувачених; скасувати постанову слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_11 від 7 жовтня 2024 року про визнання ОСОБА_10 потерпілою у кримінальному провадженні №0000897 від 29 грудня 2023 року.

Мотивує скаргу тим, що вказане рішення слідчий обґрунтував тим, що 7 жовтня 2024 року на адресу органу досудового розслідування надійшло клопотання ОСОБА_10 про залучення останньої у якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні. Вказав, що враховуючи те, що під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_10 кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, остання підлягає визнанню потерпілим у кримінальному провадженні №0000897 від 29 грудня 2023 року. Захисник зазначає, що у відповідності до фабули пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 інкримінуються два епізоди: закінчений замах на вчинення провокації підкупу завідувача інсультного відділення КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів та репресованих ім. Ю. Липи» ОСОБА_10 , та шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 у сумі 30000 дол. США шляхом введення її в оману. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується закінчений замах на вчинення провокації підкупу завідувача інсультного відділення КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів та репресованих ім. Ю. Липи» ОСОБА_10 . Вважає, що визнання ОСОБА_10 потерпілою у першому епізоді є юридично необґрунтованим, ОСОБА_10 не є особою, якій інкримінувалося правопорушення, а тому відсутній факт заподіяння їй шкоди, а в другому епізоді відсутні докази фактичного заволодіння коштами ОСОБА_10 , що унеможливлює визнання особи потерпілою. Вказує, що із клопотання ОСОБА_10 про залучення її як потерпілої та постанови слідчого про визнання ОСОБА_10 потерпілою, незрозуміло яка заподіяна їй, як особі, що була залучена до конфіденційного співробітництва, моральна шкода. Постанова слідчого про визнання ОСОБА_10 потерпілою, не містить належного обґрунтування причин визнання особи потерпілою, що суперечить ст. 55 КПК України. Відтак вважає, що така постанова, за обставин, коли не встановлено факту заподіяння ОСОБА_10 шкоди, є передчасною і такою, що порушує презумпцію невинуватості, а тому постанова про визнання ОСОБА_10 потерпілою підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням вимог закону.

Окрім того в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на бездіяльність слідчого, в якій просить визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС Другого СВ (з дислокацією у мЛьвові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 , яка виявилась у тому, що ним не було складено протоколу про проведення слідчої дії - освідування ОСОБА_7 ; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду документи, що підтверджують доводи скарги - т. 1, а.с. 112-113, 114-124.

Скаргу мотивує тим, що у ході досудового розслідування 2 січня 2025 року прокурором була винесена постанова про проведення освідування його підзахисного ОСОБА_7 , проведення якої було доручено слідчому ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 112-113). Зі змісту постанови вбачається, що метою проведення слідчої дії було відшукання на тілі ОСОБА_7 слідів спеціальної хімічної речовини. Водночас, дана постанова до ОСОБА_7 не доводилась, для ознайомлення не надавалась, протокол про дану слідчу дію не складався, копія його ОСОБА_7 не надавалась, по суті освідування було проведено в ході обшуку помешкання ОСОБА_7 , що відбувався 3 січня 2025 року і слідчим було вилучено змиви з його рук (т. 1, а.с. 114-124). Вважає, що за таких обставин освідування проведено з порушенням вимог КПК України, без складення протоколу, що має наслідком визнання недопустимості його результатів.

Також в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на бездіяльність прокурора, в якій просить постанову про об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань за №0000897 та №0000092, винесену прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язки прокурора відділу процесуальним керівництвом досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 12 лютого 2024 року скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду оскаржувану постанову - т. 2, а.с. 186-187.

Вказує, що постанова прокурора аргументована тим, що до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом розслідування цих проваджень, можуть бути причетні одні і ті ж особи. При цьому прокурор покликається до ст. 217 КПК України. Вважає, що вказана постанова є незаконною, адже прокурором не наведено жодних аргументованих, переконливих та таких, що ґрунтуються на доказах фактів, які б підтверджували вчинення кримінальних правопорушень у цих кримінальних провадженнях одними і тими ж особами. При цьому звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові (п. 2 резолютивної частини) вказано, що №0000897 здійснюється за ч. 3 ст. 332 КК України (незаконна організація переправлення осіб через держаний кордон). Відтак на думку захисника прокурором не наведено взаємозв`язок двох непоєднуваних злочинів, за ст. 370 та 332 КК України.

