Справа № 524/9514/25
Провадження № 1-кп/524/682/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001141 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.06.2025, близько о 16 год 30 хв (точний час органом досудового розслідування встановити не представилось можливим), тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 2102-IX затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово був продовжений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у дворі будинку N? 21 по вул. Троїцькій в м. Кременчуці Полтавської області, де побачив неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна останньої, а саме мобільного телефону марки «Redmi 12» темно синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, ОСОБА_5 , шляхом введення в оману малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , який застосував як спосіб доступу до майна, користуючись тим, що в силу малолітнього віку потерпіла не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій щодо добровільності передачі належного йому майна, відкрито заволодів майном останньої, а саме мобільним телефоном марки «Redmi 12» темно синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 . У подальшому, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його дії у вигляді заволодіння майном були виявлені потерпілою ОСОБА_6 , яка переслідувала його та вимагала повернення мобільного телефону, з метою заволодіння майном продовжив утримувати мобільний телефон марки «Redmi 12» темно синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , згідно з висновком експерта N? 1826/25 від 30.06.2025 вартістю 3563 грн. 93 коп., належний потерпілій ОСОБА_6 , зник з місяця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3563 грн. 93 коп.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають вступній частині вироку.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Також у заяві зазначили, що обвинувачений шкоду їм відшкодував, претензій до нього у них немає.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов про визнання речовими доказами та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч.4 ст. 186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжуює покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини .

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд умотивовуючи своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) (2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Отже суд, враховуючи наявність наведених вище декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої та законного представника потерпілої, відомості про особу ОСОБА_5 , який в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його стан здоров`я, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, осуд своєї поведінки та готовність нести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, те що ОСОБА_5 усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому, перерахував грошові кошти в розмірі 3000 грн. на потреби ЗСУ, що в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, ніж встановлено санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у виді 4 років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.. 75,76 КК України суд не вбачає.

Враховуючи обраний вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.07.2025 на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , а саме з 07.07.2025 року і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.07.2025 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 400 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон Samsung Galaxy S8 чорного кольору, кепку «Puma» чорного кольору, кофту сірого кольору, кросівки чоловічі чорного кольору «K&G», кросівки чоловічі чорного кольору з надписом «SAYT RLAE», велосипед з рамою сріблястого кольору з надписом «TAIFUN Spider» та тросовий замок до ньогоз ключем - повернути ОСОБА_5 , мобільний телефон «Redmi 12» темно синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 повернути законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8