Справа № 488/3776/25
Провадження № 1-кс/488/384/25
У Х В А Л А

22.10.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання у кримінальному провадженню № 0000613 від 28.08.2025 року про продовження застосування до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українець, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 2 статті 156 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що в період з грудня 2020 року по грудень 2024 року, більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі вітчимом малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних дій через свій вік, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисні розпусні дії відносно своєї падчерки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме демонстрував потерпілій відео файли порнографічного характеру, торкався її грудей, оголяв у її присутності власні геніталії, схиляв потерпілу торкатися їх руками та губами, мастурбував, що призводило до задоволення статевої пристрасті ОСОБА_5 , що спричинило малолітній потерпілій шкоду у виді негативного впливу на її нормальне моральне становлення.

Окрім того ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що 10.08.2025 року приблизно о 17:00 годині підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптового виниклого конфлікту з малолітнім потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, діючи з прямим умислом, умисно взяв рукою за голову малолітнього ОСОБА_5 та надавши його голові прискорення, один раз вдарив головою об стіну приміщення житлової кімнати. В результаті кримінально- караних протиправних дій ОСОБА_5 малолітньому потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у виді рани верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 обґрунтованість підозри за частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 125 КК України заперечив, повідомивши, що обставини, викладені в повідомленні про підозру не мали місця.

Незважаючи на показання підозрюваного, обґрунтованість підозри підтверджується письмовими доказами, що досліджені слідчим суддею, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2025 року, рапортом від 28.08.2025 року, заявою ОСОБА_10 від 28.08.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.09.2025 року, протоколом огляду місця події від 28.08.2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.08.2025 року, висновком експерта №241 від 29.08.2025року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.08.2025 року, протоколом огляду предмету від 28.08.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.08.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.08.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.08.2025 року, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.08.2025 року, протоколома допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.08.2025 року, від 23.09.2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_16 від 18.09.2025 року, повідомленням про нову підозру ОСОБА_5 від 23.09.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.10.2025 року.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень можна визначити як сукупність фактів та інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла вчинити злочин. Таким чином, щоб задовольнити стандарт доказування «обґрунтована підозра», докази не мають бути такого ж рівня як для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Нарешті, стандарту доказування «обґрунтована підозра» притаманна динамічна природа. Чим довше триває досудове розслідування, тим переконливішими мають бути докази.

За таких обставин, враховуючи стадію кримінального процесу та час, що минув з моменту виявлення можливого злочину, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри знайшла своє підтвердження в ході розгляду клопотання слідчим суддею, оскільки підтверджується вказаними вище дослідженими судом доказами.

Клопотання прокурора також мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку не продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілих, законного представника та свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України) та може вчиняти інші кримінальні правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Підозрюваний та його захисник наявність вказаних ризиків заперечили, просили суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. При цьому підозрюваний посилався на те, що він утримує всю родину.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак, цей фактор можна вважати виправданим і необхідним тільки якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою.

При цьому продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у частині 1 статті 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 156 КК України, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, яке відповідно до частини 2 статті 12 КК України є кримінальним проступком, та за яке передбачено покарання у виді виправних робіт до 1 року. На переконання суду, суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику та не може проігнорована. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 хоча і перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак свої батьківські обов`язки належним чином не виконує, що підтверджується показами свідка ОСОБА_13 про вчинення підозрюваним домашнього насильства відносно малолітнього ОСОБА_7 . Викладене свідчить про можливість його переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин слідчий суддя доходить до висновку про доведеність наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підтвердження існування ризику незаконного впливу на потерпілих, законного представника та свідків свідчить те, що підозрюваний може вжити заходи для здійснення тиску на потерпілих, законного представника та свідків з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що підозрюваний обізнаний про місце мешкання та роботи свідків, потерпілі є дітьми від попереднього шлюбу його дружини, а свідок є його дружиною, та мешкає разом із ним. Також в ході судового засідання слідчий суддя дослідив докази, що дають підстави стверджувати про можливе неодноразове застосування підозрюваним фізичного насильства до дітей свідка ОСОБА_11 від попереднього шлюбу.

Окрім того, слідчий суддя вважає також доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (продовження злочинної поведінки), оскільки підозра, яку слідчий суддя вже визнав обґрунтованою, містить інформацію про тривале та систематичне вчинення підозрюваним неправомірних дій стосовно малолітньої потерпілої, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень щодо неповнолітніх осіб.

Таким чином, суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності трьох заявлених ризиків ризику переховування від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілих, законного представника та свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України) та може вчиняти інші кримінальні правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Відповідно до приписів статті 178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, у разі визнання винним йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, особистість підозрюваного, відсутність у підозрюваного офіційного джерела прибутку, його репутацію (за місцем мешкання характеризується посередньо).

Пункт 4 частини 2 статті 183 КПК України дійсно дозволяє застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У той же час, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у статті 177 КПК України ризикам.

Проведений судом аналіз доказів та доводів сторін у їх сукупності свідчить про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29.08.2025 року до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 27.10.2025 року.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши їх доводи, суд вважає, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

У той же час застава, визначена ухвалою слідчого судді у розмірі 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень продовжує діяти у зв`язку з чим підозрюваний підлягає негайному звільненню в разі її внесення.

При цьому продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати строку проведення досудового розслідування, який, відповідно до наданої суду постанови, продовжений до 29.11.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,178, 183, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком до 29.11.2025 включно.

Роз`яснити учасникам провадження, зокрема, підозрюваному, що продовження строку тримання його під вартою не скасовує визначений у даному провадженні ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29.08.2025 року розмір застави у розмірі 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк до 29.11.2025 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1