Крім того в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на дії слідчого, згідно з якою просить визнати внесення ст. слідчим в ОВС Другого СВ (з дислокацією у м.Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 відомостей до ЄДРДР за №0000897 таким, що не відповідає вимогам КПК України та є неправомірним; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду документи кримінального провадження, що обґрунтовують скаргу - т. 1, а.с. 4,5.

Посилається на те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні вказаним слідчим внесені відомості до ЄДРДР за №0000897 про те, що «посадові особи правоохоронного органу за попередньою змовою із військовими службовими особами вимагають та мають намір отримати неправомірну вигоду», вказана інформація кваліфікована слідчим за ч. 3 ст. 368 КК України. В ході здійснення захисту з`ясовано, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР був рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 1-го відділу ДБР з дислокацією у м. Львові ОСОБА_13 від 29 грудня 2024 року, в якому вказано, що «....інспектор ТУ ДПС у Львівській області ОСОБА_7 вимагає неправомірну вигоду», однак в рапорті відсутні будь-які дані про правоохоронний орган, яким ДПС України не являється, а також про військовослужбовців, які могли б вступити у попередню змову задля вчинення злочину. Зі змісту рапорту не вбачається жодних підстав, які б визначали підслідність розслідування даного злочину за слідчим ДБР, та відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України даний злочин не підслідний ДБР. Вважає, що слідчий, вносячи до ЄРДР відомості у спотвореному змісті, зазначив, що до протиправних дій причетні правоохоронці та військовослужбовці, з метою створення фіктивних підстав для підслідності, що є протиправним. Відомості, внесені слідчим до ЄРДР не відповідають змісту того джерела, яке, згідно запису в ЄРДР, що було передумовою відповідної дії слідчого. Також звертає увагу, що рапорт, який був підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР не містить жодних даних про його реєстрацію у журналі єдиного обліку і не містить резолюції керівника, що є порушенням процесуального та адміністративного порядку документування інформації про злочин.

Також в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на дії прокурора, в якій просить постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000898 від 29 грудня 2023 року, винесену заступником керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_14 скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду оскаржувану постанову- т. 1, а.с. 18-19, та повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000898 - т. 1, а.с. 12.

Дану скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена 29 грудня 2023 року та аргументована тим, що вказане кримінальне провадження розслідується за фактом вимагання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу. Вважає, що така є незаконною, оскільки повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000898 було здійснене слідчим лише 1 січня 2024 року, про що є підтвердження у матеріалах кримінального провадження, та відтак за таких обставин прокурор не мав законних та процесуальних повноважень на винесення оскаржуваної постанови, так як не міг знати про досудове розслідування, про яке довідався лише 1 січня 2024 року.

Окрім того в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на дії прокурора, в якій просить постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000897 від 29 грудня 2023 року, винесену заступником керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_14 скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду оскаржувану постанову- т.1, а.с. 15-16 та повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000987 - т. 1, а.с. 10.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена 29 грудня 2023 року та аргументована тим, що вказане кримінальне провадження розслідується за фактом вимагання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу. Вважає, що така є незаконною, оскільки повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000987 було здійснене слідчим лише 1 січня 2024 року, про що є підтвердження у матеріалах кримінального провадження, та відтак за таких обставин прокурор не мав законних та процесуальних повноважень на винесення оскаржуваної постанови, так як не міг знати про досудове розслідування, про яке довідався лише 1 січня 2024 року.

Також в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав суду скаргу на дії прокурора, в якій просить постанову про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000897 від 19 квітня 2023 року, винесену Заступником Генерального прокурора ОСОБА_15 скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону; для розгляду вказаного клопотання зобов`язати прокурора надати суду оскаржувану постанову - т. 6, а.с. 44-45.

Подану скаргу мотивує тим, що вказана постанова на його думку винесена з порушенням абз. 4 п. 7 наказу Генерального прокурора від 30 вересня 2021 року №309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», оскільки у кримінальному провадженні не розслідувалось жодних військових кримінальних правопорушень, вчинених посадовими військовими особами чи військовослужбовцями, та відповідно до вказаного наказу процесуальний нагляд у кримінальному провадженні повинен був здійснюватися Прокуратурою Львівської області.

Крім того в підготовчому судовому засіданні 24 червня 2025 року захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала до суду клопотання про повернення прокурору обвинувального акта для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

Подане клопотання мотивує тим, що на її думку обвинувальний акт містить низку істотних процесуальних недоліків, які роблять його непридатним для розгляду по суті. Зокрема вказує, що в такому відсутнє чітко сформульоване обвинувачення та не визначено ролі співучасників. Вважає, що обвинувачення є суперечливим і незрозумілим, в обвинувальному акті відсутній опис умислу, мотиву та мети. Також посилається на порушення права на захист вказуючи, що через перелічені порушення обвинувачені не можуть належним чином реалізувати своє право на такий.

21 липня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії прокурора щодо постанови про заміну групи прокурорів від 19 квітня 2024 року, згідно з яким просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1, 2 ст. 37, ст. 110 КПК України правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 22 лютого 2021 року у справі №754/7061/15 та правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 1 серпня 2022 року у справі №161/7088/20, вказуючи, що враховуючи такі доводи сторони захисту є безпідставними та надуманими, наказ який зазначають у скарзі стосується організації діяльності прокурорів прокуратур усіх рівнів, а не визначення процесуального керівництва в окремому кримінальному провадженні. Щодо вимоги сторони захисту про долучення постанови для розгляду вказує, що такі суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №428/430/22. Зазначає, що суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права скасовувати будь-які постанови прийнятті прокурором в ході досудового розслідування, також в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Також 21 липня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії прокурора щодо постанови про визначення групи прокурорів від 29 грудня 2023 року, згідно з яким просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1, 2 ст. 37, ст. 110 КПК України, правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 22 лютого 2021 року у справі №754/7061/15 та правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 1 серпня 2022 року у справі №161/7088/20, вказуючи, що враховуючи такі доводи сторони захисту є безпідставними та надуманими. Щодо вимоги сторони захисту про долучення постанови для розгляду вказує, що такі суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №428/430/22. Зазначає, що суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права скасовувати будь-які постанови прийнятті прокурором в ході досудового розслідування, також в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Окрім того 21 липня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, згідно з яким просить відмовити у клопотанні та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Вказує, що з обвинувального акту від 4 березня 2025 року вбачається, що стороною обвинувачення дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 (на арк. 3-12), ОСОБА_8 (на арк. 14-21), ОСОБА_9 (на арк. 22-29), зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 (арк. 12), ОСОБА_8 (арк. 21), ОСОБА_9 (арк. 29), та зазначено формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 (арк. 12-14), ОСОБА_8 (арк. 21-22), та ОСОБА_9 (арк. 29-30). Звертає увагу на положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та правову позицію Верховного суду, яка висловлена у постанові від 3 липня 2019 року у справі №273/1053/17 щодо дискреційних повноважень прокурора та те, що суд до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи не уповноважений перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Посилається на правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати , яка висловлена у постанові від 28 вересня 2021 року у справі №409/1465/16-к. Відтак вважає, що доводи сторони захисту про відсутність чіткого формулювання обвинувачення є надуманими, безпідставними та такими, що виражають їх незгоду із обвинуваченням. Щодо посилання сторони захисту на відсутність конкретизації ролі співучасників вказує, що таке не відповідає положенням ст. 28 КК України. Також звертає увагу, що у клопотанні сторона захисту вказує на відсутність формального обвинувачення у чіткій редакцій, проте такої вимоги у ст. 291 КПК України не зазначено. Вважає, що інші доводи сторони обвинувачення зводяться до незгоди з формулюванням обвинувачення та викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченим.

Також 21 липня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про визнання особи потерпілою, в якому просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Посилається на положення ст. 55 КПК України та вказує, що аналізуючи такі можна прийти до висновку, що за наявності заяви особи про залучення її до провадження як потерпілої та відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди, уповноважена особа (слідчий) приймає рішення про визнання особи потерпілою. Звертає увагу, що право слідчого визнавати ту чи іншу особу потерпілою, з врахуванням положень КПК України є дискреційним повноваженням. Відтак вважає, що твердження сторони захисту про те, що постанова про визнання особи потерпілою, суперечить ст. 55 КПК України, не відповідає дійсності. Щодо вимог сторони захисту про визнання дій слідчого такими, що порушують права обвинувачених та скасування постанови про визнання ОСОБА_10 потерпілою, вважає такі незаконними, такими що суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, оскільки суд не уповноважений до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, та відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України суддя в підготовчому провадження не має права скасовувати будь-які постанови прийнятті слідчим в ході досудового розслідування. Звертає увагу на те, що обґрунтовуючи свою позицію сторона захисту посилається на фактичні обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що по суті зводиться до їх незгоди з самим обвинуваченням та тим, що встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу.

Крім того 21 липня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту, відповідно до якого просить відмовити у клопотанні та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта з аналогічних підстав, що наведені в його запереченні на клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні 15 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_4 повідомив про перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на військовій службі за мобілізацією.

Також в підготовчому судовому засіданні 15 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 подала до суду спільну скаргу, в якій просять: визнати дії старшого слідчого в ОВС Другого СВ (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_11 , протиправними, такими, що порушують право обвинуваченого ОСОБА_9 - на захист, право на справедливий суд; визнати істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000897 від 29 грудня 2023 року неуповноваженим органом -ТУ ДБР у м. Львові та, як наслідок, визнати недопустимими відповідно до ст. 87 КПК України докази, здобуті таким органом досудового розслідування; повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України та істотним порушенням прав людини та основоположних свобод; у зв`язку з порушенням презумпції невинуватості під час досудового розслідування, які були спрямовані на формування упередженості та уявлення про винуватість обвинувачених, просить врахувати це при вирішенні процесуальних питань у підготовчому проваджені, забезпечивши неупереджений, справедливий судовий розгляд.

Подану скаргу мотивують тим, що на їх думку під час досудового розслідування, старший слідчий в ОВС Другого СВ (з дислокацією у м.Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 порушив принцип неупередженості у дослідженні обставин кримінального провадження, під час проведення процесуальних та слідчих дій, що вплинуло на повноту та всебічність досудового розслідувана та, як наслідок, відбулось порушення права на захист, в контексті права на справедливий суд, а також загальних засад кримінального провадження. Зокрема вважають, що з метою створення фіктивних підстав для підслідності вказаним слідчим були внесені відомості до ЄДРДР за №0000897 від 29 грудня 2023 року, про те, що «посадові особи правоохоронного органу за попередньою змовою із військовими службовими особами вимагають та мають намір отримати неправомірну вигоду», вказана інформація кваліфікована слідчим за ч. 3 ст. 368 КК України. Зазначають, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР був рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 1-го відділу ДБР з дислокацією у м. Львові ОСОБА_17 від 29 грудня 2024 року, згідно зі змістом якого «інспектор ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_7 вимагає неправомірну вигоду», однак в рапорті відсутні будь-які дані про правоохоронний орган, яким ДПС України не являється, а також про військовослужбовців, які могли б вступити у попередню змову задля вчинення злочину. Вважають, що за таких обставин відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України даний злочин не підслідний ДБР, та вказують, що здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими. Зокрема оскільки слідчий при розслідуванні кримінального провадження №0000897 від 29 грудня 2023 року, діяв поза межами наданих кримінальним процесуальним законом повноважень, відповідно до вимог ст. 87 КПК, зібрані в ході досудового слідства докази є недопустимими та суд не може посилатися на такі, при ухвалені судового рішення. Окрім цього вказують, що ознайомившись з матеріалами кримінального провадження ними встановлено, що слідчим не відкрито усі матеріали кримінального провадження, чим порушено право ОСОБА_9 на захист. Зазначають, що порушення основних засад здійснення кримінального провадження вплинуло на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення, яке на їх думку не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме у формулюванні обвинувачення не вказано, які саме дії кожного обвинуваченого становлять замах на закінчений або закінчений склад злочину, не конкретизовано роль кожного у співучасті, не зазначено на що був спрямований умисел, яка була мета та мотив діяння, тому обвинувачення є не конкретним, суперечливим та незрозумілим, що на їх думку порушує право обвинувачених на захист та право на справедливий суд. Окрім того, на їх думку свідченням того, що досудове розслідування проводилося упереджено, з метою порушення права на справедливий суд є факт недотримання принципу презумпції невинуватості під час досудового розслідування даного кримінального провадження, що полягає в тому, що слідчий ОСОБА_11 , будучи старшим слідчої групи, в розпорядженні якого були усі матеріали досудового розслідування даного кримінального провадження, надав для розповсюдження під час досудового розслідування інформацію, яка була розміщена на офіційній сторінці Територіального управління ДБР у м. Львові та у соціальній мережі Facebook на офіційній сторінці, щодо затримання та винуватості обвинувачених, яка публічно створює враження про винуватість осіб у вчиненні злочину до рішення суду.

24 листопада 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії прокурора щодо постанови про об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань від 29 грудня 2023 року, згідно з яким просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1 ст. 217 КПК України та вказує, що такими передбачено виключне право прокурора об`єднувати кримінальні провадження якщо були достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчиняються однією особою. Щодо вимог сторони захисту про скасування постанови та долучення постанови для розгляду, вважає такі незаконними, такими що суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, оскільки встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу, та відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України суддя в підготовчому провадження не має права скасовувати будь які постанови прийнятті прокурором в ході досудового розслідування, в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Також 24 листопада 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії прокурора щодо постанови про об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань від 12 лютого 2024 року, згідно з якими з аналогічних попередньому запереченню підстав просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1 ст. 217 КПК України та вказує, що такими передбачено виключне право прокурора об`єднувати кримінальні провадження якщо були достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчиняються однією особою. Щодо вимог сторони захисту про скасування постанови та долучення постанови для розгляду, вважає такі незаконними, такими що суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, оскільки встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу, та відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України суддя в підготовчому провадження не має права скасовувати будь-які постанови прийнятті прокурором в ході досудового розслідування, в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Крім того 24 листопада 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії прокурора щодо постанови про визначення групи прокурорів від 29 грудня 2023 року, згідно з якими просить вказані скарги залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1, 2 ст. 37, ст. 110 КПК України, правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 22 лютого 2021 року у справі №754/7061/15 та правову позицію Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 1 серпня 2022 року у справі №161/7088/20, вказуючи, що враховуючи такі доводи сторони захисту є безпідставними та надуманими. Щодо вимоги сторони захисту про долучення постанови для розгляду вказує, що такі суперечать положенням глави 27 та 28 КПК України, встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, яка висловлена у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №428/430/22. Зазначає, що суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права скасовувати будь-які постанови прийнятті прокурором в ході досудового розслідування, також в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Також 24 листопада 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР, згідно з яким просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зокрема посилається на положення ч. 1 ст. 214 КПК України та вказує, що враховуючи такі слідчий зобов`язаний вносити відомості, що надійшли до нього та свідчать про вчинення кримінального правопорушення, жодних неправомірних чи незаконних дій при внесенні відомостей до ЄРДР у цьому випадку не має. Щодо вимог зазначених стороною захисту у скарзі, а саме визнати такі дії такими, що не відповідають вимогам КПК та є неправомірними, вважає, що такі є незаконними та суперечать нормам КПК України. Зокрема вказує, що відповідно до положень глави 27 та 28 КПК України встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу. Також зазначає, що суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права визнавати дії слідчого неправомірними. Також в підготовчому судовому засіданні не передбачено подача будь-яких матеріалів кримінального провадження.

Окрім того 24 листопада 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду заперечення на скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого щодо не проведення освідування, згідно з яким просить вказану скаргу залишити без розгляду та повернути.

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга незаконна. Зокрема вимоги зазначені стороною захисту у скарзі не відповідають вимогам КПК та є неправомірними, є незаконними та суперечать нормам КПК України. Відповідно до положень глави 27 та 28 КПК України встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу та суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права визнавати встановлювати бездіяльність слідчого. Також в підготовчому судовому засіданні не передбачено подачі будь-яких матеріалів кримінального провадження.

12 січня 2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 подав до суду через систему «Електронний суд» заперечення на клопотання (заяву), згідно з яким просить повернути скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 .

Вказує, що сторона обвинувачення вважає що дана скарга необґрунтована, а вимоги у ній незаконні. Зазначає, що сторона захисту жодним чином не зазначає, в чому саме полягає неправомірність внесення відомостей та проведення досудового розслідування органом досудового розслідування Другим СВ ТУ ДБР у м. Львові. Також вказує, що сторона захисту не зазначає, що саме не відкрито стороні захисту, які конкретні документи, речові докази, чи інші докази у кримінальному провадженні. Посилається на положення ч. 1 ст. 214 КПК України та вказує, що аргументи сторони захисту про відсутність інформації про вчинення даного злочину працівниками правоохоронного органу не відповідає дійсності, оскільки у рапорті містилась посада особи, та мета через яку вимагають неправомірну вигоду, з якої можна зробити висновки про причетність правоохоронних органів. Також вважає, вимоги зазначені стороною захисту у скарзі є незаконними та суперечать нормам КПК України, оскільки відповідно до положень глави 27 та 28 КПК України, встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаної стадії судового процесу. Також зазначає, що суддя в підготовчому провадження, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ч. 2 ст. 315 КПК України не має права визнавати дії слідчого неправомірними. Щодо посилань на порушення презумпції невинуватості вказує, що наведені аргументи та вимоги щодо порушення презумпції невинуватості не відповідають вимогам КПК, сторона захисту взагалі не зазначає яку саме дію, бездіяльність чи рішення слідчого оскаржують. Публікації які наводить сторона захисту в жодному випадку не порушує презумпціє невинуватості, оскільки не містить жодною ідентифікуючої інформації та констатує жодної вини учасників. Щодо повернення обвинувального акту звертає увагу на те, що захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 уже подавала аналогічне клопотання про повернення обвинувального акту, на яке прокурором надано заперечення.

В підготовче судове засідання 14 січня 2026 року судом було прийнято до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 .

В підготовче судове засідання 14 січня 2026 року з`явились прокурор ОСОБА_3 та захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду справи без її участі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, подані скарги залишити без розгляду та відмовити в задоволенні клопотань про повернення обвинувального акту.

Захисники та обвинувачені в підготовчому судовому засіданні щодо призначення судового розгляду кримінального провадження заперечили, підтримали подані скарги та клопотання, просили такі задовольнити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому ч. 2 вказаної статті Кодексу визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Окрім того, відповідно до ч. 3 даної статті під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

За змістом статей 314, 315 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Зокрема, як неодноразово наголошував в своїх постановах Верховний Суд, норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються рішень, прийнятих слідчим, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду (постанови від 29 серпня 2023 року в справі №757/16489/22, від 26 вересня 2024 року в справі №161/6643/22).

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги те, що подані скарги вимагають дослідження доказів, що стадією підготовчого судового засідання не передбачено, при цьому сторона захисту у скаргах та у наданих суду поясненнях просить зазначені нею порушення норм кримінального процесуального закону органом досудового розглянути саме під час вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне визнати такі скарги передчасними, у зв`язку з чим відмовити у їх задоволенні. При цьому сторона захисту не позбавлена права під час судового розгляду посилатися на встановлені нею порушення КПК України, зокрема, під час дослідження доказів у справі.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

В п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 3 липня 2019 року у справі №273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

В своїх клопотаннях про повернення обвинувального акту сторона захисту посилається на відсутність на їх думку в обвинувальному акті чітко сформульованого обвинувачення та не визначення ролі співучасників, суперечливість та незрозумілість обвинувачення, відсутність в обвинувальному акті опису умислу, мотиву та мети.

Водночас з обвинувального акту вбачається, що такий відповідно до положень ст. 291 КПК України містить в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, оцінка змісту такого викладу не може бути надана судом на стадії підготовчого провадження.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотаннях сторони захисту про повернення обвинувального акту не наведено такої невідповідності обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час розгляду цих клопотань.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України зазначене кримінальне провадження підсудне Личаківському районному суду м. Львова.

Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження на цей час не вбачається. Клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, від учасників судового провадження в даному підготовчому судовому засіданні не надходило.

Відтак наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Підстав, визначених у ч. 2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд не вбачає.

Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.

При цьому відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, передбачено покарання зокрема у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, суд вважає за необхідне доручити представникам відповідних відділів філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області скласти досудові доповіді відносно обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 314-316 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволені скарг та клопотань про повернення обвинувального акту - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань29 грудня 2023 року за №0000897, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 370 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово.

Судовий розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні в залі Личаківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Б.Лепкого, 16) на 22 січня 2026 року о 9 годині 20 хвилин.

Визнати обов`язковою участь у розгляді кримінального провадження прокурора, потерпілої, захисників, обвинувачених.

Доручити представнику персоналу Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71; ) скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та скерувати таку доповідь на адресу суду у строк до 22 січня 2026 року.

Доручити представнику персоналу Червоноградського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (80000, м. Сокаль, вул. Міцькевича, 9; ) скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та скерувати таку доповідь на адресу суду у строк до 22 січня 2026 року.

Доручити представнику персоналу Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71; ) скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , та скерувати таку доповідь на адресу суду у строк до 22 січня 2026 року.

Після складення досудової доповіді ознайомити зі змістом обвинувачених під розписку.

В разі наявності або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють своєчасне подання досудової доповіді або її підготовку в цілому, представник персоналу органу пробації зобов`язаний відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 72-1 КПК України невідкладно повідомити про це суд.

Роз`яснити представникам органу пробації про їх права та обов`язки, визначені ст. 72-1 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1